Справа № 2а-9785/10/1370
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Київ К/800/66643/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Костенка М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд»

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2010 р.

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 р.

у справі № 2а-9785/10/1370

за позовом Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області

до Відкритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд»

про стягнення податку з доходів фізичних осіб, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року Державна податкова інспекція у Стрийському районі Львівської області (далі - позивач, ДПІ у Стрийському районі Львівської області) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» (далі - відповідач, ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд»), в якому просила суд стягнути з відповідача до бюджету податок з доходів фізичних осіб в розмірі 106 245, 52 грн.

Постановою Львівського оружного адміністративного суду від 25.11.2010 р. позов задоволено у повному обсязі: стягнуто з ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» до Державного бюджету 106 245, 52 грн. заборгованості по податку з доходів фізичних осіб.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 р. закрито апеляційне провадження в частині позовних вимог ДПІ у Стрийському районі Львівської області про стягнення з ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» заборгованості по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 56 245, 52 грн. В решті постанову Львівського оружного адміністративного суду від 25.11.2010 р. залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2010 р. скасувати в частині стягнення з ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у сумі 50 000 грн., а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 р. змінити в цій частині, прийнявши нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач своїм процесуальним правом не скористався, заперечення на касаційну скаргу не надав.

Сторони в судове засідання 16.12.2015 р. не з'явились, про час та місце слухання справи належним чином були повідомлені, справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі положень статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 26 серпня по 22 вересня 2010 року працівниками ДПІ в Стрийському районі Львівської області проведена планова виїзна документальна перевірка відповідача з питань дотримання ним в період з 01 вересня 2008 року по 30 червня 2010 року вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за результатами якої, зокрема, виявлено, що відповідачем допущено порушення вимог підпунктів 4.2.1, 4.2.9 пункту 4.2, абзацу «б» підпункту 4.3.21 пункту 4.3 статті 4, підпунктів 8.1.1, 8.1.2, пункту 8.1, статті 8, абзацу «а» пункту 17.2 статті 17, абзацу «а» пункту 19.2 статті 19, підпункту 20.3.2, пункту 20.3, статті 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» внаслідок чого не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 2 750, 64 грн.; встановлено також наявність станом на 30 червня 2010 року кредитового сальдо по податку з доходів фізичних осіб в сумі 136 468, 93 грн., в тому числі не перерахований у встановлений термін до бюджету податок з доходів фізичних осіб у сумі 131 392, 40 грн., про що складено Акт № 206/17-2/01272077 від 24 вересня 2010 року та Довідку №206/17-2/01272077 від 22 вересня 2010 року.

Відповідно до складеного позивачем Розрахунку повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку з доходів фізичних осіб, що є додатком до Довідки від 22 вересня 2010 року, кредитове сальдо по податку з доходів фізичних осіб, що числиться за відповідачем, станом на 22 вересня 2010 року становить 108 245, 08 грн., в тому числі не перерахований у законодавчо встановлені терміни до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 97 993, 60 грн. Вказані суми також підтверджуються Актом звірки по заборгованості з виплати заробітної плати та по сплаті до бюджету податку з доходів фізичних осіб, складеним працівниками ДПІ в Стрийському районі Львівської області.

На підставі вищевказаного Акту перевірки позивачем 29 вересня 2010 року прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким відповідачу визначено зобов'язання по податку з доходу фізичних осіб в розмірі 8 251, 92 грн., в тому числі 2 750, 64 грн. за основним платежем та 5 501, 28 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем добровільно не утримано та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб, то відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. Оскільки факт наявності спірного боргу відповідача є доведеним та на час постановлення судом рішення залишається непогашеним, адміністративний позов про його примусове стягнення підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції закрив апеляційне провадження в частині вирішення позовних вимог ДПІ у Стрийському районі про стягнення з ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» заборгованості по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 56 245,52 грн., в зв'язку з тим, що в ході апеляційного розгляду справи відповідачем була подана відмова від апеляційної скарги в частині стягнення з ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» заборгованості з податку з доходів фізичних осіб у сумі 56 245, 52 грн. у зв'язку зі сплатою вказаної суми відповідачем. В решті рішення суду першої інстанції було залишене без змін колегією суддів апеляційної інстанції, яке мотивоване тим, що сама лише наявність платіжного доручення № 103 від 12.12.2008 року на суму 50 000 грн. не може свідчити про належне виконання відповідачем свого обов'язку щодо сплати податкового боргу.

З такими висновками судів попередніх інстанцій не погоджується колегія суддів касаційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно положень статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження, положень пункту 22.4 статті 22 цього ж Закону, за якими при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання, погашення платником податків податкового зобов'язання відбувається в момент подання до банку платіжного доручення на перерахування суми податку до бюджету.

Покладення на платника податків відповідальності за неперерахування чи несвоєчасне перерахування банком до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) не ґрунтується на положеннях законодавства, зокрема на підпункті 16.5.1 пункту 16.5 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», згідно із якими відповідальність за порушення строків зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених законодавством, з вини банку, покладається на такий банк. При цьому платник податків, зборів (обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Таким чином, наявність у відповідача платіжного доручення від 12.12.2008 р. № 103 на суму 50 000 грн. з відміткою одержано ВАТ «Банк «БІГ Енергія Львівська філія» 12.12.2008 р. та наявність у ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» відповідної суми коштів для списання у рахунок погашення податкових зобов'язань звільняють відповідача від відповідальності за неперерахування чи несвоєчасне перерахування банком до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів).

Враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції, приходить до висновку щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у сумі 50 000 грн.

Отже, висновок судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі, в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у сумі 50 000 грн., ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування судових рішень в цій частині з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у сумі 50 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 223, 229, 230, 232, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» задовольнити частково.

Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2010 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 р. у справі № 2а-9785/10/1370 в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у сумі 50 000 грн.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд» заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у сумі 50 000 грн.

В решті ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис) І.В. Приходько
Судді: (підпис) І.О. Бухтіярова
(підпис) М.І. Костенко