Справа № 2а/2470/1262/12
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Київ К/9991/71590/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби України, голови Державної виконавчої служби України Стадніка Геннадія Васильовича про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року, -

встановив:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом, уточнивши який 10 серпня 2012 року просив: визнати відповідь Державної виконавчої служби України від 17 лютого 2012 року на запит на інформацію від 25 січня 2012 року неправомірною відмовою в задоволенні запиту про надання публічної інформації; визнати бездіяльність голови Державної виконавчої служби України Стадніка Г.В. щодо самоусунення від контролю за належним виконанням Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI) протиправною; зобов'язати Державну виконавчу службу України надати інформацію, яка зазначена у запиті на інформацію від 25 січня 2012 року, зокрема, Положення про Державну виконавчу службу України.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2012 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Державної виконавчої служби України у задоволенні запиту ОСОБА_4 від 25 січня 2012 року у наданні публічної інформації, викладену в листі від 17 лютого 2012 року. Зобов'язано Державну виконавчу службу України надати інформацію, яка зазначена у запиті на інформацію від 25 січня 2012 року, зокрема, Положення про Державну виконавчу службу України. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2012 року скасовано в частині визнання протиправною відмови Державної виконавчої служби України в задоволенні запиту ОСОБА_4 від 25 січня 2012 року у наданні публічної інформації, викладеної в листі від 17 лютого 2012 року, та відмовлено у задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року та залишити в силі постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2012 року.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

Оскільки рішення суду апеляційної інстанції оскаржується позивачем у частині відмови в задоволенні позову щодо визнання протиправною відмови Державної виконавчої служби України у задоволенні запиту ОСОБА_4 від 25 січня 2012 року в наданні публічної інформації, викладеної в листі від 17 лютого 2012 року, в іншій частині рішення судів сторонами не оскаржуються, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення лише в цій частині.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25 січня 2012 року ОСОБА_4 відповідно до вимог Закону № 2939-VI направив на адресу Міністерства юстиції України запит на інформацію, в якому просив протягом п'яти робочих днів з дня отримання цього запиту надіслати йому копію Положення про Державну виконавчу службу України та копію Посадової інструкції голови Державної виконавчої служби України.

Даний запит листом від 6 лютого 2012 року був направлений для розгляду до Державної виконавчої служби України.

Листом від 17 лютого 2012 року позивача повідомлено, що Положення про Державну виконавчу службу України затверджено Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 385/2011, який опублікований в Офіційному віснику Президента України, 2011, № 9 (18 квітня 2011 року);Урядовому кур'єрі, 2011, 04 (19 квітня 2011 року), № 71; Офіційному віснику України, 2011, № 28 (22 квітня 2011 року); та розміщений на офіційному веб-сайті Державної виконавчої служби України www.dvs.gov.ua. Повноваження голови Державної виконавчої служби України визначено вказаним Положенням. Також, Державна виконавча служба України повідомила, що може засвідчувати копії лише тих документів, що створюються у ній.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно було відмовлено у надані запитуваної інформації, а посилання у відповіді на наявність такої у відкритих джерелах доступу - є також неправомірною відмовою у її наданні.

Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в позові у частині визнання протиправною відмови Державної виконавчої служби України в задоволенні запиту ОСОБА_4 від 25 січня 2012 року про надання публічної інформації, викладеної в листі від 17 лютого 2012 року.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено у Законі № 2939-VI.

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина 1 статті 1 Закону № 2939-VI).

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону № 2939-VI).

Відповідно до статті 5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що запит на інформацію є одним із видів забезпечення доступу до публічної інформації.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (частина 1 статті 19 Закону № 2939-VI).

У частині 2 статті 22 Закону № 2939-VI зазначено, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Під визначенням «загальнодоступні джерела інформації», зокрема розуміються довідники, адресні книги, реєстри, списки, друковані засоби масової інформації, засоби телерадіомовлення та інші подібні джерела інформації.

Здійснення розпорядником інформації заходів, спрямованих на забезпечення прозорості та відкритості своєї діяльності шляхом оприлюднення інформації, яка є у його володінні, і посилання на неї у відповідях на запит, не може вважатися неправомірною відмовою у наданні інформації.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, розглянувши запит ОСОБА_4, Державна виконавча служба України 17 лютого 2012 року надала відповідь № Ч-1831/2.6, у якій зазначила, що Положення про Державну виконавчу службу України опубліковане в офіційних друкованих виданнях, а також розміщене на офіційному веб-сайті: www.dvs.gov.ua, що здійснено з метою забезпечення належного доступу до інформації про основну діяльність Державної виконавчої служби України.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком апеляційного суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в частині визнання протиправною відмови Державної виконавчої служби України у наданні йому публічної інформації, викладеної в листі від 17 лютого 2012 року, рішення в цій частині відповідає вимогам Закону № 2939-VI.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року прийнята з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби України, голови Державної виконавчої служби України Стадніка Геннадія Васильовича про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.