Справа № 282/1059/15
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Житомир справа № 282/1059/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сичової О.П., суддів: Нагірняка М.Ф., Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Мазур О.О.,

за участю представника позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання провести призначення та виплату одноразової грошової допомоги,

встановив:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправним рішення комісії з розгляду питань, пов"язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерством оборони України, викладене в п.177 Протоколу №24 від 10.07.2015, щодо відмови їй в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв"язку із загибеллю (смертю) в період проходження військової служби її сина, підполковника Збройних сил України ОСОБА_2 ;

- зобов"язати Міністерство оборони України провести їй призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв"язку із загибеллю (смертю) в період проходження військової служби її сина, підполковника Збройних сил України ОСОБА_2 , в 500- кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

В обргунтування позовних вимог зазначила, що є матір"ю підполковника Збройних сил України ОСОБА_2 , який загинув 18.10.2013 в результаті нещасного випадку в період проходження військової служби. Відповідно до ст.16, ст.16-1, ст.16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв"язку із загибеллю (смертю) її сина внаслідок нещасного випадку в період проходження військової служби в розмірі 500- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до вимог чинного законодавства звернулася через Чуднівсько- Любарський об"єднаний районний військовий комісаріат Житомирської області до Міністерства оборони України із відповідною заявою до якої були долучені всі необхідні документи для призначення та виплати такої допомоги. Із витягу з Протоколу № 24 від 10 липня 2015 року засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби вбачається, що комісія, розглянувши подані позивачем документи, дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. Вважає, що дії відповідача є протиправними та незаконними.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Міністерства оборони України проти позову заперечував.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом на підставі свідоцтва про народження від 22 жовтня 1976 р встановлено, що ОСОБА_1 є матір"ю ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 37 років (а.с.7) .

Так як ОСОБА_2 підполковником збройних сил України помер в період проходження ним військової служби, його мати звернулася через Чуднівсько- Любарський об"єднаний районний військовий комісаріат Житомирської області до Міністерства оборони України із відповідною заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (далі комісія) 10 липня 2015 року розглянула заяву позивачки та дійшла висновку про відмову в призначенні грошової допомоги .

Із п.177 витягу з Протоколу № 24 від 10 липня 2015 року засідання комісії вбачається, що комісія, дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги матері померлого підполковника ОСОБА_2 , смерть якого згідно витягу з протоколу Центральної військової- лікарської комісії Міністерства оборони України від 27.05.2015 №1903 настала внаслідок нещасного випадку, пов"язаного з проходженням військової служби посилаючись на ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей ".

Ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у редакції, яка була чинною на дату смерті ОСОБА_2 (18.10.2013), було передбачено призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов"язків військової служби. Виплата допомоги у зв"язку зі смертю, пов"язаною з проходженням служби, законодавством на той час не передбачалась (а.с.6).

Перевіряючи правомірність наявності у позивачки права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю сина, колегія суддів виходить з наступного.

За правилами ч.1 ст.16 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (яка діяла у редакції на час смерті ОСОБА_2 -18.10.2013), у разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, під час виконання ним обов`язків військової служби сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З 01.01.2014 редакція статті 16 Закону була змінена, зокрема з"явився пункт 2 частини 2 статті 16 згідно якого передбачено призначення і виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця, що настала внаслідок нещасного випадку, що мав місце в період проходження ним військової служби.

Тобто на момент виникнення спірних правовідносини Закон не містив норми про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця, що настала внаслідок нещасного випадку, що мав місце в період проходження ним військової служби. Така норма була передбачена в разі коли смерть військовослужбовця наступила під час виконання ним обов`язків військової служби

Застосування до спірних правовідносин п.2 ч.2 ст.16 Закону буде суперечити ч.1 ст.58 Конституції України, згідно до якої закони не мають зворотної дії в часі.

Також суд звертає увагу на те, що визначення обставин за яких військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, викладено в частині 3 статті 24 ЗУ "Про військовій обов`язок і військову службу від 25.03.1992р. №2232-ХІІ, в якій зазначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Вищевказана норма закону чітко визначає, що вважається виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби.

Як вбачається з матеріалів справи смерть ОСОБА_2 наступила в результаті нещасного випадку в період проходження ним військової служби, проте виплата передбаченої ст.16 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п.1 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, одноразової грошової допомоги обумовлюється фактом смерті особи під час безпосереднього виконання службових обов`язків, а не нещасним випадком в період проходженням ним військової служби.

З огляду на вище зазначене, колегія суддів приходить до висновку щодо відмови в задоволені позовних вимог.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:
У задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Сичова
Судді М.Ф. Нагірняк
Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 21 грудня 2015 р.