Справа № 2а/489/281/2015
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а/489/281/2015

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального права.

Виходячи з приписів абз.4 ч.8 ст. 183-2 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було призначено пенсію за віком, розраховану відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Розмір призначеної пенсії становить 2 018 грн. 65 коп.

Відповідно до Довідки від 13.01.2015 р. №05/49, наданої Миколаївським обласним управлінням водних ресурсів, ОСОБА_2 працює з 04.12.1990 р. та продовжує працювати.

З 1 квітня 2015 р. пенсія ОСОБА_2 виплачується в розмірі 1 715 грн. 85 коп. щомісячно (2 018 грн. 65 коп. х 85 %).

Листом від 13.08.2015 № 153-К-01 (а.с.6) Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва повідомило позивача, що відповідно до ст. 47 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" тимчасово, у період з 01 квітня 20105 року по 31 грудня 2015 року під час роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім осіб, які мають право на виплату пенсії в повному обсязі), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_2 звернулась до суду за захистом порушеного права.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволені позову з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

02.03.2015 прийнятий Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015.

Вказаним Законом внесено зміни до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, абзац другий частини першої статті 47 цього Закону замінено п'ятьма абзацами такого змісту:

"Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", „Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення".

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Тобто, визначено, що підставою для зменшення розміру пенсії є саме факт роботи на інших посадах/роботах та раніше призначена пенсія особі відповідно до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що при визначенні розміру пенсії, виплачуваної ОСОБА_2 починаючи з 01.04.2015 р., УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним пенсійним законодавством України, зокрема, на виконання приписів Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 183-2, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 року по справі № 2а/489/281/2015 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючийсуддя Т.М. Танасогло
суддя А.В. Бойко
суддя О.В. Яковлєв