Справа № 264/7005/15-а
Суддя: Харитонова Г. Л.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/7005/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Харитонової Г. Л. , при секретарі Алексіоглу Т.С., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 України в Донецькій області про визнання незаконною постанови по справі про адміністративне правопорушення та про її скасування, -

В С Т А Н О В И В:

20.10.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ОСОБА_2 України в Донецькій області про визнання незаконною постанови по справі про адміністративне правопорушення та про її скасування, в якому вказав, що 19.10.2015р. о 16:05 год. він рухався на службовому автомобілі ВАЗ 2107 номерний знак 05 0128 по пр. Будівельників, буд. 145 в м. Маріуполі та здійснив вимушену зупинку через технічний стан автомобіля (поломка). Інспектором дорожньо-патрульної взводу ДПС з/с БДПС УДАІ Донецькій області пр-ком міліції ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 975947 від 19.10.2015 р. згідно із якого він здійснив зупинку ближче 10 метрів біля пішохідного переходу (7,5 метрів), чим порушив п. 15.9 (г) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно із постановою в справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 365193 від 19.10.2015р. (далі - Постанова) «гр-н ОСОБА_1, в м. Маріуполі 19.10.2015р. о 16:05 год. керуючи автомобілем ВАЗ 2107 номерний знак 05 0128 по пр.Будівельників, буд. 145 здійснив зупинку ТЗ ближче 10 метрів біля пішохідного переходу (7,5 метрів), чим порушив п. 15.9 (г) ПДР, визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.З цією постановою він не згоден та просив визнати її незаконною та скасувати, оскільки ним була зроблена вимушена зупинка через технічний стан автомобіля . Також зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, за допомогою якого технічного приладу зафіксовано вчинене ним правопорушення, відсутні свідки, замірів за допомогою технічних засобів відповідач не робив, схему не складав. Крім того, протокол містить запис, який зроблений відповідачем про те, що були зроблені фото, відео, але всупереч вимогам діючого законодавства відповідач не зазначив, яким саме приладом проводилось фотографування. У звязку із зазначеним просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 366808 від 19.10.2015р., як незаконну, а справу про адміністративне правопорушення закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності..

В звязку з неявкою сторін суд, у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та відповідно до ст..41 КАСУ фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ПС 2 № 365193 від 19.10.2015 року , винесеною інспектором ДПС відділу ДАІ Маріупольського МУ ГУМВС України прапорщиком ОСОБА_3 було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП , а саме за те, що ОСОБА_1, 19.10.2015 р. у м. Маріуполі по пр.. Будівельників, б. 145, керуючи авто ВАЗ 2107 д.н. 05 0128, здійснив зупинку т.з. ближче 10 метрів( 7,5 м.) від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 (г) ПДР. Не погодившись з цією постановою позивач звернувся до суду про її скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що стосовно позивача складався протокол про адміністративне правопорушення за № 975947 серія АП1 , ОСОБА_1 був ознайомлений з ним , про що свідчить його підпис , на висловив свою незгоду з ним.( а.с.8).

Аналізуючи обґрунтованість позовних вимог суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Звертаючись до суду, в позовній заяві позивач зазначав, що зупинка була зроблена ним вимушено, крім того, немає доказів його вини , оскільки заміри за допомогою технічних засобів не робилися та немає свідків скоєння ним адміністративного правопорушення.

Посилання позивача на те,що зупинка була скоєна ним вимушено, в звязку з технічним станом автомобілю, позивачем не доведено.

Разом з тим , відповідачем не спростовані посилання позивача на те,що заміри за допомогою технічних засобів не робилися та немає свідків скоєння ним адміністративного правопорушення .

Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 15.9 ( г) ПДР України зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Тобто, відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП може мати місце у разі порушення, в тому числі п. 15.9(г) ПДР України , яка повязана з забороною зупинки на відповідній відстані 10 м.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення - свідків дорожньої пригоди немає, заміри відстані між пішохідним переходом та транспортним засобом не проводились, схема не складалася. Той факт, що на час складання постанови позивач , заперечуючи проти порушення ним ПДР України посилався тільки на вимушеність зупинки, не звільняла особу,що складала протокол та виносила постанову , зазначити всі докази( якщо такі були) , у протоколі.

У наданих відповідачем до суду фото і відеоматеріали не міститься посилання на заміри та відстань між транспортним засобом та пішохідним переходом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, оскільки відсутні докази, які б підтверджували факт скоєння правопорушення. Сам по собі протокол № 975947 від 19.10.2015 р. не є беззаперечним доказом про скоєння адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 70, 71, 99, 128, 159, 162, 163 КАС України, ст.ст. 2, 14-1, 33, 122, 254, 256, 268, 280, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 України в Донецькій області про визнання незаконною , скасування постанови про накладання адміністративного стягнення та закриття провадження по справі задовольнити .

Постанову серії ПС-2 № 365193 від 19.10.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гр. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором ДПС взводу БДПС ДАЇ УДАЇ прапорщиком ОСОБА_3 - скасувати.

Провадження по справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду України через Іллічівський районний суд м. Маріуполя з одночасним надсиланням її копії особою, що її подає, до суду апеляційної інстанції .

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Г. Л. Харитонова