Справа № 760/19035/15-а
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/678/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про призначення пільгової пенсії за віком, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва в якому просив зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва призначити йому пільгову пенсію за віком та надбавку до пенсії у розмірі 10 відсотків від затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунок на місяць.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 29 квітня 2015 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі міста Києва із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах (за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України.

Однак, листом від 07 травня 2015 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, посилаючись на ту обставину, що з 2003 року в закладах охорони здоров'я, в яких працював позивач, не проводилася атестація робочих місць, в зв'язку з чим стаж роботи який можливо зарахувати до списку № 2 складає 2 роки, 2 місяці, 22 дні, що не достатньо для призначення даного виду пенсії.

Проте, позивач вважає таку відмову необґрунтованою виходячи з того, що відповідно до записів його трудової книжки він розпочав трудову діяльність в 1976 року.

З 1996 року він працював у психоневрологічних закладах, а саме: з 21.11.1996 року працював виїзним санітаром в Київському міському спеціалізованому психоневрологічному медоб»єднанні.

31.12.1997 року звільнений по переводу до Київського центрального міського психоневрологічного диспансеру «Центр психічного здоров'я».

01.01.1998 року прийнятий санітаром виїзного складу швидкої психіатричної допомоги.

21.04.2003 року звільнений з посади за п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України по переводу в Київську міську спеціалізовану станцію швидкої психіатричної допомоги.

22.04.2003 року прийнятий на посаду молодшої медичної сестри виїзного складу.

28.02.2010 року звільнений по переводу в Київську міську клінічну психоневрологічну лікарню № 1, а 01.03.2010 року прийнятий на посаду молодшої медичної сестри виїзного складу відділення швидкої психоневрологічної допомоги.

01.11.2013 року Київську міську клінічну психоневрологічну лікарню №1 перейменовано в Територіальне медичне об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» в місті Києві, з якої 05.11.2013 року звільнений за ст. 38 КЗПП України за власним бажанням.

14.11.2013 року прийнятий на посаду молодшої медичної сестри виїзної бригади до Київської міської станції швидкої допомоги, де продовжує працювати по теперішній час.

Таким чином, позивач вважає, що станом на 31 травня 2015 року його трудовий стаж складає 36 років 27 днів, з який 16 років 11 місяців 14 днів він працював в психоневрологічних закладах, що дає йому право на пенсію за Списком №2, в зв'язку з чим просив позов задовольнити.

22.10.2015 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог представником відповідача до суду були подані письмові заперечення, в яких посилається на те, що підставою для відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії було те, що з 2003 року в закладах охорони здоров'я, в яких працював позивач, не проводилася атестація робочих місць, в зв'язку з чим стаж роботи який можливо зарахувати до списку № 2 складає 2 роки, 2 місяці, 22 дні, що не достатньо для призначення даного виду пенсії, виходячи з положень пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Даний висновок було зроблено виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 «Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затвердженого Наказом Міністерства праці і соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 р., при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Отже, підставою призначення пенсії за віком на пільговим умовах є насамперед наявність професії та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці за результатами атестації робочих місць за умовами зайнятості повного робочого дня, установленого відповідними Списками. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію на пільгових умовах.

07.12.2015 року представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив суд позов задовольнити.

07.12.2015 року представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував і просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки позивач з 1996 року працює у психоневрологічних закладах, а саме: з 21.11.1996 року працював виїзним санітаром в Київському міському спеціалізованому психоневрологічному медоб»єднанні (а.с.9-15).

31.12.1997 року звільнений по переводу до Київського центрального міського психоневрологічного диспансеру «Центр психічного здоров'я».

01.01.1998 року прийнятий санітаром виїзного складу швидкої психіатричної допомоги.

21.04.2003 року звільнений з посади за п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України по переводу в Київську міську спеціалізовану станцію швидкої психіатричної допомоги.

22.04.2003 року прийнятий на посаду молодшої медичної сестри виїзного складу.

28.02.2010 року звільнений по переводу в Київську міську клінічну психоневрологічну лікарню № 1, а 01.03.2010 року прийнятий на посаду молодшої медичної сестри виїзного складу відділення швидкої психоневрологічної допомоги.

01.11.2013 року Київську міську клінічну психоневрологічну лікарню №1 перейменовано в Територіальне медичне об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» в місті Києві, з якої 05.11.2013 року звільнений за ст. 38 КЗПП України за власним бажанням.

14.11.2013 року прийнятий на посаду молодшої медичної сестри виїзної бригади до Київської міської станції швидкої допомоги, де продовжує працювати по теперішній час.

Як встановлено судом, 06.06.2014 року за №50 позивачу була видана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, із якої слідує, що останній працював повний робочий день у Київському міському спеціалізованому психоневрологічному медоб»єднанні виїздним санітаром, за період з 21.11.1996 року по 31.12.1997 року (а.с. 16).

Також, судом встановлено, що на підставі наказу № 77 від 01.08.1995 року «Про атестацію робочих місць середнього та молодшого персоналу» було проведено атестацію робочого місця у Київському міському спеціалізованому психоневрологічному медоб»єднанні і підтверджено право на пенсію по Списку №2 за професією/посадою - виїздний санітар (а.с. 22).

Як вбачається з матеріалів справи, 29 квітня 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі міста Києва із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах (за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України.

Проте, листом від 07 травня 2015 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв'язку із тією обставиною, що з 2003 року в закладах охорони здоров'я, в яких працював позивач, не проводилася атестація робочих місць, в зв'язку з чим стаж роботи який можливо зарахувати до списку № 2 складає 2 роки, 2 місяці, 22 дні, що не достатньо для призначення даного виду пенсії, виходячи з положень пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с. 8).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

А згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року професія молодшого медичного персоналу та молодші медичні сестри зайняті у психіатричних (психоневрологічних) лікувально - профілактичних закладах ( відділеннях) відносяться до списку №2.

Статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі ? Порядок), визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Тобто, вказана довідка видається підприємством у разі відсутності у трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що надає право на пенсію на пільгових умовах та підтверджує саме спеціальний характер роботи та її період, а не право особи на пенсію. Вказана довідка є лише підставою для органу Пенсійного фонду України для визначення підстав та права особи на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 «Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затвердженого Наказом Міністерства праці і соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 р., при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Отже, підставою призначення пенсії за віком на пільговим умовах є насамперед наявність професії та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці за результатами атестації робочих місць за умовами зайнятості повного робочого дня, установленого відповідними Списками. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію на пільгових умовах.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження наявності у нього пільгового стажу було надано лише довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, із якої слідує, що останній працював повний робочий день у Київському міському спеціалізованому психоневрологічному медоб»єднанні виїздним санітаром, за період з 21.11.1996 року по 31.12.1997 року (а.с. 16) і в якому було проведено атестацію на підставі наказу № 77 від 01.08.1995 року «Про атестацію робочих місць середнього та молодшого персоналу» (а.с. 22).

В той же час, позивачем не надано жодного доказу щодо наявності у нього пільгового стажу отриманого в період роботи з 2003 по травень 2015 року (санітаром виїзного складу швидкої психіатричної допомоги, на посаді молодшої медичної сестри виїзного складу Київської міської спеціалізованої станції швидкої психіатричної допомоги, Київській міській клінічній психоневрологічній лікарні № 1 (з 01.11.2013 року перейменовано в Територіальне медичне об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» в місті Києві), на посаді молодшої медичної сестри виїзної бригади до Київської міської станції швидкої допомоги), який можна зарахувати до Списку №2.

Аналізуючи вище викладене, дії Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, щодо не призначення позивачу пільгової пенсії за віком виходячи з положень пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 3 «Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затвердженого Наказом Міністерства праці і соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 р., є правомірним, в зв'язку з чим і відсутні підстави для призначення надбавки до пенсії у розмірі 10 відсотків від затвердженого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунок на місяць.

Таким чином, суд приходить до висновку, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними.

Цим самим спростовуються доводи позовної заяви позивача щодо неможливості звуження змісту та обсягу його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст.71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», ст.ст.7-12, 69-71, 159-163 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про призначення пільгової пенсії за віком - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: І. А. Усатова