Справа № 804/14381/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.
при секретарі судового засідання Гелетій М.Т.
представника позивача Войнова О.М.,
представника відповідача Гагарського А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец Торг», Приватне акціонерне товариство «АВТ Баварія - Дніпропетровськ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Буд -Інсайт», про скасування податкового повідомлення - рішення, -
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач неправомірно встановив в акті відсутність реального здійснення операцій, посилався на наявність належним чином складених первинних документів, що підтверджують реальність господарських операцій з контрагентами у періоді, що перевірявся. Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати.
Представник позивача вимоги позову підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» знаходиться на обліку в Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Зазначене податкове повідомлення-рішення, прийняте за результатами перевірки, є предметом спору, що переданий на вирішення адміністративному суду.
Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, податковий орган визначив здійснення ТОВ «Нікопрогресбуд» операцій з постачальниками ТОВ «Спецторг» та ТОВ «Буд-Інсайт» у травні 2015 року, які не направлені на реальне настання правових наслідків, про що свідчить неможливість підтвердити реальність проведених господарських відносин між ТОВ «Нікопрогресбуд» та контрагентами.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд погоджується з зазначеними висновками відповідача, з огляду на нижченаведене.
Порядок визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість, в тому числі формування податкового кредиту, визначається Податковим кодексом України.
Так, підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
У відповідності до п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням чи виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку або придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.
Виходячи із системного аналізу вказаних норм Податкового кодексу України, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб'єктами господарювання.
Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Господарською операцією, згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів (ліцензій, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Під час розгляду справи судом було встановлено, що ТОВ «Нікопрогресбуд» були укладені з ТОВ «Спецторг» договір про надання послуг, договори поставки та договір оренди техніки.
Судом встановлено, що на виконання договорів ТОВ «Спецторг» виписало на адресу позивача видаткові накладні та податкові накладні всього на суму 4 144 383,38 грн., в т.ч. ПДВ 690 730,56 грн., яка була віднесена позивачем до податкового кредиту за травень 2015 року.
Під час судового розгляду справи встановлено, що ТОВ «Спецторг» за укладеними з ТОВ «Нікопрогресбуд» договорами було реалізовано бітум дорожній, асфальтобетон дрібнозернистий, складові частини до крану, скрубер-бутара Ф1440, надані послуги з оренди катків дорожніх самохідних та надані послуги з виготовлення металоконструкцій під технологічне обладнання; поряд з тим, як згідно переліку виписаних та зареєстрованих в ЄРПН накладних, протягом травня 2015 року ТОВ «Спецторг» було придбано: яйце куряче червоне, масло солодко вершкове, кокосова олія рафінована, вафельний ріжок, вафельний стакан, курага, чорнослив, хлібні вироби в асортименті.
Суд також приймає до уваги, що в ході перевірки та аналізу інформаційних ресурсів ДФС України було встановлено, що у ТОВ «Спецторг» працює 5 осіб, які при законодавчо встановленому 8-годинному робочому дні не могли фізично виконати задекларований обсяг операцій з урахуванням значного обсягу документообігу, оперативності виконання операцій, відсутності кваліфікованого персоналу (для виготовлення металоконструкцій під технологічне обладнання).
Також слід вказати, за умови придбання товару, але не в тих осіб, що зазначені в первинних документах, відповідні первинні документи не є достовірними та не можуть підтверджувати право підприємства, в даному випадку ТОВ «Нікопрогресбуд», на податковий кредит.
Судом також приймається до уваги відсутність в бухгалтерському обліку факту сплати в травні 2015 року за отримані від ТОВ «Спецторг» товари та надані послуги.
Під час розгляду справи судом було встановлено, що ТОВ «Нікопрогресбуд» було укладено з ТОВ «Буд-Інсайт» договір підряду №11/05/2015 від 26.01.2015 року.
Судом встановлено, що на виконання договору ТОВ «Буд-Інсайт» виписало на адресу позивача видаткові накладні та податкові накладні всього на суму 540 330,68 грн., в т.ч. ПДВ 108 066,14 грн., яка була віднесена позивачем до податкового кредиту за травень 2015 року.
Під час судового розгляду справи встановлено, що ТОВ «Буд-Інсайт» (Підрядник) за укладеним договором з ТОВ «Нікопрогресбуд» (Замовник) зобов'язувалось виконати власними силами роботи по будівництву цеху переробки шламів марганцевої руди.
При цьому, суд звертає увагу, що у вищезазначеному договорі та акті виконаних робіт за формою КБ-2в, не вказана адреса місцезнаходження предмета договору на якій проводилися роботи з будівництва цеху.
Договором також передбачено, що Підрядник має право залучити до виконання робіт субпідрядників.
Однак, судом встановлено, що в акті виконаних робіт за формою КБ-2в не відображена інформація про наявність Субпідрядників.
Суд також приймає до уваги, що в ході перевірки та аналізу інформаційних ресурсів ДФС України було встановлено, що у ТОВ «Буд-Інсайт» працює 5 осіб, які при законодавчо встановленому 8-годинному робочому дні не могли фізично виконати задекларований обсяг операцій з урахуванням значного обсягу документообігу, оперативності виконання операцій, відсутності кваліфікованого персоналу (для виготовлення металоконструкцій під технологічне обладнання).
Також контрагенти позивача, які були залучені до участі у справи у якості третіх осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецторг" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд -Інсайт" своїх пояснень та їх документального підтвердження щодо реальності здійснення обумовлених договорами зобов'язань з постачання товару не надали.
Приватне акціонерне товариство "АВТ Баварія - Дніпропетровськ" надало до суду пояснення, в яких зазначило про реальність господарської операції з ТОВ «Нікопрогресбуд» щодо ремонту автомобіля BMW 750i, держ.№АЕ0007АТ на загальну суму 27 148,70 грн. ( в т.ч. ПДВ 4 524,78 грн.)
Проте, суд зазначає, що реальність здійсненого ремонту податковим органом в акті перевірки не заперечується, а заперечується саме факт відношення ремонту зазначеного автомобілю до господарської діяльності позивача, оскільки зазначений автомобіль не перебуває на балансі підприємства.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи в сукупності, суд вважає, що позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Спецторг» та ТОВ «Буд-Інсайт». Відтак суд погоджується з висновками податкового органу, що такі операції не створили настання реальних правових наслідків, а первинні документи оформлювались задля маніпуляції податкової звітності та штучного формування податкового кредиту.
За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого органу про завищення податкового кредиту та заниження податку на додану вартість за зазначеними операціями та правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області винесено правомірно, в зв'язку з чим адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Придніпровський ремонтно-механічний завод» не підлягає задоволенню.
Вирашуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, керуючись статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присуджує з позивача всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати.
Керуючись статями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец Торг», Приватне акціонерне товариство «АВТ Баварія - Дніпропетровськ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Буд -Інсайт», про скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 15 грудня 2015 року

Суддя Д.О. Власенко