Справа № 22-а-21334/11
Суддя: Турік В.П.
Дата ухвалення: 2011-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.3 (Ш) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради (наділі УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради) про перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, посилаючись на те, що з квітня 2007р. вона перебуває на обліку у відповідача й отримує від нього щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Просила суд поновити строк позовної давності, визнати неправомірними дії відповідача, стягнути з відповідача на її користь недоплачену щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 5582,12 грн. за період з серпня 2007 року по листопад 2008 року, а також зобовязати відповідача сплачувати допомогу в розмірі по 557 грн. щомісячно й надалі, починаючи з листопада 2008 року до настання обставин, які тягнуть за собою перерахунок даної допомоги або її припинення.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_2 строк позовної давності.

Визнано незаконними дії УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради по нарахуванню та виплаті ОСОБА_2 щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Зобов'язано УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради донарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоотриману нею у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 1868,61 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про зміну постанови суду та прийняття нової постанови про задоволення заявлених нею позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Зокрема судом не враховано, наявність підстав для перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з січня 2008 року по листопад 2008 року, стягнення розміру недоплати такої допомоги та зобовязання здійснювати її нарахування в майбутньому.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради ставить питання про скасування постанови суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що позивач є застрахованою особою й отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2007 року № 13 «Деякі питання призначення і виплати допомоги сімям з дітьми», а не ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»; відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, проводив позивачу виплату такої допомоги у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на рік, при цьому кошти на виплату допомоги у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, починаючи з 09.07.2007 року, в нього відсутні, й оскільки законодавчо це питання не врегульовано, то він не є належним відповідачем по справі. Крім того, позивачем не надано доказів в підтвердження поважності причин пропуску нею строку звернення до суду з позовом.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 у звязку з народженням сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває з квітня 2007 року на обліку УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради та отримує щомісячно соціальну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як застрахована особа (працююча).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання незаконними дій УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради по нарахуванню та виплаті позивачу щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та зобовязуючи відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача недоотриману нею за цей період суму допомоги в розмірі 1868,61 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем за вказаний період здійснювалась виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в заниженому розмірі, ніж передбачено ст. 15 Закону України Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічне положення містить й ч.1 ст. 15 Закону України Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», нормами якої керувався суд першої інстанції при вирішенні даної справи.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» затверджено прожитковий мінімум на 2007 рік на дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць.

Однак, згідно з п. 7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2007 рік дію ст.ст. 41 та 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». А п. 14 ст.71 цього Закону було зупинено дію ч.1 ст.15 та п.3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

При цьому, абз. 3 ч.2 ст. 56 вказаного Закону встановлено розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на 2007р. й визначено, що її розмір дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнано неконституційним п. 7 ст. 71 в частині зупинення на 2007 рік дії ст.ст. 41, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також п. 14 ст. 71 в частині зупинення дії ч.1 ст.15 та п.3 розділу VІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», у звязку з чим було поновлено дію ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» та дію ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в попередніх редакціях.

Згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 квітня 2007 року - у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.

Однак, УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради, продовжуючи застосовувати приписи абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», нараховувало та виплачувало позивачу ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня по грудень 2007 року у наступних розмірах, а саме: за липень 2007р. в сумі 129,03 грн., серпень 2007р. в сумі 132,64 грн., вересень 2007р. в сумі 134,45 грн., жовтень 2007р. в сумі 130,64 грн., листопад 2007р. в сумі 140,05 грн., грудень 2007р. в сумі 144,10 грн., що підтверджується довідкою № 3103 від 17.10.2008 року, виданою УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради (а.с. 8).

Приймаючи до уваги викладене, суд першої інстанції правильно визначив, що саме з 09.07.2007 року, тобто з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України, по 31.12.2007 року - до кінця поточного року, відповідач повинен призначити й виплатити ОСОБА_2 недотриману нею за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати.

При цьому посилання відповідача на те, що позивач є застрахованою особою в системі загальнообовязкового державного соціального страхування й не має права на виплату державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до положень ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», не спростовують правильності висновків суду першої інстанції в частині визнання незаконними дій щодо призначення та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та зобовязання нарахувати та виплатити цю допомогу у вказаний період.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2007 року № 13 «Деякі питання призначення і виплати допомоги сімям з дітьми», на підставі якої відповідачем за оспорюваний період нараховувалася позивачу державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суперечать, як положенням ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», так і положенням ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», які мали пріоритет у застосуванні до врегулювання спірних правовідносин в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Посилання ж відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути враховано колегією суддів як підстава для невиконання відповідачем своїх зобовязань, встановлених ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Крім того, питання фінансування видатків на реалізацію програми виплати такої допомоги не є предметом розгляду цього спору.

Суперечать нормам матеріального права доводи позивача ОСОБА_2 про її право на отримання щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з січня по листопад 2008 року з наступних підстав.

Так, Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI, ч. 1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» викладена в такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Вказані положення Закону не визнавалися неконституційними і діють станом на теперішній час.

Крім того, відповідно до ст. 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 року № 835-VI допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 встановлено, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Норми статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» визнані неконституційними не були.

З довідки № 3169 від 20.10.2008 року, виданої УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради (а.с. 9), вбачається, що з січня 2008 року по жовтень 2008 року включно позивачу провадилася нарахування та виплата допомоги по догляду за дитиною в розмірі по 144,10 грн. щомісячно, що відповідає положенням діючого законодавства. У звязку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 в цій частині.

Оскільки нарахування позивачу допомоги є компетенцією Управління праці та соціального захисту населення і суд не може виконувати функції цього органу в частині нарахування конкретної суми такої допомоги, колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні стягнення недоплаченої суми допомоги.

Безпідставними є й вимоги позивача щодо зобовязання відповідача нарахувати та виплачувати надалі на її користь державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей до 6 років, тому що завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав позивачів, а не тих прав, які виникнуть в майбутньому.

Спростовуються й доводи апеляційної скарги УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради відносно того, що воно є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 32 від 16.01.2007 року, з квітня 2007 року допомога по догляду за дитиною застрахованим особам призначається і виплачується органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання застрахованої особи. Отже, УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради є належним відповідачем у справі.

Безпідставними й такими, що спростовуються матеріалами справи вважає колегія суддів й доводи відповідача щодо відсутності доказів в підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку для звернення до суду за захистом своїх прав.

Разом з тим, визначаючи конкретний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку й зобовязуючи відповідача виплатити його на користь позивача, суд першої інстанції допустив порушення правил застосування норм матеріального права, не врахувавши що у відповідності до ст.ст. 21, 105, 162 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Нарахування позивачу такої допомоги є компетенцією Управління праці та соціального захисту населення і суд не може виконувати функції цього органу в частині нарахування конкретної суми такої допомоги.

З викладеного вбачається, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що адміністративний суд повинен визнавати дії субєктів владних повноважень протиправними і зобов'язувати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не розраховувати суму й зазначати її в резолютивній частині ухваленого судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні згідно з положеннями п.1 ч.1 ст. 201 КАС України з виключення з резолютивної частини прийнятої постанови конкретного розміру державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яку повинен нарахувати й виплатити відповідач на користь позивача.

В іншій частині постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради задовольнити частково.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2010 року змінити, виключивши з її резолютивної частини посилання на розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 1868,61 грн., який підлягає донарахуванню та виплаті Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради на користь ОСОБА_2.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: