Справа № 2а/2570/3881/12
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Київ К/800/22794/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Державної податкової служби

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.01.2013

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013

у справі № 2а/2570/3881/2012 Чернігівського окружного адміністративного суду

за позовом Публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" (далі - ПАТ "ЧЕЗАРА" згідно статуту щодо скороченого найменування Товариства)

до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Державної податкової служби (далі - ДПІ)

про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.01.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013, позов ПАТ "ЧЕЗАРА" задоволено: визнані незаконними дії ДПІ щодо нарахування у травні - жовтні 2012 року пені за період з 03.03.2009 по 30.032012 у сумі 88 424,67 грн. та зобов'язано ДПІ зарахувати сплачені ПАТ "ЧЕЗАРА" кошти в сумі 88 424,67 грн. в рахунок грошових зобов'язань із земельного податку.

У касаційній скарзі ДПІ, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Підставою для звернення ПАТ "ЧЕЗАРА" до суду із даним позовом стала наявність пені за даними картки особового рахунку платника податку, що ведуться в органах ДПІ по земельному податку, нарахованої ДПІ за період травень - жовтень 2012 року у сумі 88 424,67 грн. (в травні 2012 року - 347, 81 грн. в червні 2012 року - 33 723, 43 грн., в липні 2012 року - 22 585,13 грн., в серпні 2012 року - 15 398,65 грн. в вересні 2012 року - 10 309,99 грн. та в жовтні 2012 року - 6 059,66 грн.) при нарахуванні розстрочених сум в автоматичному режимі підприємству. Передумовою нарахування ПАТ "ЧЕЗАРА" пені у сумі 88 424,67 грн. було самостійне зарахування податковим органом платежів, сплачених позивачем як платежів за розстроченим податковим боргом, на погашення пені з більш раннім строком нарахування.

У судовому процесі встановлено, що ПАТ "ЧЕЗАРА" (правонаступник ВАТ "ЧЕЗАРА" згідно з рішенням про зміну організаційно - правової форми Товариства, прийнятим загальними зборами від 19.06.2012 (протокол № 1) на виконання вимог Закону України "Про акціонерні товариства") зареєстровано як юридична особа 06.06.1994, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 19.12.2012. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.08.2008 у справі № 9/736 порушено провадження у справі про визнання ВАТ "ЧЕЗАРА" банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та звільнено активи боржника від податкової застави, а згідно з ухвалою цього ж суду від 20.03.2012 провадження у справі припинено у зв'язку з затвердженням мирової угоди між боржником (ПАТ "ЧЕЗАРА") та кредитором (ДПІ). 30.03.2012 між ПАТ "ЧЕЗАРА" та ДПІ укладено договори про розстрочення грошових зобов'язань (податкового боргу) із земельного податку (від 30.03.2012 № 70 - про розстрочення грошових зобов'язань (податкового боргу) на загальну суму 50 514, 85 грн. на підставі рішення ДПС у Чернігівській області про розстрочення грошових зобов'язань від 30.03.2012 № 56; від 30.03.2012 № 78 - про розстрочення податкового боргу на загальну суму 1 205 650,00 грн. на підставі рішення ДПС у Чернігівській області від 30.03.2012 № 29). ПАТ "ЧЕЗАРА" за період з квітня по жовтень 2012 року сплачено за розстроченим податковим боргом земельний податок у загальній сумі 1 101 959,29 грн. (а.с. 15-26), з яких 103 992,47 грн. ДПІ в оперативному обліку сплачених сум податків та зборів відображено як погашення пені, яка згідно з карткою особового рахунку по земельному податку ПАТ "ЧЕЗАРА" в квітні 2012 року нарахована за період 03.03.2009 по 30.03.2012 згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податковою кодексу України (далі - ПК). Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.07.2012 (постанова набрала законної сили) у справі № 2а/2570/1982/2012 за позовом ПАТ "ЧЕЗАРА" до ДПІ визнано незаконними дії ДПІ щодо нарахування у квітні 2012 року пені по земельному податку в сумі 103 992,47 грн. за період з 03.03.2009 по 30.03.2012 та зобов'язано ДПІ зарахувати сплачені ПАТ "ЧЕЗАРА" кошти в сумі 103 992,47 грн. як виконання зобов'язань за договорами про розстрочення податкового боргу від 30.03.2012 №№ 70, 78.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК після закінчення встановлених ПК строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно з пунктом 129.3 статті 129 ПК, нарахування пені закінчується, зокрема, у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-ХІІ (далі - Закон № 2343-ХІІ) мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до статті 12 Закону України № 2343-ХІІ протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно із пунктом 100.1 статті 100 ПК розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 100.12.2 пункту 100.12 статті 100 ПК у разі якщо платник податків порушує умови погашення розстроченого грошового зобов'язання чи податкового боргу, то договори про розстрочення можуть бути достроково розірвані з ініціативи контролюючого органу.

Пунктом 4.6 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1036 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 за № 1431/18726), визначено, що з дня, наступного за днем розірвання договору, на розстрочені (відстрочені) суми, що залишились несплаченими, нараховуються пеня та штраф у розмірах, передбачених Податковим кодексом України.

Отже, за несвоєчасну сплату платником податків податкового боргу (грошових зобов'язань), сплата якого розстрочена, встановлена спеціальна відповідальність, зокрема, позбавлення права на розстрочення податкового боргу внаслідок дострокового розірвання договору про розстрочення з ініціативи ДПІ. Обставин, які б свідчили про порушення позивачем умов договорів про розстрочення податкового боргу від боргу від 30.03.2012 №№ 70, 78 у цій справі не встановлено, ДПІ доводів такого змісту не наводить.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановивши, що мораторій на задоволення вимог кредиторів діяв з 27.08.2008 по 30.03.2012, а ДПІ по відношенню до ПАТ "ЧЕЗАРА" у справі про банкрутство є конкурсним кредитором, правильно застосувавши норму частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України та визнавши преюдиціальність обставин, встановлених постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.07.2012 у адміністративній справі № 2а/2570/1982/201, суди попередніх інстанцій дійшли юридично правильного висновку про протиправність дій податкового органу щодо нарахування ПАТ "ЧЕЗАРА" пені у сумі 88 424,67 грн.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.01.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, визначених ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев