Справа № 319/1706/15-а
Суддя: Мальований В. О.
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1706/15-а
Провадження №2-а/319/99/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мальованого В.О.,

за участю секретаря Синякової О.І.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області (далі- УПФУ) про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

09 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Куйбишевського районного суду Запорізької області до УПФУ з відповідним позовом. В позовній заяві позивач вказала, що з 02 жовтня 2012 року перебуває на обліку в УПФУ як працюючий пенсіонер. До 01 квітня 2015 року отримувала пенсію як інвалід 3 групи загального захворювання. З 01 квітня 2015 року їй було призупинено виплату пенсії по інвалідності, яка була призначена раніше відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", на підставі абз.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", оскільки вона є інвалідом 3групи та працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року № 213-VIII (далі Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому чисті спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 скасовуються норми щодо пенсійною забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народних депутатів України», «Міністрів України», «Про судову експертизу", «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу», щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" № 1058, підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Позивач звернулась до УПФУ з заявою про відновлення виплати їй пенсії по інвалідності з 01 червня 2015 року, однак УПФУ їй було відмовлено в виплаті пенсії , про що вона була повідомлена листом від 07 грудня 2015року.

Відмову УПФУ про призначення пенсії позивач вважає незаконною і тому звернулась до суду з даним позовом, в якому прохає визнати неправомірними дії УПФУ щодо припинення виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 та зобов"язати УПФУ поновити їй з 01 червня 2015 року виплату пенсії, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", стягнути судові витрати.

Представник УПФУ надав заперечення проти позову, вказавши, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні як пенсіонер. До 01 квітня 2015 року позивач отримувала пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213-VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки позивач станом на 01 квітня 2015 року працювала на посаді , яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законом України «Про державну службу», то з 01 квітня 2015 року позивачу припинено виплату пенсії по інвалідності. Крім того позивачем пропущений строк звернення до суду, тому просить відмовити позивачу в адміністративному позові.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02 жовтня 2012 року перебуває на обліку в УПФУ та їй призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 працює державним службовцем УПФУ на посаді провідного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій, що підтверджується відповідною довідкою УПФУ від 07 грудня 2015 року №5287/07.

З 01 квітня 2015 року УПФУ не здійснює виплату позивачу пенсії по інвалідності, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

04 грудня 2015 року позивач звернулась до УПФУ з проханням поновити виплату пенсії, однак листом відповідача від 07 грудня 2015 року їй відмовлено у поновленні виплати пенсії по інвалідності.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови в поновленні виплати пенсії по інвалідності з 01 червня 2015 року, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року): тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:у період роботи особи (крім інвалідів І та П груп, інвалідів війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів 1 та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього закону відновлюється.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Закону України «Про державну службу», то в період з 01 квітня 2015року по 31 грудня 2015 року пенсія призначена згідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-15, виплачуватись не повинна.

Станом на 01 квітня 2015року посада, на якій працює позивач дійсно давала право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання відповідно до Закону України «Про державну службу» зв'язку з чим відповідачем правомірно не виплачувалась пенсія позивачу.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому чисті спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 скасовуються норми щодо пенсійною забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народних депутатів України», «Міністрів України», «Про судову експертизу", «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року № 213-VIII закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу», щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-15, підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання дії УПФУ щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року неправомірними та зобов'язання УПФУ виплати пенсію, призначену позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 червня 2015 року, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Що стосується посилання відповідача на пропущений позивачем строк для звернення до суду з адміністративним позовом, суд виходить з наступного.

Позивач ОСОБА_1 про порушення свого права щодо невиплати пенсії по інвалідності дізналась в червні місяці, після припинення виплати відповідачем призначеної пенсії, протягом 6 місяців - 4 грудня 2015 року звернулась до відповідача з заявою про усунення порушення її права на отримання пенсії, і після відмови відповідача в поновленні виплати пенсії з 01 червня 2015 року, 09 грудня 2015 року звернулась до суду з вказаним позовом. Тому суд вважає посилання відповідача на порушений позивачем строк звернення до суду безпідставними.

Згідно ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 487,20грн.

Керуючись ст. 159-163, 183-2, 186 КАСУ, ст.ст. 8,22,55,95,64,124,152 Конституції України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії з 01 червня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області поновити ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року виплату пенсії , призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області, юридична адреса: вул.Леніна, буд.76 смт.Куйбишеве Запорізької області, 71001, , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої провул.ТихийАДРЕСА_1, 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок в рахунок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції - Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня складання постанови у повному обсязі.

Суддя: В.О. Мальований