Справа № 808/3468/15
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/3468/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2015 року

справа № 808/3468/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року по справі № 808/1493/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Кліон” до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної дерларації, рішення про коригування митної вартості,-

в с т а н о в и л а :

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Запорізька митниця Міндоходів, правонаступником якої є Запорізька митниця ДФС, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ “Кліон” при поданні до митного органу митної декларації, обґрунтовано застосувало перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Суд першої інстанції зазначив, що всі інші передбачені митним законодавством методи визначення митної вартості товарів застосовуються у разі, якщо не можливо застосувати перший метод, зазначав, що Запорізька митниця Міндоходів не мала підстав змінювати митну вартість імпортованого товару, оскільки позивачем було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товару, розбіжності, на які вказує відповідач мають технічний характер та щодо них позивачем надано обґрунтовані пояснення, документи дають змогу ідентифікувати товар та об’єктивно визначити його ціну по договору.

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ “Кліон” (покупець) та PELAGOS P/F, Фарерські острови (Постачальник) 04.09.2014 укладено Контракт №145S/2014P на поставку свіжозамороженої або охолодженої риби різних видів та морепродуктів (за асортиментом, кількістю, вартістю та на умовах визначених сторонами і зазначених в інвойсах на кожну партію товару)

Згідно контракту покупцем на митну територію України був ввезений вантаж – морожена скумбрія. Згідно інвойсу постачальника №SDA140286 від 27.04.2015 року товар постачався за ціною 1,125 доларів США за кг, на умовах FCA Клайпеда, Литва

Встановлено, що для здійснення митного оформлення першої партії товару 13.05.2015 року позивачем по електронній системі “MD Office™. MDDeclaration” до М/п “Запоріжжя-центральний” Запорізької митниці ДФС подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2015/ (додатковий реєстраційний номер митниці 007264) довідковий №3835 (згідно графи 7 МД), відповідно до якої була заявлена митна вартість товару у розмірі 236787,55 гривень (тобто 23,68 грн. або 1,15 доларів США за 1 кг).

Позивач при поданні митної декларації визначив митну вартість першої партії товару за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Митна вартість згідно ч. 10 ст. 58 МК України включила вартість товару згідно рахунків – 232172, 55 грн., та вартість витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України – 4615,00 грн., інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було.

Митний орган при перевірці поданих документів дійшов висновку, що документи не містять всіх даних для визначення митної вартості товару, тому митним органом запропоновано подати додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації; специфікації виробника товару; висновки про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На виконання вимог Запорізької митниці Міндоходів позивачем було надано: Експертний висновок №ОИ-238 від 14.05.2015 Запорізької торгово-промислової палати; лист постачальника від 14.05.2015 з даними бухгалтерського обліку та про відсутність каталогів; лист експедитора від 14.05.2015 про форму експортних декларацій, та зазначив, що надати каталоги, бухгалтерські та інші документи неможливо

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частина 2 ст. 53 Митного Кодексу України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів. Серед зазначеного переліку документів відсутній такий документ, як висновок торгово-промислової палати. До того ж, вказаний документ не впливає на числові значення складових митної вартості та не підтверджує обраний метод її визначення у розумінні ст. 53 МК.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

На виконання вимог контролюючого органу та на усунення розбіжностей, які були виявлені митним органом, декларантом надані необхідні документи та пояснення.

З огляду на вищевикладені норми права та фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картка відмови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки позивачем було повністю правомірно та обґрунтовано застосовано основний метод визначення митної вартості в поданій ним декларації, також позивачем були подані усі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК, та додатково надано документи, якими встановлені розбіжності були усунені.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов