Справа № 334/6093/15-а(2-а/334/130/15)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 грудня 2015 рокусправа № 334/6093/15-а(2-а/334/130/15)

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Білак С.В., перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24.09.2015 року у справі №334/6093/15-а(2-а/334/130/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення суми матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

11.11.2015 року до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №334/6093/15-а(2-а/334/130/15) з апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24.09.2015 року.

24.11.2015 року до суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24.09.2015 року .

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено термін для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом чотирнадцяти днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду документу про сплату судового збору.

Копія ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року була отримана за адресою представника позивача зазначеною в апеляційній скарзі 02.12.2015 року, що підтверджується матеріалами справи.

04.12.2015 року до суду надійшли письмові пояснення позивача, в яких він зазначив, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.2 ст.3 та п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Окремо зауважив, що суд першої інстанції визнав його право на звільнення від сплати судового збору і розглянув справу без його сплати. Також зазначив, що він не в змозі визначити розмір судового збору, оскільки він визначається у 110% від суми судового збору, сплаченого за позов.

Відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було подано позов, в якому він просив визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя щодо відмови у виплаті пенсії протиправними, зобов'язати УПФУ нарахувати (з належним перерахунком) та сплатити йому невиплачену своєчасно пенсію з 01 квітня 2010 року по теперішній час та продовжувати нараховувати і сплачувати йому належну пенсію безстроково та відшкодувати йому за рахунок відповідача матеріальну і моральну шкоду.

Отже, позовні вимоги спрямовані на визнання протиправними дій відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії та відшкодувати шкоду, тоді як п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» розповсюджується на спори за якими рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади були визнані у встановленому законодавством порядку незаконними та особа звертається з позовом щодо відшкодування шкоди завданої такими протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Пункт 1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у розглядуваному випадку також не може бути застосовано до позивача, оскільки з позовних вимог не вбачається спору про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Фізична особа звернулась до суду з позовними вимогами до суб'єкту владних повноважень з приводу нарахування та одержання пенсійних виплат, тоді як Закон України «Про судовий збір» не звільняє позивачів у справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

У відповідності до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакцій чинній на момент звернення позивача до суду з апеляційною скаргою), ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Суд зазначає, що Закон України "Про судовий збір" в редакцій чинній на момент звернення позивача до суду з апеляційною скаргою, не ставить у залежність розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги від фактичної сплати судового збору за подання позовної заяви, а тому та обставина, що суд першої інстанції звільнив позивача від сплати судового збору не свідчить про те, що і за подання апеляційної скарги у даній справі позивач не повинен сплачувати судовий збір.

Розмір судового збору, який необхідно було сплатити позивачу за звернення до суду з апеляційною скаргою було визначено в ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015 року, а тому посилання позивача на неможливість визначити розмір судового збору є безпідставним.

Станом на 17.12.2015 року документу про сплату судового збору апелянт до суду не надав, отже недоліки апеляційної скарги не були усунуті у встановлений судом термін.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

За приписами п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивачем не усунені недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, вона повертається особі, яка її подала.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Частиною 6 ст.189 КАС України визначено, що копія ухвали про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті апеляційного провадження разом із доданими до скарги матеріалами направляються особі, яка подавала апеляційну скаргу, а апеляційна скарга залишається у справі. Іншим особам, які беруть участь у справі, надсилається копія відповідної ухвали.

Керуючись ст. ст. 108, 187, ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24.09.2015 року у справі №334/6093/15-а(2-а/334/130/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення суми матеріальної та моральної шкоди - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя С.В. Білак