Справа № 381/5289/13-а
Суддя: Буймова Л. П.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

23 грудня 2013 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді: Буймової Л.П.при секретарі: Корченко О.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління МВС України в м.Києві Управління державної служби охорони , Департаменту Державної служби охорони при МВС України про оскарження рішення начальника Головного управління МВС України в м.Києві Управління державної служби охорони від 04.08.2013 року за № 24/14 3267/Ан, щодо розгляду інформаційного запиту від 27.08.2013 року в інтересах гр.. ОСОБА_1, стягнення одноразової грошової допомоги, як особі, що отримала інвалідність за період служби в органах внутрішніх справ та відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику міліції у зв»язку з ушкодженням здоров»я та несвоєчасною виплатою одноразової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про оскарження рішення начальника Головного управління МВС України в м.Києві Управління державної служби охорони від 04.08.2013 року за № 24/14 3267/Ан, щодо розгляду інформаційного запиту від 27.08.2013 року в інтересах гр.. ОСОБА_1

Згодом представник позивач збільшив позовні вимоги і просив суд про стягнення недовиплаченої одноразової грошової допомоги в розмірі 20047,68 гривень, як особі, що отримала інвалідність за період служби в органах внутрішніх справ та відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику міліції у зв»язку з ушкодженням здоров»я та несвоєчасною виплатою одноразової грошової допомоги в розмірі 151404,00 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача головного управління МВС України в м.Києві Управління державної служби охорони проти позову заперечує. Суду пояснила, що на час розгляду справи позивач отримав відповідь на інформаційний запит та одноразову грошову допомогу в розмірі , установленому законом.

Представник Департаменту Державної служби охорони при МВС України проти позову заперечує, вважає позов та залучення Департаменту необгрунтованим, надуманим та безпідставним.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, справи судом встановлено, що Відповідно до Довідки ЄДРПОУ № 9237 від 27.01.2012 №16/1-393 Департамент ДСО при МВС України () за кодом класифікації організаційно-правових форм господарювання визначений, як 425 - державна організація (установа,заклад).

Відповідно до наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.05.2004 № 97 за кодом класифікації організаційно-правових форм господарювання юридичні особи визначаються: 410 - органи державної влади та 425 - державні організація (установа, заклад).

Пунктом 3.4.2 цього ж наказу є визначення органу державної влади - Державна влада а Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про джерела фінансування органів державної влади» предметом регулювання цього Закону є фінансове забезпечення діяльності системи органів виконавчої влади (Кабінету Міністрів України, міністерств, комітетів, агентств, служб, адміністрацій, комісій, управлінь, палат, фондів, інспекцій, бюро та інших центральних органів риконавчої влади і місцевих державних адміністрацій), Верховної Ради України та її апарату, Рахункової палати, Президента України, його адміністрацій та інших консультативних і дорадчих органів Президента України, судів України, органів прокуратури України, а також інших органів державної влади.

Статтею 2 Закону України «Про джерела фінансування органів державної влади» визначено, що органи державної влади здійснюють свою діяльність виключно за рахунок бюджетного фінансування в межах, передбачених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ст. 167 Цивільного кодексу України держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, організації, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановленими Конституцією України та законами.

Держава України в особі своїх органів може створювати як юридичні особи публічного права, які покликані виконувати владно-розпорядчі та інші функції без права займатися господарською діяльністю, так юридичні особи, які є субєктами господарської діяльності у формі установ та організацій.

Відповідно до Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ від 10.08.1993 № 615 визначено, що Державна служба охорони при МВС створена для здійснення заходів щодо охорони нерухомих обєктів та іншого майна, в тому Числі вантажів, тимчасового зберігання валютних цінностей, забезпечення особистої безпеки громадян, а також технічного захисту інформації надоговірних засадах в порядку встановленому законодавством.

Державна служба охорони є підпорядкованою Міністру внутрішніх справ єдиною централізованою системою, очолюваною Департаментом ДСО при МВС, яка складається з управлінь, відділів ДСО при головних управліннях МВС в АР Крим, м. Києва та Київської області, управліннях МВС в областях та м. Севастополі та підпорядкованих їм підрозділів охорони: міських, районних, міжрайонних відділів, відділень, підрозділів воєнізованої охорони та охоронних підрозділів, стройових підрозділів міліції охорони, спеціалізованих підрозділів «Титан», інкасації та груп затримання, а також установ та навчальних закладів Професійної підготовки працівників охорони.

