Справа № 826/14003/15
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Печенюку Р.В.

за участю: позивача ОСОБА_3

представника відповідача Солодкої Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації та зобов'язати задовольнити його запит на інформацію від 24.12. 2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав і просив її задовольнити, в той час, як представник відповідача проти цього заперечувала, просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як установлено судом першої інстанції, 21.12. 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації із запитом на інформацію про надання списків громадян Святошинського району, яким надані жилі приміщення поза чергою за щорічними розпорядженнями Київської міської державної адміністрації "Про розподіл загальної площі квартир у жилих будинках" у 2000-2014 роках, вказавши прізвище, ім'я, по-батькові громадянина, номер облікової справи, дату включення до пільгової черги, кількість членів сім'ї та назву пільги.

Листом від 23 січня 2015 року № 107-107/ОП/Г-2177/1-999 позивачу було повідомлено, що складання списків осіб, яким надані жилі приміщення в позачерговому порядку, законом не передбачено.

Вважаючи такі дії Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Під час розгляду справи в суді відповідачем була надана позивачеві запитувана ним інформація, проте, лише за період з 2006 по 2014 роки.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач надав докази надіслання ОСОБА_3 відповіді на його запит в межах наявної у нього, як розпорядника, інформації, і визнав протиправними дії Святошинської РДА щодо надання цієї інформації з порушенням установленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» строк, а в решті позовних вимог - відмовив.

Колегія суддів апеляційного суду погоджує такий висновок суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, частиною 1 статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI ( надалі - Закон №2939) визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.ст.19, 20 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частина перша статті 22 вказаного Закону передбачає, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

При цьому, згідно частини 4 статті 22 Закону № 2939-VI, така відмова має бути вмотивованою, тобто містити посилання на вищенаведені підстави для відмови.

Згідно ст. 13 вищевказаного Закону до розпорядників інформації, зокрема, віднесено суб'єктів владних повноважень, до яких відносяться: органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2939-VI, доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

В своїх запереченнях проти позову відповідач зазначав, що, відмовляючи у задоволенні запиту на публічну інформацію ОСОБА_3, він посилався на те, що законодавством не передбачено складання списків громадян, яким надані жилі приміщення, відтак, він не є розпорядником такої інформації.

Разом з тим, як вбачається зі змісту листа відповідача від 23 січня 2015 року № 107-107/ОП/Г-2177/1-999, позивачу було лише повідомлено, що складання списків осіб, яким надані жилі приміщення в позачерговому порядку нормативно-підзаконними актами не передбачено (а.с.13).

Як наголошувалось вище, згідно частини 4 статті 22 Закону № 2939-VI, відмова має бути вмотивованою, тобто містити посилання на відповідні підстави для відмови.

Як вбачається з матеріалів справи, Святошинською районною у м. Києві державною адміністрацією листом від 12 серпня 2015 року № 107-107/ОП/Г-2177/1-2955, надано інформацію щодо осіб, яким надано жилі приміщення в позачерговому порядку в період з 2006 року по 2014 рік, при цьому, зі змісту цього листа вбачається, що частина із запитуваної ОСОБА_3 інформації перебуває у володінні відповідача та отримана у процесі реалізації своїх повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправними дій Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації щодо ненадання запитуваної інформації на запит від 24 грудня 2014 року.

Водночас, судом зроблений правильний висновок, що, оскільки, під час розгляду даної справи відповідач надав докази надіслання ОСОБА_3 відповіді на його запит по суті в межах наявної у нього, як розпорядника, інформації, підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача задовольнити запит на інформацію ОСОБА_3 № 107/ОП/Г-2177/1 від 24 грудня 2014 року - відсутні.

Разом з тим, апелянт наполягає, що надана відповідачем інформація на його запит є неповною, оскільки не надано списки за період 2000 - 2006 роки.

З приводу цього суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Так, Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація утворена 31 жовтня 2010 року на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 вересня 2010 року № 787 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09 вересня 2010 року № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві».

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача пояснила, що інформація, яка була надана позивачу, створена виключно Святошинською районною у м.Києві державною адміністрацією для зручності у своїй діяльності, при цьому, Святошинська РДА не є правонаступником інших юридичних осіб, а тому не є розпорядником публічної інформації з 2000 року, яка була отримана або створена, або яка знаходилася у володінні інших суб'єктів владних повноважень.

На спростування таких доводів будь-яких доказів суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не є розпорядником інформації, про яку йдеться в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 жовтня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 18 грудня 2015 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.