Справа № 184/2427/15-а
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 184/2427/15-а

Номер провадження 6-а/184/4/15

21.12.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Орджонікідзе подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить змінити спосіб і порядок виконання постанови суду на підставі якої Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 184/2963/14-а від 12.12.14, із зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області здійснити перерахунок і забезпечити виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ОСОБА_2 за період з 23 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року включно на стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м. Орджонікідзе Дніпропетровської області за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 23 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року включно у розмірі 878,26 грн..

В судове засідання заявник повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

В судове засідання відповідач - представник УПФУ в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області не з'явився, але надав письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без їх участі, а також надав суду письмове заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до ч.2 ст.263 КАС України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження № 46686849, з виконання виконавчого листа № 184/2963/14-а від 12.12.14, що видав Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області, про зобов'язання Управління пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області здійснити перерахунок і забезпечити виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ОСОБА_2 за період з 23 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року включно.

У відповідності до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 04.03.2015 року відкрито виконавче провадження про, що винесено відповідну постанову, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику надано строк на самостійне виконання боржником рішення суду у встановлений державним виконавцем строк для його самостійного виконання не виконано в цілому. Тобто боржником виконано рішення лише в частині здійснення перерахунку доплати до пенсії, відповідно чого нарахована сума недоплаченої пенсії за рішенням суду складає 878,26 грн., але зазначені грошові кошти не виплачено.

Невиконання рішення суду боржником в частині виплати нарахованої суми пенсії обумовлено наступним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з Конституцією України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами (п. 1 ч. 2 ст. 92). Такими законами є закони України про Державний бюджет України на кожний рік, Бюджетний кодекс України.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цих законів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до п. 2 ст. 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного Бюджету України.

Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про Державний Бюджет України на 2013 рік» установлено, що у 2013 році положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами), статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансування ресурсу бюджету Пенсійного фонду України.

06.07.2011 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок державного бюджету», якою встановлені розміри виплат вказаній категорії громадян. Постанова набрала законної сили 23.07.2011р.

26.12.2011 Конституційним Судом України прийнято рішення №20-рп/2011, яким визнано конституційним пункт 4 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 №3491 -VI.

На кожен наступний місяць після здійснення перерахунку на додаткову відомість за рішеннями суду формуються доплати за минулий період, виплата за якими буде проведена після відповідного фінансування з Державного бюджету України.

У відповідності до рішення Конституційного суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року по справі № 1-42/2011, Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Кабінет Міністрів України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України. У рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп Конституційний суд зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Конституцією України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який розробляє проект закону про Державний бюджет України на наступний рік і подає його до Верховної Ради України, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України про його виконання. Ефективне здійснення Кабінетом Міністрів України цих повноважень є основою для вжиття заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, проведення політики у сфері соціального захисту, фінансової і податкової політики.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року установлено, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок і розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції України та законів України.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 по справі №1-11/2012, повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону, пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, у відповідності до паспортів бюджетних програм за відповідними кодами бюджетної класифікації видатків бюджету, видатки на погашення заборгованості за зазначеним рішенням суду на 2013 рік не передбачено.

У відповідності до вищевикладеного, виникли обставини, що виключають можливість виконання зазначеного рішення суду у повному обсязі, а саме в частині виплати нарахованої суми доплати до пенсій.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише Закону, отже у рішеннях суду втілюється волевиявлення самої держави, а тому обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, згідно з положеннями ст. 129 Конституції України.

Тому питання про своєчасність виконання судових рішень, що набрали законної сичи або допущені до негайного виконання має виключно важливе значення для авторитету судової влади в державі. Безперечно, завдання судочинства не виконується, якщо не виконується судове рішення.

В Україні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних, господарських, кримінальних та адміністративних справах, а також майнових стягнень, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження". Так, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що Державна виконавча служба є єдиним органом примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Статтею 2 зазначеного закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (202/98-ВР ). Так, Законом України "Про державну виконавчу службу" визначено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Цією ж статтею встановлено, що державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно зі ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

Отже, саме від бюджетних призначень на відповідний рік цілком залежить виконання рішень судів, за якими боржником виступає орган державної влади. Відсутність належних бюджетних асигнувань або коштів та відсутність відповідних процедур, які б дозволяли забезпечити фінансування одразу ж, як тільки постала проблема відповідних виплат, призводить до невиконання або тривалого виконання судових рішень.

Такі обставини встановлені і Європейським судом з прав людини. Так, рішенням Європейського суду з прав людини «ОСОБА_3 проти України» визнано, що виконання рішення про стягнення коштів з державної установи могло бути здійснено лише за умови, якщо б такі витрати були попередньо передбачені у законі про державний бюджет. Причина невиконання судового рішення про стягнення коштів з державної установи полягає саме у відсутності відповідних законодавчих заходів, які б забезпечували виконання цього рішення, а не у бездіяльності органу державної виконавчої служби.

Таким чином, рішенням міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, встановлено відсутність бездіяльності органу державної виконавчої служби при виконанні рішень про стягнення коштів з бюджетної установи за відсутності відповідних бюджетних асигнувань.

У цьому контексті слід зауважити, що рішення Європейського суду свідчать, що у багатьох випадках причиною невиконання рішень національних судів була саме відсутність коштів або належного бюджетного фінансування, включаючи відсутність відповідних процедур забезпечення фінансування, як тільки виявляється проблема з виплатою. У цьому зв'язку Європейський суд наголошував, що держава не може посилатись на відсутність коштів як на виправдання невиконання рішень національних судів, винесених проти неї, її органів та установ, а також підприємств, якими вона володіє або які контролює. Див., серед багатьох інших, "Шмалько проти України" 60750/00) (980 226), рішення від 20 липня 2004 року, пункт 44.

Зазначене рішення яке підлягає виконанню є зобов'язального характеру за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, у зв'язку з чим організація його виконання визначена ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження». Так, у разі невиконання вимог виконавчого документу без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому ст. 89 цього Закону.

Із контексту рішення суду чітко встановлюється необхідність зобов'язання боржника особисто вчинити певні дії а вчинення визначених дій не може бути проведено без участі боржника, тому державний виконавець не може організувати виконання самостійно у відповідності до повноважень, наданих йому законом.

За таких обставин ст. 75 цього Закону передбачено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу, що його видав.

Аналізом викладених обставин встановлено, що до боржника неможливо застосувати передбачені Законом штрафні санкції та направити подання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду через те, що у діях боржника або його посадових осіб відсутній прямий умисел або невиконання вимог виконавчого документу без поважних причин, оскільки коштів на виконання боржником рішень суду зазначеної категорії Законом України «Про Державний Бюджет України на 2013 рік» або бюджетними програмами не передбачено. Таким чином зазначені обставини унеможливлюють виконання рішення суду в цілому.

Так, з 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI, який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Зазначеним законом визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу. Так, ст. 3 визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Також 06.02.2013 року набрав чинності у новій редакції Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами, які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Пунктом 3. Порядку визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань.

Таким чином зазначений виконавчий документ не може бути скерований до органу Державної казначейської служби України для виконання в порядку гарантії держави щодо виконання судових рішень у зв'язку з тим, що рішення прийнято про зобов'язання вчинити певні дії а не про стягнення коштів.

Разом з цим ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено особливості виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії. Так, виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

За таких обставин склалася ситуація, що боржник не може виконати рішення суду через відсутність бюджетних призначень чи асигнувань на цю мету. Здійснити виплату нарахованих грошових коштів за рішенням суду можливо лише шляхом списання (стягнення) коштів з рахунків державного органу - боржника, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ст. 8 КАС України, забороняється відмова в розгляді справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Також слід враховувати, що зазначене питання порушено саме в процесі примусового виконання рішення суду та має на меті захист прав та законних інтересів позивача, що визначено і ст. 2 КАС України як завдання адміністративного судочинства.

Тобто порушене питання стосується саме фундаментальних принципів виконання рішення суду шляхом зміни способу та порядку його виконання з зобов'язання виплатити нараховану суму на стягнення нарахованої суми на виконання рішення.

У даному випадку значення слів «виплатити» та «стягнути» має однакове правове навантаження і не змінює при цьому суть постановленого рішення, а лише визначає порядок і спосіб за яким можливо буде привести його до фактичного виконання.

Вважають зазначені обставини винятковими, за яких суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення в рамках створеного державою механізму «гарантії держави щодо виконання судових рішень». Інакше, ефективність цього механізму та можливість виконання судового рішення може бути серйозно зневільована не вирішенням зазначеного питання по суті.

З доводами заявника, викладених в поданні суд погодитись не може, оскільки вони є голослівними, безпідставними, недоведеними, нічим не підтвердженими, не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Кодексу адміністративного судочинства України і спростовуються стабільними поясненнями відповідача, матеріалами справи в їх сукупності.

Судом встановлено, що на виконання вимог суду ОСОБА_2 Управлінням Пенсійного фонду України було здійснено перерахунок підвищення до пенсії, як дитині війни, згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у жовтні 2015р. за період з 23.02.2011р. по 22.07.2011р. включно у сумі 878,26 грн.. Залишок, що обліковується на особовому рахунку 878,26 грн.. Відносно не виплачених нарахованих сум, то у відповідності до рішення Конституційного суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року по справі № 1-42/2011 Кабінет Міністрів України, як вищий орган у системі органів виконавчої влади, наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належать Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Кабінет Міністрів України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України. У рішенні від 26.12.2011р. №20-рп Конституційний суд зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004р. фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією них законів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506020 "Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами", згідно з якою Пенсійному фонду виділені бюджетні асигнування і виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством.

Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.

Згідно з п. 20 та 29 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Пенсійний фонд України, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, може здійснювати видатки в межах доведених до нього обсягів бюджетних асигнувань, для фінансування пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються управлінням. На ім'я управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області відкритий розрахунковий рахунок, кошти для зазначених вище потреб на цей рахунок надходять з рахунків Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Перерахунки, нарахування та виплати недоплачених сум пенсій проводяться Управлінням за додатковими відомостями, які в свою чергу фінансуються Пенсійним фондом України за рахунок призначень державного бюджету.

Так, на цей час у Пенсійного фонду України відсутнє фінансування додаткових відомостей для виплат за рішеннями суду, а їх проведення з інших фондів неможливе, оскільки ст. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2004 року № 1477 "Про заходи підвищення ефективності управління державними коштами" установлено, що суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, перераховані на рахунки органів Пенсійного фонду України в уповноваженому банку, щодня централізовано зараховуються на рахунок Пенсійного фонду України, відкритий у Державному казначействі, і відповідно до законодавства здійснюються з Пенсійного фонду України. Враховуючи вищевикладене, фінансування даних виплат здійснюється на централізованому рівні Пенсійним фондом України.

Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду України джерел, відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Виключно Законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області являється розпорядником коштів нижчого рівня, а фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету.

На сьогоднішній день в бюджеті Пенсійного фонду України та на рахунках управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе відсутні кошти, які призначені на виконання рішень суду. З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" № 4901 - VI, який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Зокрема визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: - державний орган; - державні підприємства, установа, організація; - юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Зазначеним законом визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу.

Відповідно до ч. 1 статті 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" № 4901 - VI, виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 вищевказаної статті, у разі, якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобовязаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Так, статтею 3 визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У відповідності до вищевикладеного УПФУ в м. Орджонікідзе виникли обставини (незалежні від власної волі), що виключають можливість виконання постанови ВП № 43847912 від 03.07.2014 у повному обсязі.

Від 23.09.2014р. набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014р., згідно якої затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно абз.1 ч.7 Порядку відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр).

Відповідно абз.1 ч.9 Порядку відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобов'язана надіслати заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення прийняття такого рішення для обліку із зазначенням черги, до якої воно включено.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання копії відповідного рішення та повідомлення від управління ДВС орган ПФУ має надіслати на адресу відповідного управління ДВЄ довідку про здійснення зарахування на виконання рішення суду.

Виплата нарахованої ОСОБА_2 суми в розмірі 878,26 грн. (залишок, що обліковується на особовому рахунку), буде здійснена в разі повного дотримання процедури відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

За таких обставин суд вважає необхідним відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.160, 165, 185, 186, 263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_3