Справа № 2-а-1363/2010
Суддя: Саган В. М.
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа №2-а-1363/2010р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Саган В.М.

при секретарі - Моргушко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Праці та соціального захисту населення виконкому Бориспільської міської ради Київської області, про визнання дій УПСЗН неправомірними, та зобов'язання вчинити дії. -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2010 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом посилаючись на те, що він являється особою, яка належить до інвалідів війни та має право на отримання документу, що підтверджує статус інваліда війни, в зв'язку з чим він звертався до відповідача щодо надання йому статусу інваліда війни 2-ї групи, як особі, яка була залучена до формувань Цивільної оборони та стала інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії Чорнобильської катастрофи, проте вказане звернення було залишено відповідачем без задоволення. Позивач просить суд визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради щодо відмови йому у встановленні статусу інваліда війни 2-ї групи та видачі посвідчення інваліда війни, зобов'язати відповідача надати йому статус інваліда війни 2-ї групи та видати відповідне посвідчення.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник Управління праці та соціального захисту населення виконкому Бориспільської міської ради Київської області - суб'єкта владних повноважень заперечив щодо позовних вимог, та пояснив, що для встановлення статусу інваліда війни згідно з п.9 ч.2 ст.7 України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" факт залучення до складу формувань Цивільної оборони необхідно документально підтвердити. Вважають, що згідно з роз'ясненнями, викладеними в листі міністерства праці та соціальної політики України від 05.11.2007року №751/014/91-07, для встановлення громадянам статусу інваліда війн відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" необхідно документальне підтвердження залучення особи до складу формувань Цивільної оборони, цей документ має містити дані про таке залучення з посиланням на наказ чи розпорядження штабу ЦО та інформацію про роботу, яку виконували громадяни під час ліквідації наслідків аварії, а також довідки про встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Вони стверджують, що працівники, які залучались для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від інших міністерств і відомств і стали інвалідами внаслідок пов'язаних з цим захворювань, не можуть бути віднесені до осіб, що підпадають під дію п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в зв'язку з чим соціальний захист зазначеної категорії осіб здійснюється на загальних підставах відповідно до Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

//////////Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали даної адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, як стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Вказані зміни до ст.7 Закону були внесені Законом України « Про внесення змін до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 15 червня 2004 року та набрали чинності з дня його опублікування.

Аналізом чинного законодавства встановлено, що на даний час механізм реалізації положень п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в законодавстві України чітко не визначений.

Так, згідно з пунктом 3, пунктом 7 та підпунктом «б» пункту 12 «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302 з наступними змінами та доповненнями, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни» та нагрудний знак "Ветеран війни - інвалід". Посвідчення інваліда війни», «посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються пенсіонерам, які отримують пенсії в органах Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення, іншим пенсіонерам - органами, в яких вони перебувають на обліку для призначення пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання. Посвідчення, зазначені в пунктах 3,4 і 5 цього Положення, видаються на підставі одного з таких документів: б) інвалідам війни: "Удостоверение инвалида Отечественной войньї", "Удостоверение инвалида о праве на льготьі", для малолітніх в'язнів - "Удостоверение" і довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, довідки, видані органами Міноборони, МВС, МНС, СБ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Мінпраці.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 026512 на ім.я ОСОБА_1, виданим 15.11.1993року Київською обласною державною адміністрацією, він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії /а.с.3/.

Згідно з довідкою спеціалізованої медико-санітарної комісії від 06.07.1993 року ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності з 22.06.1993 р. і довічно у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС /а.с-4/.

З письмової відповіді відповідача від 19.11. 2010 року вбачається, що ОСОБА_1 звертався до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради із заявою про надання йому статусу інваліда війни відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також що у наданні статусу інваліда війни йому було відмовлено у зв'язку з необхідністю документального підтвердження залучення особи до складу формувань Цивільної оборони /а.с-6/

Проте з такими твердженнями відповідача неможливо погодитись з наступних підстав.

Встановлено, що в 1987 році підприємство УМБ № 17 входило до складу невоєнізованого формування Цивільної оборони Київської області, та із складу працівників УМБ № 17 окремі особи направлялись до Чорнобильської зони для виконання заходів та завдань по перевантаженню та дезактивації.

Згідно із записами в трудовій книжці на ім'я позивача /а.с-15/ він працював в УМБ № 17 в період до 1998 р.

Як вбачається, в період з 25 травня по 10 червня 1987 р. ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань ЦО Київської області в якості дозиметри ста на комплексному пункті перевантаження і дезактивації с. Діброва від Управління механізації будівництва № 17, кількість днів- 10.

Та обставина, що ОСОБА_1 залучався до ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованого формування цивільної оборони, також підтверджується посвідченням про відрядження, довідками виданими виконавчим комітетом Дібровської сільської ради та УМБ № 17, та довідкою, виданою Головним управлінням з питань надзвичайних ситуацій та усправах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 5.11. 2010 р. № 01-04/1642 /а.с. 5-9/.

Отже за змістом вищенаведеного п.9 ч,2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ОСОБА_1 належить до інвалідів війни та відповідно до пунктів 3.7.12 «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» Управлінням праці та соціального захисту виконавчого комітету Бориспільської міської ради йому має бути наданий статус інваліда війни та видано відповідне посвідчення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку що дії відповідача щодо відмови в наданні статусу інваліда війни ОСОБА_1 є неправомірними, оскільки відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Оскільки позивач звільнений від оплати судового збору, а рішення виноситься на його користь, розмір судового збору в сумі 3 грн. 40 коп., відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, підлягає віднесенню на рахунок місцевого бюджету, за місцем знаходження відповідача так, як відповідач також звільнений від оплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,11,71,86,94, 99,128,158-163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу інваліда війни 2-ї групи та видачі відповідного посвідчення.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради надати ОСОБА_1 статус інваліда війни 2-ї групи та видати відповідне посвідчення.

Судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп. віднести за рахунок місцевого бюджету за місцем знаходження відповідача (Бориспільська міська рада, виконавчий комітет, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради ).

Постанова суду може бути оскаржена в Київському апеляційному адміністративному суді через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.шляхом подання протягом десяти днів апеляційної скарги з дня її проголошення .

Суддя