Справа № 385/843/14-а (2а/385/69/14)
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2015 р. м. Київ К/800/3600/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,

здійснивши в порядку письмового провадження касаційний розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області (далі - УПФ) про скасування рішення комісії щодо стягнення надміру виплаченої пенсії за касаційною скаргою представника відповідача на судові рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2014 року, Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати:

поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду;

неправомірними дії УПФ, допущені при прийнятті рішення від 13 лютого 2013 року № 2 про відшкодування зайво виплачених сум пенсії, та скасувати зазначене рішення;

зобов'язати повернути стягнуту суму, починаючи з 1 березня 2013 року.

Посилався на незаконність рішення, яке є предметом оскарження, оскільки він не допускав зловживань при подачі документів для призначення пенсії та не надавав недостовірні відомості.

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2014 року, залишеною без змін Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом від 9 грудня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано не чинним рішення УПФ від 13 лютого 2013 року № 2 про відшкодування ОСОБА_4 зайво отриманих пенсійних виплат в розмірі 27 665,90 грн. Зобов'язано відповідача повернути безпідставно утримані кошти та призупинити виконання рішення.

У касаційній скарзі представник відповідача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в позові. Зазначає, що ОСОБА_4 неправомірно отримував пенсію, тому повинен її повернути.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги частково з урахуванням наступного.

Розглядаючи справу по суті, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір, який виник між сторонами, є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.

З таким висновком погодитися неможливо, оскільки він не ґрунтується на нормах матеріального і процесуального права.

Юрисдикція адміністративних судів та поняття справи адміністративної юрисдикції визначені частиною другою статті 2, пунктом 1 частини першої статті 3, статтею 17 КАС України.

Відповідно до положень зазначених нормативних норм, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 КАС України).

Виходячи з положень зазначених норм, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція, викладена у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року у справі № 19-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 про офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України.

Як установлено судами попередніх інстанцій, що відповідає фактичним обставинам справи, спір виник щодо правомірності рішення УПФ від 13.02.2013 року № 2 по утриманню з ОСОБА_4 надміру виплаченої пенсії.

При вирішенні спору, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, з посиланням на положення частини першої статей 50 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон - № 1058-ІV), 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 11, 1166 Цивільного кодексу України, 71, 72 КАС України, виходив з недоведеності суб'єктом владних повноважень зловживань з боку позивача при призначенні пенсії, що призвело до надміру виплачених коштів.

Частиною першою статті 50 Закону № 1058-ІV передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішення територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку.

Верховний Суд України у Постанові від 22 вересня 2015 року (справа № 21-2209а15) вказав, що отримавши пенсію особа набула право власності на неї, оскільки відповідно до статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктом цивільних прав, тому їй як власникові цих грошових коштів належать правомочності щодо володіння, користування та розпорядження, а отже спір про правомірність набуття права власності на виплачену УПФ пенсію та стягнення зайво виплаченої, як з недобросовісного набувача, має приватно - правовий, а не публічний характер.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, спір, який виник між сторонами, не належить до юрисдикцій адміністративних судів.

За правилами пункту 4 частини першої статті 18 КАС України предметна підсудність адміністративних судів поширюється на усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Спір, який виник між фізичною особою (ОСОБА_4) та суб'єктом владних повноважень (УПФ), не зачіпає порядок обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, а стосується правомірності набуття права власності на виплачену пенсію та стягнення цієї суми, тому немає значення, що з позовом про визнання рішення суб'єкта владних повноважень звернулась фізична особа.

З огляду на викладене, рішення судів попередніх інстанцій підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України.

Роз'яснити позивачу про право звернення з позовом за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 157, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року і закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області (далі - УПФ) про скасування рішення комісії щодо стягнення надміру виплаченої пенсії у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачу про можливість звернення із зазначеним позовом за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман