Справа № 522/11427/14-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ К/800/58172/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року, -

у с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (далі - УПФ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову посилався на те, що 6 червня 2012 року відповідачем прийнято розпорядження № 189108 про перерахунок пенсії позивачу без урахування довідок про заробітну плату в період його роботи з 25 липня 1977 року по 26 липня 1955 року та 11 жовтня 1999 року по 31 жовтня 2001 року у Підрядному спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінні № 7 (далі - спірне розпорядження). Вважаючи таке розпорядження незаконним і посилаючись на вимоги статті 46 Конституції України, Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення» тощо, просив його скасувати, відновити розмір пенсії до прийняття спірного розпорядження та зобов'язати здійснити перерахунок і виплату недоплаченої суми пенсії з 1 липня 2012 року.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2014 року, залишеною без змін Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року позов задоволено.

У касаційній скарзі УПФ, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 перебуває на обліку в УПФ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

На підставі заяви від 9 червня 2006 року позивачу було перераховано пенсію за віком, яку обчислено із заробітної плати за період його роботи з 1 січня 1992 року по 31 грудня 1996 року та з 1 липня 2000 року по 31 травня 2006 року у Підрядному спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінні № 7.

В червні 2012 року ОСОБА_4 отримав повідомлення УПФ про утримання суми надмірно виплаченої пенсії разом з копією рішення від 14 червня 2012 року № 748, в якому зазначалось що сума переплати становить 77716,15 гривень.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2013 року, вищевказане рішення відповідача скасовано, зобов'язано УПФУ в Приморському районі м. Одеси припинити утримання переплати в розмірі 20% від суми пенсії позивача та повернути незаконно утриманні суми коштів.

Задовольняючи позов суди попередніх інстанцій на підставі наявних у справі даних встановили і правильно виходили з того, що спірне розпорядження не відповідає вимогам діючого законодавства і порушує право позивача на отримання належних пенсійних виплат.

Так, за приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій та окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно з пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), довідки про заробітну плату видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших первинних документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа.

Відповідно до пункту 38 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право перевіряти обґрунтованість видачі поданих документів.

Пунктом 43 цього ж Порядку № 22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

За таких обставин, висновок судів попередніх інстанцій про те, що спірне розпорядження не відповідає вимогам діючого законодавства та порушує право позивача на отримання належних пенсійних виплат, є правильним.

Рішення судів відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування судових рішень колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси відхилити, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало