Справа № 825/3802/15-а
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

825/3802/15-а

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

17 грудня 2015 року м. Чернігів Справа № 825/3802/15-а

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Житняк Л.О. перевіривши виконання вимог ст. ст. 19, 104-106 Кодексу адміністративного судочинства України при поданні позовної заяви Заступника прокурора м. Чернігова до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопрайм" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, -

В С Т А Н О В И Л А:

16.12.2015 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ''Зернопрайм'' про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 6 979,18 грн..

Так, суд зазначає, що згідно п.3 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 цього Кодексу, де ч.3 визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір". Так, ч.2 ст.4 цього Закону (у редакції від 01.09.2015) встановлено, що за подання суб'єктом владних повноважень позову майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Тобто, за вимоги майнового характеру, подані суб’єктом владних повноважень, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 218 грн згідно ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік".

При цьому згідно з ч.1 ст.108 КАСУ суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Поряд з цим, у ході ознайомлення із позовною заявою та доданими до неї документами судом виявлено, що до позовної заяви позивачем не додано оригіналу документу про сплату судового збору у відповідному розмірі, а отже такі обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, а тому, згідно зі ст.ст.106, 108 КАСУ вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу п'ятиденного строку з моменту отримання копії ухвали суду для усунення вказаних недоліків, а саме: для надання оригіналу платіжного доручення.

При цьому, одночасно з поданням позовної заяви, позивачем подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на ст.87, ст.88 КАСУ та ст.8 Закону України "Про судовий збір". При розгляді зазначеного клопотання просить суд врахувати виписку по рахунку 2800 прокуратури області та інформацію ГУ ДКСУ в Чернігівській області про залишок відкритих асигнувань та звільнити його від сплати судового збору.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 87 КАСУ розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір", який з 01.09.2015 діє у редакції Закону України від 22.05.2015 №484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо справляння судового збору" (далі – Закон № 484-VIII).

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об’єктів справляння судового збору відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір", а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб’єктів, яким згідно з нормами ст. 5цього Закону встановлені пільги щодо його сплати.

Доводячи наявність підстав для відстрочення сплати судового збору, позивач посилається на цільове призначення коштів та відсутність коштів для сплати судового збору і відповідно відсутність асигнувань.

Разом з тим, у відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 №2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір", визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.

Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Також суд враховує ту обставину, що чинним законодавством не передбачений механізм примусового стягнення Укртрансінспекцією та її територіальними підрозділами плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у випадку несплати у добровільному порядку. У зв’язку із відсутністю органу, уповноваженого, відповідно до вимог чинного законодавства, звертатись до суду з позовом про примусове стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, дана позовна заява подана прокурором (заступником прокурора), який виступає як позивач.

Прокуратура міста Чернігова є бюджетною установою, однак спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій (здійснення контролю за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування).

Наведене зумовлює висновок про відсутність, передбачених ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" та ч.1 ст.88 КАСУ, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Окрім цього, суд вважає за доцільне зазначити, що 22.05.2015 Верховною Радою України прийнятий Закон №484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору". Набрання чинності вищевказаного закону відтерміновано до 01.09.2015, що визначено п.1 Розділу ІІ Прикінцевих положень цього Закону.

Разом з цим, п.2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №484-VІІІ Кабінету Міністрів України доручено забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, проект Закону №484-VIII внесений на розгляд Верховної Ради України Кабінетом Міністрів України.

Реалізуючи право законодавчої ініціативи, Кабінет Міністрів України, крім іншого, обґрунтовував необхідність прийняття цього законопроекту тим, що внаслідок численних змін до Закону України "Про судовий збір" коло осіб, звільнених від сплати судового збору, є необґрунтовано широким, в той час як розгляд будь-якої справи судом потребує витрат, незалежно від сплати судового збору. Відповідно, звільнення особи від сплати судового збору зрештою призводить до додаткового навантаження на державний бюджет. Тобто, метою було запровадження єдиного підходу до визначення ставок судового збору, встановлення обґрунтованих, та відповідно справедливих ставок судового збору, враховуючи соціально-економічну ситуацію в державі, зменшення числа осіб, звільнених від сплати судового збору, а також подвоєння надходжень до Державного бюджету України від його сплати, що значно підвищить рівень гарантованої Конституцією України доступності правосуддя шляхом кращого забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, матеріально-технічного забезпечення судів, та відповідно їх фінансової незалежності. При цьому передбачалося виключення органів державної влади з числа суб’єктів, що звільняються від сплати судового збору, що, за висновком суб’єкта законодавчої ініціативи, мало дисциплінувати їх у відносинах із судами та унеможливило зловживання ними своїми процесуальними правами.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 88, 106, 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання Заступника прокурора м. Чернігова про звільнення його від сплати судового збору – відмовити.

Позовну заяву Заступника прокурора м. Чернігова до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопрайм" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом - залишити без руху.

Надати позивачу 5-денний термін, з часу отримання копії ухвали суду, для усунення недоліків. Роз’яснити позивачу, що в разі не виправлення недоліків у вказаний строк заява буде вважатися не поданою і буде йому повернута.

Копію ухвали суду надіслати позивачу для виконання.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.О. Житняк