Справа № 814/1117/15
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1117/15

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року у справі за позовом Фермерського господарства «Ткаченка Володимира Павловича» до Відділу реєстраційної служби Врадіївсього районного управління юстиції миколаївської області, Головного управління Держземагентства у миколаївській області, за участю третьої особи ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію від 23.10.2014 року кадастровий номер 6:03:000:037 та наказів,

ВСТАНОВИВ :

Фермерське господарство «Ткаченка Володимира Павловича» звернулось до суду з позовом до Відділу реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, Головного управління Держземагенства у Миколаївській області, за участю у справі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2, в якому, відповідно до уточнених позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати накази ГУ Держземагенства у Миколаївській області №МК/:03:000/00000374 від 17.01.2014 р. «Про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» та від 24.04.2015 р. №2237-СГ «Про припинення права користування земельною ділянкою», скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) площею 47,0540га., кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ Держземагенства у Миколаївській області протиправно винесено оскаржувані накази, оскільки вони прийняті з порушенням норм законодавства та перешкоджають оформленню прийняття спадщини на право постійного користування земельною ділянкою, що перебуває в користуванні Фермерського господарства «Ткаченка Володимира Павловича», а запис Реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області від 23.10.2014 р. про державну реєстрацію вищезазначеного іншого речового права (права оренди земельної ділянки) є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачі та третя особа надали до суду заперечення, згідно яких вважають позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню та підтримавши їх у судовому засіданні.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано накази Головного управління Держземагентства України у Миколаївській області № МК/:03:000/00000374 від 17.01.2014 р. «Про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» та №2237-СГ «Про припинення права користування земельною ділянкою» від 24.04.2015 р. Скасовано державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) площею 47,0540 га., кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області за ОСОБА_2. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Фермерського господарства «Ткаченка Володимира Павловича» судові витрати у розмірі 74 грн.

На вказану постанову ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову від 26.08.2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що 18 серпня 1993 року Краснопільською сільською радою народних депутатів Врадіївського району Миколаївської області ОСОБА_3 було видано державний акт на право постійного користування землею Серії МК№409, на земельну ділянку площею 45,6 га., яка розташована на території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області.

У лютому 1995 року ОСОБА_3 створив фермерське господарство ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. 07 травня 2009 року Врадіївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області до майна померлого ОСОБА_3 відкрито спадкову справу №108/2009. Єдиним спадкоємцем першої черги, що прийняв спадщину після ОСОБА_3, є його син ОСОБА_4.

ОСОБА_4 син спадкоємця звернувся до Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після його батька ОСОБА_3, що складається із права користування земельною ділянкою площею 45,6га, яка розташована на території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області.

11.03.2015 року державним нотаріусом Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій в зв'язку з тим, що зазначена земельна ділянка передана Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області в оренду ОСОБА_2.

Державна реєстрація речового права була здійснена реєстраційною службою Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області 23 жовтня 2014 року.

Також, Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області були видані накази:

- від 17.01.2014 МК/:03:000/00000374 «Про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, громадянці ОСОБА_2 в оренду для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення в межах території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області та надано земельну ділянку ОСОБА_2 в оренду терміном на 7 років загальною площею 47,0540 га земель сільськогосподарського призначення (ріллі) з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення фермерського господарства, із земель державної власності, ненаданих у власність чи користування, в межах території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області.

- від 24.04.2015 р. №2237-СГ «Про припинення права користування земельною ділянкою» яким припинено право користування земельною ділянкою громадянину ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства посвідчене державним актом на право постійного користування землею 18.08.1993 р. Серія МК №409, також визнано таким що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею 18.08.1993 р. Серія МК №40, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 17.11.2008 р. Серія І-ФП №079980.

Відповідно до положень ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності без встановленого строку.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку визначену законом.

Колегією суддів встановлено, що на момент винесення оскаржуваного наказу від 17.01.2014 р. «Про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» не існувало жодного передбаченого Законом документу, який припиняв право постійного користування у користувача фермерського господарства ОСОБА_3. З викладеного вбачається, що вказаний наказ суперечить положенням п. 5 ст.116 Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог ст.141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, вищевказаний перелік є вичерпним. Право постійного користування передбачає використання цієї землі за відповідним цільовим призначенням безстроково: до моменту відмови користувача від її використання, або її безоплатної приватизації членами фермерського господарства або до інших випадків вилучення земель державою (припинення діяльності фермерського господарства, використання земель не за їх цільовим призначенням).

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що жодної підстави визначеної Земельним кодексом України оскаржуваний наказ «Про припинення права користування земельною ділянкою» від 24.04.2015 р. не містить.

Фермерське господарство ОСОБА_3 є діючим підприємством, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України станом на 16.03.2015 року.

Акт на право постійного користування землею є правовстановлюючим документом, недійсність (або нечинність) якого може бути встановлено тільки за рішенням суду за позовом заінтересованих осіб.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що прийняття рішення про припинення права користування землею в зв'язку зі смертю користувача та визнання нечинним акта на право користування землею не відноситься до компетенції відповідача, який повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані накази не відповідають вимогам законодавства, що є підставою для визнання їх протиправними та скасуванню, а державна реєстрація речового права (права оренди земельної ділянки), яка була здійснена реєстраційною службою Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області 23 жовтня 2014 року, також є протиправною та підлягає скасуванню.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Апелянти, які є суб'єктами владних повноважень, свою позицію суду не доказали та не обґрунтували її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 18.12.2015 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький