Справа № 127/20621/15-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/20621/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Луценко Л.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

16 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Тарасенко А.М.,

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адмінправопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови від 21 серпня 2015 року №317 про накладення адміністративного стягнення по частині 1 статті 188-42 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити його позов в повному обсязі.

Відповідач до суду апеляційного інстанції свого уповноваженого представника не направив, не скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України щодо надання письмових заперечень на апеляційну скаргу, при цьому 16 грудня 2015 року направив лист про розгляд справи за відсутності представника відповідача та просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач самовільно без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації побудував цегляну прибудову до житлового будинку по АДРЕСА_1, чим порушив вимоги статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", що зафіксовано в Акті №456-ПП перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 05.06.2013(а.с.39) та протоколі про адміністративне правопорушення від 05.06.2013. Відповідальність за правопорушення передбачена статтею 97 КУпАП (а.с.40).

За вчинене адміністративне правопорушення, передбачене статтею 97 КУпАП позивачем в добровільному порядку було сплачено штраф у розмірі 255,00 грн., згідно квитанції № від 07.06.2013 (а.с.41).

За фактом вчинення правопорушення позивачу як забудовнику 05.06.2013 винесено припис №7-Сл з вимогою привести об'єкт будівництва до вимог чинного містобудівного законодавства з визначенням строку на добровільне виконання до 05.10.2013 (а.с.11).

Зі змісту Акту №811-ПП перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.08.2015 встановлено, що позивач не виконав вимоги припису №7-Сл від 05.06.2013, а саме самочинно збудована прибудова до частини індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 не приведена до вимог чинного законодавства у встановлений термін до 05.10.2013, що є порушенням вимог статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та підпункту 3 пункту 11 Порядку здійснення Державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (а.с.6).

Відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.08.2015 року (а.с. 10).

21.08.2015 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №317 від 21.08.2015 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн. (а.с. 7-9).

Незгода позивача із зазначеною постановою слугувала зверненню з цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що жодних та належних доказів, які б свідчили, що будівельні роботи проводилися на підставі дозвільних документів, виданих з урахуванням норм чинного містобудівного законодавства та проектної документації затвердженої належним чином позивачем не надано, а тому відповідачем правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.08.2015 та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №317 від 21.08.2015 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів суду апеляційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Частиною першою статті 41 вказаного Закону визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 "Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" (із змінами і доповненнями, далі - Порядок).

Приписами пунктами 16, 17, 21 Порядку унормовано, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис); у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач не виконав вимоги припису №7-Сл від 05.06.2013, а саме самочинно збудована прибудова до частини індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 не приведена до вимог чинного законодавства у встановлений термін до 05.10.2013, чим порушено вимоги статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та підпункту 3 пункту 11 Порядку здійснення Державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Факт вищевказаного самовільного будівництва у визначеному законом порядку зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 05.06.2013 та протоколі про адміністративне правопорушення від 05.06.2013 .

При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували факт самовільного будівництва та притягнення позивача з цих підстав до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 97 КУпАП. Натомість, за вчинене адміністративне правопорушення, позивачем в добровільному порядку сплачено штраф у розмірі 255,00 грн., згідно квитанції № від 07.06.2013.

Наведеними обставинами спростовуються доводи позивача про те, що він не є суб'єктом адміністративного проступку, оскільки будь-яких цегляних добудов до частини житлового будинку по АДРЕСА_1 він не здійснював, в зв'язку з тим, що не є власником або співвласником відповідного житлового будинку, а тому і не має права вчиняти жодних дій стосовно приведення частини житлового будинку по АДРЕСА_1 до вимог чинного законодавства.

Отже, жодних доказів виконання позивачем вимог припису від 05.06.2013 не надано, як і відсутні докази оскарження позивачем припису Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.06.2013.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність тверджень позивача в частині того, що Акт №8110ПП перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.08.2015, протокол про адміністративне правопорушення від 04.08.2015, а також постанову по справі про адміністративне правопорушення №317 від 21.08.2015 позивач не отримував, оскільки на зазначених документах є підписи позивача про їх отримання.

Крім того, в спірних відносинах має місце дія триваючого правопорушення, оскільки припис про усунення порушень у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на адресу позивача надсилався у 2013 році, однак із часу скоєння правопорушення до моменту складення спірної постанови було зафіксовано факт наявності безперервної бездіяльності позивача щодо невиконання ним покладених на нього обов'язків по усуненню правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП, у тому числі й щодо виконання обов'язку по отриманню дозволу на виконання відповідних будівельних робіт.

Таким чином, аналізуючи обставини справи та досліджуючи наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, які є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 грудня 2015 року.

Головуючийсуддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С. Совгира Д. І.