Справа № 813/8214/14
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 р. Справа № 876/6775/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

представників сторін Боровця М.С., Гапеєва С.О., Смотрича Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «Західний Буг» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі за позовом приватного підприємства «Західний Буг» до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державного агентства лісових ресурсів України, Львівської обласної державної адміністрації, Буської районної державної адміністрації Львівської області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: державного підприємства «Мисливське господарство «Стир», Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення завданих збитків,

встановив:

Приватне підприємство «Західний Буг» (далі - ПП «Західний Буг») звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державного агентства лісових ресурсів України, Львівської обласної державної адміністрації, Буської районної державної адміністрації Львівської області, третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів: державного підприємства «Мисливське господарство «Стир», Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо незабезпечення реалізації державної політики у галузі мисливського господарства та полювання та регулювання чисельності диких тварин, стягнення з Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державного агентства лісових ресурсів України, Львівської обласної державної адміністрації, Буської районної державної адміністрації Львівської області в користь ПП «Західний Буг» збитків в розмірі реальної вартості знищеного майна - 560000 грн.

Вважає, що у зв'язку з бездіяльністю відповідачів, а саме, незабезпечення реалізації державної політики у галузі мисливського господарства, дикими тваринами, зокрема, дикими кабанами, повністю знищено 56 гектарів кукурудзи на земельних ділянках, що орендуються позивачем та розташовані біля с. Тур'є (урочище Тур'є) Буського району Львівської області, що підтверджується актом комісії від 30 вересня 2014 року про обстеження пошкодження дикими тваринами (кабанами) посівів та врожаю кукурудзи на орендованих земельних ділянках підприємства.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року відмовлено в задоволенні позову.

Позивач - ПП «Західний Буг» оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі посилається на обставини, викладені в позовній заяві. Також зазначає, що наданий позивачем акт комісії від 30 вересня 2014 року про обстеження пошкодження дикими тваринами (кабанами) посівів та врожаю кукурудзи на орендованих земельних ділянках підприємства є належним та допустимим доказом, оскільки містить інформацію, що підлягає доказуванню. Крім того, зазначає, що подані ДП «МГ «Стир» документи є неналежними доказами в розумінні ст. 71 КАС України, оскільки не містять інформації про предмет доказування, а підтверджують обставини, що існували на дату їх прийняття (лютий-квітень 2014року), хоча знищення рослин відбувалося восени 2014 року.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.09.2014 року комісією в складі голови комісії - керівника невідокремленого структурного підрозділу ПП «Західний Буг», членів комісії: старшого агронома ПП «Західний Буг», агронома-обліковця ПП «Західний Буг», представника управління агропромислового комплексу Буської районної державної адміністрації з 11:00 год по 13:00 год проведений огляд земельних ділянок ПП «Західний Буг», які засіяні кукурудзою та розташовані біля с. Тур'є Буського району Львівської області загальною площею 422,3 га, про що складений акт обстеження пошкодження дикими тваринами (кабанами) посівів та врожаю кукурудзи на орендованих ділянках підприємства ПП «Західний Буг». Вказаним актом встановлено, що посіви та врожай кукурудзи на площі 56 га перебувають в наступному пошкодженому стані: переламані, повалені, коренища рослин підриті, качани кукурудзи обгризені, розламані, розкидані навколо рослин як залишки качанів, так і окремих зерен; протоптані значні просіки в рядках посіву рослин, земля навколо рослин кукурудзи розрита, наявні сліди влаштування тимчасових лігвищ та місць викачування диких тварин. Згадані вище пошкодження посівів та врожаю кукурудзи виявлені на полях зі сторони лісових масивів, мисливського угіддя якого відносяться до мисливського господарства ДП «МГ «Стир».

В акті зазначені наступні висновки комісії: пошкодження посівів та врожаю кукурудзи на орендованих полях ПП «Західний Буг» спричинено дикими тваринами, а саме дикими кабанами; виявлені пошкодження призвели до безповоротної втрати ПП «Західний Буг» врожаю кукурудзи на загальній площі 56 га; внаслідок пошкоджень посівів та врожаю кукурудзи ПП «Західний Буг» недоотримало орієнтовно 280 т. зерна кукурудзи; станом на дату складання акту орієнтовний розмір завданої підприємству шкоди становить 560000 грн; точний розмір завданої шкоди підлягає додатковому встановленню на підставі даних бухгалтерського обліку та/або шляхом проведення його експертної оцінки з подальшою компенсацією її вартості з винних осіб.

30.09.2014 року ПП «Західний Буг» за № 30/09 складений розрахунок вартості знищеної дикими кабанами кукурудзи ПП «Західний Буг», що вирощувалася на земельних ділянках біля с. Тер'є, в якому зазначено, що згідно акту від 30.09.2014 року позивачем недоотримано 280 тонн зерна кукурудзи. Оскільки станом на 30.09.2014 року вартість зерна кукурудзи становить 2000 грн, то загальна вартість знищеної дикими кабанами зерна кукурудзи становить 560000 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів знищення врожаю кукурудзи, а саме, чітких розмірів поля, полів, координати їх меж, чітких розмірів пошкоджених ділянок, їх координати, дати пошкодження, висновків фахівців, що мають спеціальні знання, доказів вжиття позивачем всіх можливих заходів щодо збереження врожаю, тому відсутній причиновий зв'язок між збитками та протиправною бездіяльністю відповідачів.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» мисливські тварини, що перебувають у стані природної волі в межах території України, є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника мисливських тварин здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Органи державної влади здійснюють права власника щодо всіх мисливських тварин, за винятком тих, які в порядку, установленому цим же Законом та іншими актами законодавства, передані до комунальної власності чи приватної власності юридичних і фізичних осіб.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» державне регулювання у галузі мисливського господарства та полювання здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень. Органам місцевого самоврядування цим Законом та іншими законами України можуть бути надані окремі повноваження органів виконавчої влади у сфері державного регулювання мисливського господарства та полювання.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» до повноважень Кабінету Міністрів України у галузі мисливського господарства та полювання належить: забезпечення реалізації державної політики у галузі мисливського господарства та полювання; передача мисливських тварин, що перебувають у державній власності, у комунальну власність та приватну власність юридичних і фізичних осіб; встановлення відповідно до цього Закону та інших актів законодавства порядку видачі дозволів на використання мисливських тварин як природного ресурсу загальнодержавного значення; розроблення та здійснення загальнодержавних програм мисливського господарства; забезпечення державного регулювання та контролю у галузі охорони, використання та відтворення мисливських тварин; затвердження порядку встановлення лімітів та видачі дозволів на використання мисливських тварин; організація зовнішньоекономічних зв'язків і міжнародного співробітництва у галузі мисливського господарства та полювання; вирішення інших питань у межах своїх повноважень.

Статтею 6 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» визначені повноваження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства: здійснення державного регулювання у галузі мисливського господарства та полювання; організація робіт з охорони, використання і відтворення мисливських тварин, збереження та поліпшення стану мисливських угідь; розроблення та прийняття в межах своїх повноважень нормативно-правових актів з питань ведення мисливського господарства та полювання, мисливського собаківництва, використання ловчих звірів і птахів; встановлення відповідно до законодавства обмежень щодо використання державного мисливського фонду; розроблення проектів лімітів та норм використання мисливських тварин, встановлення за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, строків здійснення полювання; подання документів з питань надання у користування мисливських угідь; підготовка проектів планів переселення мисливських тварин, організація роботи з їх штучного відтворення; затвердження правил державного обліку мисливських тварин і обсягів їх добування; організація роботи з упорядкування мисливських угідь, визначення їх пропускної спроможності; здійснення інших повноважень, визначених законами України та покладених на нього Президентом України.

Згідно зі ст. 6-1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства у галузі мисливського господарства і полювання належить: подання документів з питань надання у користування мисливських угідь; здійснення державного контролю за дотриманням законодавства в галузі мисливського господарства і полювання; видача в установленому порядку дозволів на використання мисливських тварин, що перебувають у державній власності, за винятком тих, що знаходяться на територіях та об'єктах природно-заповідного фонду; ведення державного обліку чисельності і добування мисливських тварин; видача паспортів на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів; видача посвідчень мисливця і щорічної контрольної картки обліку добутої дичини та порушень правил полювання; організація роботи з укладання з користувачами мисливських угідь договорів про умови ведення мисливського господарства та здійснення контролю за виконанням цих договорів; ведення державного кадастру мисливських тварин, що перебувають на території України; здійснення інших повноважень, визначених законами України та покладених на нього Президентом України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» до повноважень обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у галузі мисливського господарства та полювання належить забезпечення виконання державних та регіональних програм у галузі охорони, використання і відтворення мисливських тварин, розвитку мисливського господарства; встановлення відповідно до законодавства обмежень щодо користування мисливськими угіддями та здійснення полювання; забезпечення додержання вимог законодавства у галузі мисливського господарства та полювання; взаємодія з органами місцевого самоврядування з питань мисливського господарства та полювання.

Статтею 30 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» передбачені права та обов'язки користувачів мисливських угідь. Користувачі мисливських угідь мають право користуватися державним мисливським фондом у межах мисливських угідь; використовувати мисливських тварин та користуватися мисливськими угіддями в установленому порядку; регулювати чисельність диких тварин, проводити відстріл та відлов бродячих котів і собак, вживати невідкладних заходів для вилучення та ізоляції тварин, що мають ознаки хвороб, небезпечних для життя та здоров'я людей. Користувачі мисливських угідь зобов'язані проводити первинний облік чисельності і добування мисливських тварин, вивчати їх стан та характеристики угідь і в установленому порядку подавати цю інформацію органам, які здійснюють державний облік чисельності тварин та облік їх добування, ведення державного кадастру і моніторингу тваринного світу.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про тваринний світ» під час проведення заходів щодо охорони, раціонального використання і відтворення тваринного світу, а також під час здійснення будь-якої діяльності, яка може вплинути на середовище існування диких тварин та стан тваринного світу, повинно забезпечуватися додержання основних вимог і принципів, передбачених вказаною статтею, зокрема, регулювання чисельності диких тварин в інтересах охорони здоров'я населення і запобігання заподіянню шкоди довкіллю, господарській та іншій діяльності.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про тваринний світ» в інтересах охорони здоров'я і безпеки населення, запобігання захворюванням сільськогосподарських та інших свійських тварин, відвернення заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, господарській та іншій діяльності здійснюються заходи, спрямовані на регулювання чисельності окремих видів диких тварин.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує та координує роботу цих органів.

Пунктом 1 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України встановлено, що Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи центральних органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері лісового та мисливського господарства.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ПП «Західний Буг» для підтвердження обґрунтування позовних вимог надані: акт обстеження пошкодження дикими тваринами (кабанами) посівів та врожаю кукурудзи на орендованих ділянках підприємства ПП «Західний Буг», розрахунок вартості знищеної дикими кабанами кукурудзи ПП «Західний Буг», що вирощувалася на земельних ділянках біля с. Тур'є (урочище «Тур'є») Буського району Львівської області, вимога до керівника державного мисливського господарства «Стир» щодо регулювання кількості диких кабанів, претензія до керівника державного мисливського господарства «Стир» щодо відшкодування шкоди завданої дикими кабанами, доказів користування земельними ділянками, фото світлини частини полів кукурудзи.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, надані позивачем докази не є належними та допустимими доказами правомірності встановлення обставин, що мають значення для даної справи, оскільки форма та зміст акта обстеження пошкодження дикими тваринами (кабанами) посівів та врожаю кукурудзи на орендованих ділянках підприємства ПП «Західний Буг» складені та затверджені лише керівником позивача, в акті викладена суб'єктивна думка членів комісії, яка обґрунтована лише припущеннями перевіряючих, що, відповідно, спростовує доводи апелянта в цій частині. Інші надані ПП «Західний Буг» докази також не підтверджують розмір та факт заподіяної шкоди позивача щодо предмету спору по даній справі, оскільки їх на підставі неможливо встановити місце, час та площу знищеного зі слів позивача врожаю кукурудзи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що позивачем не надано також доказів на ствердження бездіяльності відповідачів і, відповідно, встановленні їх вини у заподіянні шкоди позивачу. Відповідачами, на виконання вимог ст. 71 КАС України, доведена правомірність своєї діяльності та доведено, що діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ПП «Західний Буг».

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Західний Буг» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі № 813/8214/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич