Справа № 826/10053/15
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві про відмову внесення до єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт від 17.04.2015 № 10/26-55/1704/10 щодо відмови ОСОБА_2 у внесенні до єдиного реєстру повідомлення від 06.04.2015 про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 у місті Києві;

- зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві внести до єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, подане ОСОБА_2 повідомлення від 06.04.2015 про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 у місті Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, викладене у листі від 17.04.2015 № 10/26-55/1704/10, щодо відмови ОСОБА_2 внести до Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів відомості зазначені у отриманому повідомленні від 06.04.2015 про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 у місті Києві.

Зобов'язано Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві внести до Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів відомості зазначені у отриманому повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 06.04.2015 щодо реконструкції індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 у місті Києві, яке подано ОСОБА_2.

Відповідач в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06.04.2015 позивач засобами поштового зв'язку надіслав на адресу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві повідомлення про початок виконання будівельних робіт, в якому відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повідомив про початок реконструкції індивідуального житлового будинку за адресою: 03110, місто Київ, АДРЕСА_1. В даному повідомленні позивачем було зазначено вид будівництва, код об'єкта, будівельний паспорт, категорія складності, а також зазначено, що земельна ділянка використовується для будівництва на підставі витягу з Державного реєстру речових прав власності від 29.05.2014 № НОМЕР_2, номер запису про право власності № НОМЕР_1, виданого для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Зі змісту листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 17.04.2015 № 10/26-55/1704/10 позивач дізнався про те, що подане ним повідомлення про початок виконання будівельних робіт не відповідає формі встановленого зразка повідомлення згідно з додатком 1 до Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (зі змінами та доповненнями), де не передбачено видаляти та змінювати найменування пунктів, назв відповідних граф таблиць тощо; крім того, у відповідній графі зазначена неповна інформація щодо поштової/будівельної адреси, а саме: відсутній адміністративний район міста; неповністю зазначена інформація щодо підстав використання земельної ділянки (державний акт, свідоцтво про право власності на землю, договір купівлі-продажу тощо), на підставі якого здійснена державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, у зв'язку з чим відповідач дійшов висновку, що подане позивачем повідомлення про початок виконання будівельних робіт не може бути внесено до єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи, зокрема, після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції України або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Частиною 8 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Процедура виконання будівельних робіт визначена Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».

Відповідно до пункту 6 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», повідомлення про початок виконання будівельних робіт надсилається замовником до Інспекції за місцезнаходженням об'єкта будівництва.

Не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання будівельних робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, внесених до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт (про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт), замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції повідомлення (про початок виконання будівельних робіт про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт) за формою згідно з додатком 1.

У разі коли право на будівництво об'єкта передано іншому замовнику або змінено генерального підрядника чи підрядника (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) або осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, чи відповідальних за виконання будівельних робіт, замовник протягом трьох робочих днів подає до Інспекції, до якої подавалося повідомлення про початок виконання будівельних робіт, повідомлення про такі зміни.

Виконання будівельних робіт без повідомлення про зміни до повідомлення про початок виконання будівельних робіт не може продовжуватися.

Отже, аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що при прийнятті на реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт (про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт), Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю не уповноважена здійснювати контроль достовірності даних, зазначених в повідомленні. При реєстрації повідомлення Інспекцією перевіряється виключно повнота її заповнення у відповідності до форми, затвердженої в додатку № 1 до Порядку виконання будівельних робіт.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 червня 2014 року у справі № К/800/2573/14.

Разом з тим, реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт або декларації про готовність об'єкта до експлуатації скасовуються інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у разі виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта (ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, подане позивачем повідомлення від 06.04.2015 про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 у місті Києві у повній мірі відповідає формі, встановленій в додатку № 1 до Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що жодним нормативно-правовим актом, у тому числі й Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», не передбачено прямого обов'язку особи зазначати у повідомленні про початок виконання будівельних робіт адміністративний район міста, а також адміністративний район міста щодо відповідного об'єкта будування.

Що стосується твердження відповідача про необхідність зазначення у повідомленні про початок виконання будівельних робіт інформації щодо підстав використання земельної ділянки (наявності відповідного державного акту, свідоцтва про право власності на землю, договору купівлі-продажу тощо), на підставі якого була здійснена державна реєстрація речових прав на спірне нерухоме майно, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон №1952), державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та

актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань

неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім

випадків, визначених законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону № 1952, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Пунктом 35 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013, передбачено, що під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права.

Водночас, статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка позивачем фактично використовується для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав власності від 29.05.2014 № НОМЕР_2, номер запису про право власності № НОМЕР_1.

У зв'язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно безпідставності тверджень відповідачів в частині не зазначення позивачем у повідомленні про початок виконання будівельних робіт інформації стосовно підстав використання земельної ділянки, а саме: наявності відповідного державного акту, свідоцтва про право власності на землю, договору купівлі-продажу тощо, на підставі якого була здійснена державна реєстрація речових прав на спірне нерухоме майно.

Що стосується позову в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві від 17.04.2015 № 10/26-55/1704/10 про відмову внесення до єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт щодо відмови ОСОБА_2 у внесенні до єдиного реєстру повідомлення від 06.04.2015 про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 у місті Києві, колегія суддів зважає на наступне.

Звертаючись до суду з вказаною позовною вимогою позивач скористався гарантованим Конституцією України правом на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод.

Дане право закріплене і в ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного суду України, в якій зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У розумінні ст.3 Кодексу адміністративного суду України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Крім того, відповідно до ст.2, п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, в порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися спори щодо будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень без обмежень, але відповідні позовні вимоги можуть бути задоволені лише за умови, що такі рішення, дії (бездіяльність) породжують правовідносини сторін та є юридично значимими для позивача, тобто, безпосередньо порушують його права та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи покладення на нього необґрунтованих обов'язків.

Як свідчать матеріали даної справи, оскаржуване рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві від 17.04.2015 № 10/26-55/1704/10, яким позивачу було відмовлено у внесенні до єдиного реєстру повідомлення від 06.04.2015 про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 у місті Києві, було викладено у формі листа, а відтак, на думку колегії суддів, не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статей 2,17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, оскільки лист Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві від 17.04.2015 № 10/26-55/1704/10 не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке спричиняє певні правові наслідки, то суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення вимог даного позову в частині визнання протиправним та скасування рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві про відмову внесення до єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт від 17.04.2015 № 10/26-55/1704/10 щодо відмови ОСОБА_2 у внесенні до єдиного реєстру повідомлення від 06.04.2015 про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 у місті Києві.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року та ухвалення нового рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_2 слід задовольнити частково.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві про відмову внесення до єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт від 17.04.2015 № 10/26-55/1704/10 щодо відмови ОСОБА_2 у внесенні до єдиного реєстру повідомлення від 06.04.2015 про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 у місті Києві.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві щодо не внесення до Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт повідомлення ОСОБА_2 від 06.04.2015 про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 у місті Києві.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

Повний текст ухвали виготовлено - 14.12.15р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Петрик І.Й.

Борисюк Л.П.