Управління, відділи і підрозділи охорони є державними установами, що проводять некомерційну господарську діяльність.

Державна служба охорони проводить свою діяльність на засадах госпрозрахунку за рахунок коштів, одержаних її підрозділами охорони, підприємствами та установами за організацію та надання послуг з охорони та безпеки за договорами та інших надходжень.

Відповідно до Положення про Департамент ДСО при МВС України, затвердженого наказом МВС України від 13.10.2005 № 878, Департамент є головним органом у системі ДСО при МВС України, який координує здійснювані нею заходи з охорони обєктів усіх форм власності та забезпечення особистої безпеки громадян і є підпорядкованим МВС,-діяльність якого не передбачає отримання прибутку, фінансування видатків якого здійснюється за рахунок централізованих відрахувань підпорядкованих підрозділів ДСО.

Неспростовним є те, що організаційно-правова форма Департменту Державної служби охорони при МВС України () за УДСО при ГУМВС України у м. Києві КОПФГ - 425 Державна організація(установа. заклад).

Міністерством юстиції України було 13.05.2011 надано розяснення щодо сфери поширення та застосування Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: Закон України "Про доступ до публічної інформації ( 2939-17 ) (далі - Закон) визначатиме порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

Врахувоючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги Закону ( 2939-17 ) поширюються лише на органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інших суб'єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких єобов'язковими для виконання, а на юридичних осіб, що фінансуються З державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, осіб, що виконують делеговані повноваження суб'єктів владних Повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, Суб'єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами або є природними монополіями, та суб'єктів господарювання, які володіють Інформацією про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян, і іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією), вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Отже, враховуючи викладене вище підрозділи ДСО не є розпорядниками Інформації в розумінні данного Закону, а тому взагалі не підпадають під дію данного Закону, оскільки є субєктами охоронної діяльності, як державні госпрозрахункові установи, які створені з метою захисту майна та громадян, фінансування яких здійснюється та залежить від укладених договорів. Зважаючи на викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1, в частині не отримання відповіді на інформаційний запит, слід закрити, оскільки якщо після відкриття провадження в адміністративній справі буде виявлено, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд повинен закрити провадження в адміністративній справі (пункт 1 ч.1 ст.157 КАС України).

Зазвичай справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, якщо спірні правовідносини не є публічно-правовими, у спорі відсутній суб'єкт владних повноважень або взагалі відсутній спір, тобто справа за заявою не належить до компетенції адміністративних судів, визначеної статтею 17 з урахуванням пункту 1 статті 3, статей 4 і 21 КАСУ. Якщо в порядку адміністративного судочинства не належить розглядати лише частину вимог позовної заяви, то суд закриває провадження в частині позовних вимог, що не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Позивач отримав одноразову виплату по інвалідності відповідно до абзацу 2 п.п.2 Постанови № 707, а саме виплата у разі установлення інвалідності у період проходження служби у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається МСЕК ( у позивача це 40%), у строк, а саме 18.01.2013 року в повному обсязі.

Відповідно до ст..99 КАСУ, для звернення до допомоги адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк звернення.

Отже позивач пропустив строк звернення із вимогою недоотриманої одноразової допомоги по інвалідності.

Оцінивши всі вищенаведені письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивач дізнався про порушення його права ще січні 2013 року, а звернувся до суду лише 13 вересня 2013 року, тобто з пропуском 6 місячного строку.

За таких обставин до даного адміністративного позову слід застосувати приписи ст.100 КАС України, якими передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними, про що постановляється ухвала.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155,157 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про оскарження рішення начальника Головного управління МВС України в м.Києві Управління державної служби охорони від 04.08.2013 року за № 24/14 3267/Ан, щодо розгляду інформаційного запиту від 27.08.2013 року в інтересах гр. ОСОБА_1 закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення одноразової грошової допомоги, як особі, що отримала інвалідність за період служби в органах внутрішніх справ та відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику міліції у зв»язку з ушкодженням здоров»я та несвоєчасною виплатою одноразової грошової допомоги залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Суддя