Справа № 464/8549/15-а
Суддя: Теслюк Д. Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/8549/15-а
пр.№ 2-а/464/221/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2015 року

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа Львівське комунальне підприємство «Дністер» про визнання розпорядження незаконним,

встановив:

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради про визнання незаконним розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради №338 від 25 липня 2013 року «Про самочинну реконструкцію квартири №91 на вул. Дунайській, 32 з прибудовою веранди».

В обґрунтування позову покликається на те, що на обслуговуванні ЛКП «Дністер» знаходиться належна їм на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1. 26.05.1999 року ЖЕК №109, до якого відносилась квартира, звертався від імені головного інженера ОСОБА_6 до директора проектного інституту «Укржилремконструкція» з проханням виготовити робочий проект на добудову балкону у квартирі, яка була здійснена в цьому році власниками шляхом прибудови веранди до квартири. 29.06.2011 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» було виготовлено технічний паспорт на квартиру, в якому відображено прибудовану веранду до квартири АДРЕСА_1. З 1999 року по даний час відповідачем щодо них були застосовані адміністративні стягнення за самочинно здійснену прибудову веранди до квартири, які вони оплачували. 20.04.2011 р. комісією ЛКП «Дністер» було складено акт на добудову балкону до квартири для подання на розгляд міжвідомчій комісії та 15.11.2011 р. позивачів було повідомлено про те, що заява про узаконення самочинної добудови веранди до квартири розглянута та прийнято висновок щодо відмови у погодженні наданого проекту. Про оскаржуване розпорядження позивачам стало відомо із позовної заяви ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, що була поданою до Сихівського районного суду м. Львова 2 липня 2015 року. Розпорядження вважають неправомірним, оскільки вважають, що працівники ЛКП «Дністер» в повній мірі не можуть давати обґрунтований висновок про те, чи відповідає самочинно здійснена прибудова веранди до квартири будівельним нормам і правилам. А так, як розпорядження було винесене на підставі заяви ЛКП «Дністер», вважають таке неправомірним та таким, що підлягає скасуванню. Крім того, просить поновити строк звернення до суду, оскільки такий був пропущеним з поважних причин.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, надав пояснення, що відповідають змісту адміністративного позову, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, пояснила, що розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради №338 від 25 липня 2013 року «Про самочинну реконструкцію квартири №91 на вул. Дунайській, 32 з прибудовою веранди» є правомірним, оскільки позивачем самовільно прибудовано веранду до квартири. Вказує, що така прибудова визнана самочинним будівництвом, оскільки вона була здійснена без належного дозволу та із істотними порушеннями будівельних норм, правил і було достатньо правових підстав для винесення розпорядження та просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Щодо поновлення строків звернення до суду вказала, що такий строк позивачами був пропущений, оскільки ОСОБА_5 районна адміністрація Львівської міської ради належним чином скерувала на адресу таких оскаржуване розпорядження.

Представник третьої особи ЛКП «Дністер» в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 44 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції селищних, сільських та міських рад відноситься вирішення питань на пленарних засіданнях щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Розпорядженням голови ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради №338 від 25 липня 2013 року було зобовязано співвласників квартири №91 на вул. Дунайській, 32 гр. гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4 демонтувати самочинно прибудовану веранду до квартири №91 на вул. Дунайській, 32 в термін до 15.08.2013 р. (а.с.4).

Відповідно до п.п. 3 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Питання самочинного будівництва та його наслідків регулюється ст. 376 ЦК України, відповідно до якої об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об'єкт нерухомості (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих частинах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

В судовому засіданні встановлено, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_7, що є співвласниками квартири №91 на вул. Дунайській, 32 в м. Львові здійснили прибудову до веранди квартири.

Знесення самочинного будівництва можливе добровільно особою, яка його здійснила (здійснює), а також, за наявності для цього підстав, примусово, однак лише за рішенням суду, зокрема, ухваленим за позовом відповідного органу місцевого самоврядування.

Крім цього, згідно п. 3.4 Ухвали Львівської міської ради від 08.07.2010 № 3704 "Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради" до повноважень районних адміністрацій в галузі будівництва, зокрема, належить розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку щодо фактів самовільного будівництва.

Пункт 5.1 цієї ж Ухвали наділяє районні адміністрації правом на звернення у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Відповідно до п.п. 4.3.4 Положення про ОСОБА_5 районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Виконкому Львівської міської ради від 06.01.2012 № 07, до повноважень районної адміністрації у сфері будівництва віднесено розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом Міської ради порядку щодо фактів самочинного будівництва.

Підпунктом 4.5.1 цього ж Положення визначено, що районна адміністрація має повноваження звертатися у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами про демонтаж самочинного будівництва та з інших питань, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Враховуючи вищенаведене, у відповідача ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради відсутні у спірних правовідносинах необхідний обсяг повноважень для винесення оскаржуваного розпорядження та підміни, таким чином, суду.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не наведено достатньо доказів правомірності винесення оскаржуваного розпорядження, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачам слід поновити строк звернення до суду, так як такий не був пропущений, оскільки представником відповідача ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради не надано доказів отримання позивачами оскарженого розпорядження.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 160-163,167 КАС України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради №338 від 25 липня 2013 року «Про самочинну реконструкцію квартири №91 на вул. Дунайській, 32 з прибудовою веранди».

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Теслюк Д.Ю.