Справа № 804/2801/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 р. Справа № 804/2801/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.
представника позивача ОСОБА_1,
представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району про зобовязання вчинити певні дії,-
19 лютого 2014 року Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області (далі по тексту ДФІ в Дніпропетровській області, позивач) звернулась до Дніпропетровського адміністративного суду із адміністративним позовом до Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району (далі по тексту - відповідач), в якому просить зобовязати Червоногригорівську селищну раду Нікопольського району вчинити певні дії, а саме: виконати вимоги Нікопольської обєднаної державної фінансової інспекції від 22.11.2013 №860-15/3650 на загальну суму 4 789 894,57 грн., шляхом визначеним у вимозі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області пред'явлено селищному голові Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району обов'язкові для виконання вимоги про усунення виявлених ревізією порушень від 22.11.2013 року №860-15/3650. Однак, Червоногригорівська селищна рада Нікопольського району не виконала пункти 2, 6, 7 зазначеної вимоги, які є не скасованими, тобто чинними та обов'язковими до виконання, тому Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області змушена звернутись до суду.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити.
Представники відповідача в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні адміністративного позову та надали письмові заперечення, в яких зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 року №1768 «Про затвердження Порядку укладання охоронних договорів на памятки культурної спадщини» визначено, що охоронний договір може бути укладений лише з власником або користувачем пам'ятки. Із службової записки начальника відділу культури, туризму, національностей та релігій Нікопольської райдержадміністрації від 20.03.2014 року № 105 - пам'ятки археології (кургани) у власність та користування юридичним та фізичним особам - не передавались.
Пам'ятки археології (кургани) на баланс селищної ради не передавались, земельні ділянки під виявленими об'єктами історико-культурного призначення (курганами), під час виділення земельних часток паїв в натурі (на місцевості) власникам сертифікатів по колишньому КСП «Дніпро» на території Червоногригорівської селищної ради не було включено до земель, які передавались у власність громадянам. Таким чином, памятки археології (кургани) та земельні ділянки, на яких розташовані памятки археології (кургани), не перебувають у власності та користуванні. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність до вимог законодавства у майбутньому і є обовязковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки, відшкодування у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Відповідно до п. 7.3.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на IІІ квартал 2013 року та на підставі направлення від 02.09.2013 року № 245 фахівцями інспекції проведено ревізію селищного бюджету та фінансово-господарської діяльності Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району за 2010 рік, 2011 рік, 2012 рік та січень-серпень 2013 року. Ревізія проведена з 03.09..2013 р. по 01.11.2013 р.
Під час ревізії були виявлені порушення, які зафіксовані в акті ревізії від 08.11.2013 року №860-22/06. На адресу відповідача направлено вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 22.11.2013 року №860-15/3650 про усунення виявлених ревізією порушень, зокрема:
-п. 2 вимоги встановлено порушення п.п.5 п. 2 ст. 6 та ст. 24 Закону України від 08.06.2000 №1805-ІІІ «Про охорону культурної спадщини» та ст. 7 Закону України від 18.03.2004 №1626-ІV «Про охорону археологічної спадщини», п. 5 ст. 31 Закону України від 21.05.97 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» завдано збитків державі на загальну суму 4 765 136,99 грн.,у зв'язку з чим в термін до 25.12.2013 забезпечити оформлення із землекористувачами, на території яких розташовано пам'ятки археологічної спадщини (кургани), охоронні зобов'язання - договори відповідно до вимог ст.23, п.3 ст.25 Закону України від 08.06.2000 №1805-ІІІ «Про охорону культурної спадщини». Забезпечити в термін до 25.12.2013 належне збереження об'єктів археологічної спадщини (курганів) від загрози знищення, руйнування або пошкодження відповідно до вимог п.1 ст.24, п.3 ст.32 Закону України від 08.06.2000 №1805-ІІІ «Про охорону культурної спадщини», ст.7 Закону України від18.03.2004 №1626- ІV «Про охорону археологічної спадщини», п. 5 ст. 31 Закону України від 21.05.97 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» та стягнути з осіб, якими заподіяно неналежний контроль за охороною памяток археологічної спадщини (курганів), заподіяні державі збитки на загальну суму 4 765 136,99 грн., у відповідності до вимог діючого законодавства.
-п. 7 вимоги встановлено, що в порушення п.6 ОСОБА_1 розрахунку орендної плати за використання комунального майна територіальної громади Червоногригорівської селищної ради, затвердженої рішенням 26 сесії IV, скликання сільської ради від 06.01.2006 №239/1-26/IV селищною радою недоотримано орендної плати від здачі в оренду нежитлових приміщень в наслідок заниження орендної плати в частині не застосування індексів інфляції за попередні роки, в зв'язку з чим стягнути в повному обсязі недоотриману орендну плату шляхом перерахування орендарями на розрахунковий рахунок селищної ради коштів в сумі 5643,64 грн, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити, що
Статус Державної фінансової інспекції в Україні, її функції та правові основи діяльності визначені Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні".
Згідно статті 1 цього Закону здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю). Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
У відповідності до ст. 2 цього Закону головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.
Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 4 Закону інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
Згідно з п. 7 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.
Відповідно до п. 10 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обовязковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
На підставі наведеного суд зробив висновкок про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, проте за допомогою цієї вимоги неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.
У справі, яка розглядається, Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області пред'явила відповідачу вимогу від 22.11.2013 року №860-15/3650, яка вказує на виявлені збитки та їхній розмір, а саме:
- стягнути з осіб, якими здійснено неналежний контроль за охороною памяток археологічної спадщини (курганів) заподіяні державі збитки на загальну суму 4765136,99 грн., у відповідності до вимог діючого законодавства;
- стягнути в повному обсязі недоотримання орендну плату, шляхом перерахування орендарями на розрахунковий рахунок селищної ради коштів в сумі 5643,64грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи;
- збільшити в обліку вартість основних засобів по рахунку 106 «Інструменти, прилади та інвентар» на суму 11991920,0грн.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2014 року у справі № 804/2911/14 адміністративний позов Червоногригорівської селищної ради до Державної фінансової інспекцій в Дніпропетровській області, третя особа Нікопольська районна державна адміністрація, про скасування вимог - задоволено та скасовано п.п. 2, 6, 7 вимог Нікопольської обєднаної державної фінансової інспекції від 22.11.2013 р. № 860-15/3650. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2014 року Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2014 року по справі № 804/2911/14 залишено без змін. Однак, постановою Вищого адміністративного суду від 24.09.2015 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 року у цій справі скасовано.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, уповноважені державою органи не можуть на власний розсуд ухилятися від реалізації наданих їм повноважень, але й не мають права виходити за межі, встановлені законодавством.
Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп. 4 п. 4 Положення про Держфінінспекцію (Указ N 499/2011)).
Відповідно до п. 6 цього Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ст. 1 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ (надалі Закон № 2939) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю). Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Статтею 2 Закону № 2939 передбачено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з нормою статті 4 Закону № 2939 інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 10 Закону № 2939 органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та, у разі виявлення порушень законодавства, пред'являти обов'язкові до виконання вимоги про усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
На підставі наведеного, суд зробив висновок про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, проте за допомогою цієї вимоги неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
У справі, яка розглядається, позивач пред'явив вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.
Зважаючи на те, що збитки підлягають стягненню за позовом органу державного фінансового контролю лише саме у судовому порядку, предявлення позову з вимогами про зобовязання вчинити певні дії, а саме зобовязання виконати вимоги про відшкодування збитків, не може ототожнюватись судом, як позов про стягнення виявлених в ході перевірки збитків, тому обраний позивачем захист порушеного права не відповідає визначеним законодавством обсягом повноважень інспекції.
Аналогічна правова позиція відносно застосування зазначених норм матеріального права викладена Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року справа N 21-40а14, від 13 травня 2014 року справа N 21-89а14, від 18.09.2014 року справа №332а14.
Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Згідно з ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене та обраний позивачем неналежний спосіб захисту, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст., 158 - 163,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району про зобовязання вчинити певні дії відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 23.11.15р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5