Справа № 815/4616/15
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4616/15

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Домусчі С.Д.,

Димерлія О.О.,

за участю секретаря судового засідання Богданової С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до прокурора Одеської області Говди Романа Михайловича, в.о. прокурора Одеської області Жученка Олега Дем'яновича, прокуратури Одеської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

13.08.2015р. ОСОБА_2 звернувся з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив визнати протиправною бездіяльність суб'єктів владних повноважень: прокурора Одеської області та виконуючого обов'язки прокурора Одеської області щодо не видання наказу про його перевід на підставі ч.1 ст.32 КЗпП України з посади прокурора прокуратури м. Іллічівська Одеської області на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області у зв'язку з реорганізацією шляхом злиття районних та міської прокуратур у зазначену місцеву прокуратуру, а також просив зобов'язати прокурора Одеської області видати наказ про його перевід на підставі ч.1 ст.32 КЗпП України з посади прокурора прокуратури м. Іллічівська Одеської області на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області у зв'язку з реорганізацією шляхом злиття районних та міської прокуратур у зазначену місцеву прокуратуру.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фактична відмова у переведенні на посаду в реорганізовану місцеву прокуратуру в зв'язку із непроходженням ним тестування є незаконною. Зміни до Закону України "Про прокуратуру" щодо введення тестування при призначенні в місцеві прокуратури суперечать Конституції України, КЗпП України, Генеральній конвенції МОП від 02.06.1982р., якими гарантовано право на працю та встановлено, що умови трудових відносин не можуть змінюватись за ініціативою роботодавця без згоди працівника.

Прокуратура Одеської області заперечувала проти позову, посилаючись на обов'язковість вимог Закону України "Про прокуратуру" щодо проведення тестування при призначення прокурорів місцевих прокуратур. Крім того, відповідач зазначав, що Іллічівська місцева прокуратура, на посаду прокурора якої позивач просив його призначити, на даний час не утворена.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2 працював на посаді прокурора прокуратури м. Іллічівська Одеської області.

21.07.2015 року позивач подав рапорт прокурору Одеської області Говді Р.М., в якому просив у зв'язку з реорганізацією прокуратури м. Іллічівська Одеської області на підставі ч.1 ст.32 КЗпП України перевести його з займаної посади на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області. Такі вимоги позивач обґрунтовував тим, що його кваліфікація підтверджена вченим ступенем кандидата юридичних наук, атестаціями в прокуратурах Дніпропетровської та Одеської областей, свідоцтвом про здачу іспиту про підвищення кваліфікації, численними заохоченнями, успішним проходженням психологічних тестів в 2014 році. При цьому, позивач в рапорті посилається, що положення перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» у виді встановлення додаткових обмежень (тестів) для отримання статусу прокурора не можуть застосовуватися до працюючих працівників прокуратури оскільки не відповідають вимогам Конституції України, КЗпП України та міжнародним конвенціям.

Прокурор Одеської області Говда Р.М. листом від 29.07.2015 року № 11-3272 вих-15 надав відповідь на рапорт ОСОБА_2, в якому з посиланням на норми Закону України "Про прокуратуру" зазначив, що задовольнити рапорт про призначення на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області без проведення відповідного тестування не є можливим.

25.09.2015 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до керівника прокуратури Одеської області, в якій позивач повторно просив перевести його з посади прокурора прокуратури м. Іллічівська Одеської області на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області на підставі ч.1 ст.32 КЗпП України.

07.10.2015 року виконуючий обов'язки прокурора Одеської області Жученко О.Д. листом № 11-4489 вих-15 надав відповідь, в якій повторно роз'яснено, що призначення на посаду прокурорів місцевих прокуратур відбувається за умовами успішного проходження тестування.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 тестування на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області не проходив.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності та повноважності дій відповідачів при відмові у задоволенні рапорту та заяви позивача про переведення його до реорганізованої прокуратури.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові засади організації і діяльності органів прокуратури України, статус прокурорів, система та структура органів прокуратури України, в т.ч. порядок зайняття посади прокурора та звільнення з цієї посади, визначається Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що посилання позивача на застосування до правовідносин, що виникли у даному спорі, положень статей КЗУпП є невірним.

Крім того, судова колегія враховує, що відповідно до п.5-1 Розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур визначаються Порядком проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 20.07.2015 року № 98 (далі - Порядок № 98).

Відповідно до п.1.2 Порядку № 98, на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Згідно з п.5.2 Порядку № 98, працівник, який на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює.

Пунктом 9.1 Порядку № 98, рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності.

Лише після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, керівник регіональної прокуратури видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі (п.9.5 Порядку № 98).

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що заяви для участі в тестуванні на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області він не подавав та не проходив відповідного тестування, вважаючи такий підхід до відбору працівників прокуратури для себе принизливим і неприйнятним (а.с.116).

Оскільки позивач не проходив тестування на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, яке відповідно до закону є обов'язковим, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відмовляючи в задоволенні рапорту та заяви позивача щодо переведення його до реорганізованої прокуратури відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апелянта про невідповідність та суперечність Конституції України вимог Закону № 1697 щодо обов'язкового проведення тестування працюючими прокурорами судова колегія вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України вирішує лише Конституційний Суд України (ст.147 Конституції України).

Проте, Конституційний Суд України рішення щодо відповідності Конституції України положень Закону України "Про прокуратуру" про обов'язковість проведення тестування при переведення на посади прокурорів до реорганізованих прокуратур не приймав.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції відсутні, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: С.Д.Домусчі

Суддя: О.О.Димерлій