Справа № 804/2589/14
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Київ К/800/51208/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Криворізької міжрайонної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» до Криворізької міжрайонної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до суду з позовом до Криворізької міжрайонної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення № 395 від 9 жовтня 2013 року про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності щодо обчислення середньої заробітної плати для розрахунку допомоги застрахованій особі Бежевець О.М.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки допомога по непрацездатності була розрахована правильно.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № 395 від 9 жовтня 2013 року про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності щодо обчислення середньої заробітної плати для розрахунку допомоги застрахованій особі Бежевець О.М. Присуджено з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 73 грн. 08 коп.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що посадовими особами відповідача проведено перевірку правильності нарахування та витрачання позивачем коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 1 липня 2012 року по 30 червня 2013 року. За результатами перевірки складено акт від 20 вересня 2013 року, яким зафіксовано неправомірне витрачання страхових коштів Фонду в сумі 17452 грн. 36 коп., оскільки середню заробітну плату для розрахунку допомоги застрахованій особі Бежевець О.М. визначено із застосуванням п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року (далі - Порядок).

За результатами перевірки прийнято рішення № 395 від 9 жовтня 2013 року про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в сумі 17452 грн. 36 коп. та застосовано фінансові санкції (штраф) за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 8726 грн. 18 коп.

Судами також встановлено, що Бежевець О.М. працює у Публічному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат». З 19 березня 2012 року по 30 січня 2015 року їй було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, яка перервана відповідно до розпорядження по підприємству від 14 серпня 2012 року № 291. Застрахована особа мала приступити до роботи з 20 серпня 2012 року. Проте з 20 серпня 2012 року по 20 жовтня 2012 року останній надано щорічну та соціальну відпустки. Страховий випадок, за який Бежевець О.М. нарахована допомога, настав у жовтні 2012 року. Врахувавши, що у розрахунковому періоді (з 1 квітня 2012 року по 30 вересня 2012 року) застрахована особа не відпрацювала жодного робочого дня з поважних причин, позивач для обчислення середньої заробітної плати для розрахунку допомоги застосував п. 10 Порядку.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, позивач правомірно провів розрахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності Бежевець О.М. на підставі п. 10 Порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві; необхідності догляду за хворою дитиною; необхідності догляду за хворим членом сім'ї; догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною-інвалідом віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною; карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби; тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижчеоплачувану роботу; протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства; санаторно-курортного лікування.

Порядок визначає правила обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, в тому числі у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Згідно абз. 1 п. 3 Порядку розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця, є період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески.

Абзацом 1 п. 4 Порядку розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для застрахованих осіб, є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок.

Абзацом 5 п. 4 Порядку передбачено, що місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), виключаються з розрахункового періоду.

Відповідно до абз. 1 п. 10 Порядку, якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа не мала заробітку з поважних причин, що зазначені у п. 4 цього Порядку, або якщо страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця визначається виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку.

У разі коли середня заробітна плата обчислюється відповідно до п. 10 Порядку, середньоденна заробітна плата за один робочий день (годину) визначається шляхом ділення тарифної ставки (посадового окладу) на середньомісячну кількість робочих днів (годин), установлену на підприємстві (у структурному підрозділі або за індивідуальним графіком роботи) (абз. 8 п. 14 Порядку).

Згідно абз. 2 п. 14 Порядку середньоденна заробітна плата за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (у частині призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності), і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності в частині призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності (крім розрахунку страхових виплат добровільно застрахованим особам) та для оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, грошового забезпечення), з якої сплачувалися страхові внески, на кількість відпрацьованих робочих днів у розрахунковому періоді.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано задовольнив позов та визнав протиправним і скасував рішення відповідача № 395 від 9 жовтня 2013 року про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності щодо обчислення середньої заробітної плати для розрахунку допомоги застрахованій особі Бежевець О.М., оскільки застрахована особа, якій була виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності, на момент настання страхового випадку не мала заробітку з поважних причин (щорічна та соціальна відпустки). Тому середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат визначена виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.

За таких обставин, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Криворізької міжрайонної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк