Справа № 808/3464/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
24 листопада 2015 рокусправа № 808/3464/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.
суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.
при секретарі: Горшкові В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі №808/3464/15 за позовом ОСОБА_1 , малолітньої особи ОСОБА_2 , в інтересах якого діє мати ОСОБА_3 до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Шевченківський районний відділ у місті Запоріжжі, треті особи: Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Півняк Олександр Сергійович, Відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, ОСОБА_4 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , зверулись до суду з адміністративним позовом про визнання незаконними дій Шевченківського районного відділу у місті Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області по відмові у поновленні реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідача поновити реєстрацію позивачів за вказаною адресою.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати і позов задовольнити.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції. Апелянт стверджує, що оскільки згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № ЕК 802267 від 07.09.2015 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 і відсутнє судове рішення про визнання права власності на цю квартиру за іншою особою, відмова відповідача у реєстрації місця проживання у зазначеній квартирі його та його сина ОСОБА_2 не може вважатись правомірною.
Представник відповідача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, і пояснив суду, що договір дарування від 12.01.2014 року, на підставі якого була здійснена державна реєстрація права власності за ОСОБА_2 , скасована рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2014 року, відтак реєстрація місця проживання в квартирі має бути здійснена виключно за згодою власника, яким ОСОБА_2 не являється за наведених вище підстав.
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 до суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки ОСОБА_2 був позбавлений права власності на квартиру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Інші учасники процесу, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду справи, до суду не прибули.
Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред`явлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для його скасування.
Як встановлено судом першої інстанції, 18.01.2012 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладений договір дарування двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горбашко М.В. та зареєстрований в реєстрі за №43. Місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано 04.10.2013 відповідно до його заяви від 04.10.2013 на підставі вищезазначеного договору дарування. 18.10.2013 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області із заявою про реєстрацію місця проживання його малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який раніше ніде зареєстрований не був. Мати малолітнього ОСОБА_2 була зареєстрована в м. Нікополь Дніпропетровської області.
Реєстрація місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 здійснена 18.10.2013. 12.01.2014 між ОСОБА_1 та малолітньою особою ОСОБА_2 , від імені якого діє мати ОСОБА_3 , укладено договір дарування двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Півняком О.С. за №51, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.01.2014, номер запису про право власності 4220171. В квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовом про визнання недійсними вказаних договорів дарування квартири АДРЕСА_1 та витребування цього майна від добросовісного набувача.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя № 336/3206/14-ц від 18.09.2014 по справі № 2/336/1779/2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25.11.2014, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 в його інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , 2012 р.н., про визнання договору дарування квартири недійсними, витребування майна від добросовісного набувача-задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 18.01.2012 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горбашко М.В. за реєстровим № 43. Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , проведену на підставі договору дарування від 12.01.2014 посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняком О.С. за реєстровим № 51. Поновлено реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29.03.2011 №22-1825/2011. В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , 2012 р.н., про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняком О.С. за реєстровим № 51 відмовлено. Вказане рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя набрало законної сили 25 листопада 2014 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.05.2015 касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.09.2014 та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 25.11.2014 залишені без змін.

Також, судом встановлено, що 06.01.2015 до Шевченківського РВ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області надійшла заява ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя № 336/3206/14-ц від 18.09.2014 по справі № 2/336/1779/2014, яке набрало законної сили 25.11.2014, зняті з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 та його малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського РВ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області із заявою, в якій він просив зареєструвати його разом з малолітнім сином ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Листом від 04.03.2015 №2316-6-г відповідач повідомив ОСОБА_1 про те що зареєструвати позивача та його сина, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 на підставі наданих документів не має можливості, так як державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_2 , проведена на підставі договору дарування від 12.01.2014 року посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняком О.С. за реєстровим №51, скасовано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2014 року, яке набрало законної сили.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв правомірно, відмовивши позивачам у поновленні реєстрації за адресою АДРЕСА_2 . При цьому, такий висновок суд обґрунтував приписами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України».

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу законного представника; документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Як встановлено судо першої інстанції, до заяви про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , в якості документу, що підтверджує право на проживання в житлі, долучив копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 34176114 від 26.02.2015 року про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі договору дарування №51 від 12.01.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняком О.С. Проте, рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.09.2014 визнано недійсним договір дарування вказаної квартири, скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , проведену на підставі договору дарування від 12.01.2014 та поновлено реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 . Цим же рішенням поновлено реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_6 .

Відтак, реєстрація місця проживання позивачів у вказаній квартирі має здійснюватись за наявності згоди її власника ОСОБА_6 , яка на момент звернення позивачів із заявою про поновлення реєстрації була відсутня.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій постанові, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі №808/3464/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко