Справа № 810/3636/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року 810/3636/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КМС" до Вишгородської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

17 серпня 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "КМС" (далі - позивач) з позовом до Вишгородської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 квітня 2015 р. №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно зробив висновки про нікчемність правочинів, які були укладені між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Г.ОСОБА_1 Груп" (далі ТОВ "Г.ОСОБА_1 Груп"), товариством з обмеженою відповідальністю "Сетмаркет" (далі - ТОВ "Сетмаркет") та товариством з обмеженою відповідальністю "Промтрейдинг" (далі - ТОВ "Промтрейдинг"), товариством з обмеженою відповідальністю "КМС" (далі - ТОВ "КМС"). Стверджує, що всі укладені позивачем угоди були реальні та виконані їх сторонами в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити посилаючись на те, що правочини між позивачем та ТОВ "КМС", ТОВ "Г.ОСОБА_1 Груп", ТОВ "Сетмаркет" та ТОВ "Промтрейдинг" здійснені без мети настання реальних наслідків. Стверджує, що названі правочини є нікчемними.

3 грудня 2015 р. представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача проти задоволення названого клопотання не заперечував.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

14 серпня 2002 р. позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 № 097254 та довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 560158 ( т. 1 а.с. 98, 99).

У період з 20 березня по 9 квітня 2015 р. відповідачем було проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2012 р. по 31 грудня 2014 р., за результатами якої 17 квітня 2015 р. було складено акт перевірки № 684/22-00/32119475 (далі акт перевірки № 684/22-00/32119475) (т. 1 а.с. 10-53).

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено:

1) п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п.п. 14.1.36 п. 14.3 ст. 14, п. 137.1 ст. 137, п. 138.2 ст. 138, п. 138.4 ст. 138, п. 139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу України від 2 грудня 2012 р. № 2755-VI (далі ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 600 362 грн 00 коп. в тому числі: за 2012 р. - 40 663 грн 00 коп., за 2013 р. - 74 137 грн 00 коп., за 2014 р. - 485 562 грн 00 коп.;

2) п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10, п. 201.11 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 530 954 грн 00 коп., в тому числі за: вересень 2012 р. у сумі 32 034 грн 00 коп., грудень 2012 р. - 18 758 грн 00 коп., січень 2013 р. - 21 862 грн 00 коп., серпень 2013 р. - 22 995 грн 00 коп., листопад 2013 р. - 19 969 грн 00 коп., грудень 2013 р. - 33 182 грн 00 коп., березень 2014 р. - 121 284 грн 00 коп., квітень 2014 р. - 155 524 грн 00 коп., червень 2014 р. - 3300 грн 00 коп., серпень 2014 р. - 2740 грн 00 коп., жовтень 2014 р. - 96 146 грн 00 коп., грудень 2014 р. - 3160 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 53).

30 квітня 2015 р. на підставі висновків акту перевірки № 684/22-00/32119475 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 796 431грн 00 коп., з якої за основним платежем 530 954 грн 00 коп., за штрафними санкціями 265 477 грн 00 коп. (далі - податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2) (т. 1 а.с. 54);

- № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 900 543 грн 00 коп., з якої за основним платежем 600 362 грн 00 коп., за штрафними санкціями 300 181 грн 00 коп. (далі - податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1) (т. 1 а.с. 55).

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, ним було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин.

Згідно з вимогами п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України (в редакції на момент здійснення господарських правовідносин, що перевірялися) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до вимог п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як убачається з п. 137.1 ст. 137 ПК України, податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 138.2 ст. 138 ПК України фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті; на суму залишкової вартості окремого обєкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого обєкта; на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до вимог п. 138.4 ст. 138 ПК України (в редакції на момент здійснення господарських правовідносин, що перевірялися) витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Як убачається з п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України (в редакції на момент здійснення господарських правовідносин, що перевірялися), не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку

Згідно з вимогами п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як убачається з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;є) ціна постачання без урахування податку;ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з вимогами п. 201.6 ст. 201 ПК України (у редакції на момент вчинення господарських правовідносин, що перевірялися) Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.одаткова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання. Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу. Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобовязаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Як убачається з п. 201.11 ст. 201 ПК України, підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є: а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;тб) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку). У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми. Порядок обчислення та накопичення реєстраторами розрахункових операцій сум податку встановлює Кабінет Міністрів України; в) бухгалтерська довідка, складена відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу; г) податкова накладна, складена платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 ПК України.

Наявні матеріали справи свідчать, що відповідачем було поставлено під сумнів фінансово господарську діяльність позивача, зокрема, реальність господарських операцій з контрагентами ТОВ "КМС", ТОВ "Г.ОСОБА_1 Груп", ТОВ "Сетмаркет" та ТОВ "Промтрейдинг" та зроблено висновок, що господарські операції між ними були фіктивними правочинами.

Проте, даний висновок суд вважає помилковим з таких підстав.

І. Щодо господарських відносин між позивачем та ТОВ "Промтрейдинг", судом встановлено таке.

12 серпня 2013 р. між позивачем (покупець) та ТОВ «Промтрейдинг» (постачальник) було укладено договір поставки товарів № 12-08 (далі - договір № 12-08) (т. 3 а.с. 1-3).

Згідно з п.п. 1.1 п. 1 названого договору постачальник зобов"язувався поставити та передати у власність покупцю, а покупець зобов"язувався прийняти продукцію на умовах, визначених в цьому договорі.

Як убачається з п.1.2 договору № 12-08, найменування, асортимент та кількість товару зазначаються у рахунках-фактурах, які погоджуються сторонами, та які є невід"ємною частиною договору (базові елементи, високочастотні фільтри).

Відповідно до вимог п. 3 названого договору поставка товару здійснювалася шляхом поставки товару на склад покупця або самовивозом (т. 3 а.с. 1).

На виконання договору № 12-08 позивачем суду було надано такі документи. Зокрема:

- рахунки-фактури (т. 3 а.с. 4, 7, 10);

- накладні (т. 3 а.с. 5, 8, 11);

- податкові накладні (т. 3 а.с. 6, 9, 12);

Перелічені документи були підписано посадовою особою ТОВ «Промтрейдинг» та завірені печаткою цього товариства.

Крім того, судом встановлено, що 25 березня 2014 р. ТОВ "Промтрейдинг" (первісний кредитор) уклало договір про відступлення права вимоги № 1 з товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "ІРІДА" (далі - ТОВ "ТОРГОВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "ІРІДА") (новий кредитор) (далі - договір № 1) (т. 3 а.с. 15).

Згідно з п. 1.1 названого договору первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги, що належить первісному кредитору, і став кредитором за договором № 12-08, укладеним між первісним кредитором та позивачем (т. 3 а.с. 15).

Як убачається з п. 2.1 договору № 1, право вимоги, що відступається за цим договором оцінене в сумі 51 762 грн 74 коп.

Оплата позивачем за поставлений ТОВ "Промтрейдинг" товар підтверджується банківськими виписками, завіреними печаткою публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" (т. 26 а.с. 1- 216, т. 27 а.с. 1-220, т. 28 а.с. 1-149).

Крім того, судом враховано, що на дату укладення та виконання договору поставки у розпорядженні позивача були документи на підтвердження державної реєстрації ТОВ "Промтрейдинг" витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно з яким названий контрагент зареєстрований, як юридична особа (т. 29 а.с. 61-62).

Водночас, судом встановлено, що у подальшому поставлений ТОВ "Промтрейдинг" товар позивачем було реалізовано.

Дана обставина підтверджується наданими позивачем суду копіями документів, а саме:

- рахунку-фактури (т. 3 а.с. 18);

- видаткової накладної (т. 3 а.с. 19);

- довіреності (т. 3 а.с. 20);

- податковою накладною (т. 3 а.с. 21).

Оплата за поставлений товар підтверджується банківськими виписками, завіреними печаткою публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" (т. 26 а.с. 1- 216, т. 27 а.с. 1-220, т. 28 а.с. 1-149).

На підставі викладено суд дійшов висновку, що:

- укладення та виконання позивачем договору № 12-08 дійсно мало місце та було вчинено з метою здійснення господарської діяльності;

- виконання позивачем договору № 12-08 призвело до зміни його майнового стану;

- на дату укладення та виконання позивачем договору № 12-08 у нього не було сумніву стосовно дійсності реєстрації та господарської діяльності ТОВ «Промтрейдинг», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (т. 29 а.с. 61-62).

Наведене свідчить про реальність укладення та виконання № 12-08 між позивачем та ТОВ «Промтрейдинг».

ІІ. Щодо господарських відносин між позивачем та ТОВ "Сетмаркет", судом встановлено таке.

10 грудня 2012 р. між позивачем (покупець) та ТОВ «Сетмаркет» (постачальник) було укладено договір поставки товарів № 10-12 (далі - договір № 10-12) (т. 3 а.с. 23-25).

Згідно з п.п. 1.1 п. 1 названого договору постачальник зобов"язувався поставити та передати у власність покупцю, а покупець зобов"язувався прийняти продукцію на умовах, визначених в цьому договорі.

Як убачається з п.1.2 договору № 10-128, найменування, асортимент та кількість товару зазначаються у рахунках-фактурах, які погоджуються сторонами, та які є невід"ємною частиною договору (гофро-труба, ящик для лічильника, кабель, стрічка для маркування тощо).

Відповідно до вимог п. 3.1 названого договору поставка товару здійснювалася шляхом самовивозу (т. 3 а.с. 23).

На виконання договору № 10-12 позивачем суду було надано такі документи. Зокрема:

- рахунки-фактури (т. 3 а.с. 26-27, т. 5 а.с. 1-3, т. 6 а.с. 26, 136, 144-147);

- накладні (т. 3 а.с. 28-29, т. 5 а.с. 4-6, т. 6 а.с. 27, 137, 148-151);

- податкові накладні (т. 3 а.с. 30-31, т.4 а.с. 204-205, т. 5 а.с. 7-9, т. 6 а.с. 28-29, 138, 152-156);

Перелічені документи були підписано посадовою особою ТОВ «Сетмаркет» та завірені печаткою цього товариства.

Оплата позивачем за поставлений ТОВ "Сетмаркет" товар підтверджується банківськими виписками, завіреними печаткою публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" (т. 26 а.с. 1- 216, т. 27 а.с. 1-220, т. 28 а.с. 1-149).

Крім того, судом враховано, що на дату укладення та виконання договору поставки у розпорядженні позивача були документи на підтвердження державної реєстрації ТОВ «Сетмаркет», зокрема, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, згідно з яким названий контрагент зареєстрований, як юридична особа (т. 29 а.с. 59-60).

Водночас, судом встановлено, що у подальшому поставлений ТОВ "Сетмаркет" товар позивачем було реалізовано.

Дана обставина підтверджується наданими позивачем суду копіями документів, а саме, рахунків-фактури, видаткових накланих, довіреностей та податкових накладних (т. 3 а.с. 34- 247, т. 4 а.с. 1-203, 206-244, т. 5 а.с. 10-251, т. 6 а.с. 1-25, 30-135, 139-143, 157-252, т. 7 а.с. 1-258, т. 8 а.с. 1-19).

На підтвердження оплати за поставлений за вказаними договорами товар позивачем надано банківські виписки, завірені печаткою публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" (т. 26 а.с. 1- 216, т. 27 а.с. 1-220, т. 28 а.с. 1-149).

На підставі викладено суд дійшов висновку, що:

- укладення та виконання позивачем договору № 10-12 дійсно мало місце та було вчинено з метою здійснення господарської діяльності;

- виконання позивачем договору № 10-12 призвело до зміни його майнового стану;

- на дату укладення та виконання позивачем договору № 10-12 у нього не було сумніву стосовно дійсності реєстрації та господарської діяльності ТОВ «Сетмаркет», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (т. 29 а.с. 59-60).

Наведене свідчить про реальність укладення та виконання договору № 10-12 між позивачем та ТОВ «Сетмаркет».

ІІІ. Щодо господарських відносин між позивачем та ТОВ "Г.Н.Т. "Нова Груп", судом встановлено таке.

2 грудня 2013 р. між позивачем (покупець) та ТОВ "Г.Н.Т. "Нова Груп" (постачальник) було укладено договір поставки товарів № 02-12 (далі - договір № 02-12) (т. 8 а.с. 21-23).

Згідно з п.п. 1.1 п. 1 названого договору постачальник зобов"язувався поставити та передати у власність покупцю, а покупець зобов"язувався прийняти продукцію на умовах, визначених в цьому договорі.

Як убачається з п.1.2 договору № 12-08, найменування, асортимент та кількість товару зазначаються у рахунках-фактурах, які погоджуються сторонами, та які є невід"ємною частиною договору (короб підлоговий, стяжка, розетка зовнішня, кабельний організатор, гофро-труба, короб тощо).

Відповідно до вимог п. 3.1 названого договору поставка товару здійснювалася шляхом самовивозу (т. 8 а.с. 21).

На виконання договору № 02-12 позивачем суду було надано такі документи. Зокрема:

- рахунки-фактури (т. 8 а.с. 24-27, т. 9 а.с. 73-74, т. 10 а.с. 39-41, т. 11 а.с. 116-117, 201-204, т.13 а.с. 56, т. 13 а.с. 96-99, т. 15 а.с. 1, 19-23, т. 16 а.с. 205-207, т. 18 а.с. 1, 15-18, т. 19 а.с. 151-152, т. 20 а.с. 20-22, т. 21 а.с 16-18, т. 22 а.с. 26-29, т. 23 а.с. 140, 143, 172-174, т. 24 а.с. 196-198, т. 25 а.с. 185);

- накладні (т. 8 а.с. 28-31, т. 9 а.с. 75-76, т. 10 а.с. 42-44, т. 11 а.с. 118-119, 205-208, т. 13 а.с. 57, т. 13 а.с. 100-103, т. 15 а.с. 2, 24-28, т. 16 а.с. 208-210, т. 18 а.с. 2, 19-22, т. 19 а.с. 153-154, т. 20 а.с. 23-25, т. 21 а.с. 19-21, т. 22 а.с. 30-33, т. 23 а.с. 141, 144, 175-177, т. 24 а.с. 199-201, т. 25 а.с. 186);

- податкові накладні (т. 8 а.с. 32-34, т. 9 а.с. 77-78, т. 10 а.с. 45-47, т. 11 а.с. 120-121, 209-211, т. 13 а.с. 58, 104-108, т. 15 а.с. 3, 29-33, т. 16 а.с. 211-214, т. 18 а.с. 3, 23-27, т. 19 а.с. 155-156, т. 20 а.с. 26-28, т. 21 а.с. 22-23, т. 22 а.с. 34-36, т. 23 а.с. 142, 145, 178-179, т. 24 а.с. 202-203, т. 25 а.с. 187).

Перелічені документи були підписано посадовою особою ТОВ "Г.Н.Т. "Нова Груп" та завірені печаткою цього товариства.

Оплата позивачем за поставлений ТОВ "Г.Н.Т. "Нова Груп" товар підтверджується банківськими виписками, завіреними печаткою публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" (т. 26 а.с. 1- 216, т. 27 а.с. 1-220, т. 28 а.с. 1-149).

Крім того, судом враховано, що на дату укладення та виконання договору поставки у розпорядженні позивача були документи на підтвердження державної реєстрації ТОВ "Г.Н.Т. "Нова Груп" зокрема, копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, згідно з яким названий контрагент зареєстрований, як юридична особа (т. 29 а.с. 57-58).

Водночас, судом встановлено, що у подальшому поставлений ТОВ "Г.Н.Т."Нова Груп" товар позивачем було реалізовано.

Дана обставина підтверджується наданими позивачем суду копіями документів, а саме, рахунків-фактури, видаткових накланих, довіреностей та податкових накладних (т. 8 а.с. 41-249, т. 9 а.с. 1-71, 79-250, т. 10 а.с. 1-37, 48-253, т. 11 а.с. 1-114, 122-199, 212-244, т. 12 а.с. 1-249, т. 13 а.с. 1-54, 59-94, 109-244, т. 14 а.с. 1-247, т. 15 а.с. 4-17, 34-248, т. 16 а.с. 1-203, 215-252, т. 17 а.с. 1-242, т. 18 а.с. 4-12, 28-250, т. 19 а.с. 1-149, 157-247, т. 20 а.с. 1- 18, 29-247, т. 21 а.с. 1-14, 24-250, т. 22 а.с. 1-24, 37-246, т. 23 а.с. 1-138, 146-170, 180-240, т. 24 а.с. 1-195, 204-244, т. 25 а.с. 1-183, 188-190).

На підтвердження оплати за виконані за вказаними договорами роботи позивачем надано банківські виписки, які завіреними печаткою публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" (т. 26 а.с. 1- 216, т. 27 а.с. 1-220, т. 28 а.с. 1-149).

На підставі викладено суд дійшов висновку, що:

- укладення та виконання позивачем договору № 02-12 дійсно мало місце та було вчинено з метою здійснення господарської діяльності;

- виконання позивачем договору № 02-12 призвело до зміни його майнового стану;

- на дату укладення та виконання позивачем договору № 02-12 у нього не було сумніву стосовно дійсності реєстрації та господарської діяльності ТОВ "Г.Н.Т. "Нова Груп", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Наведене свідчить про реальність укладення та виконання договору № 02-12 між позивачем та ТОВ "Г.Н.Т."Нова Груп".

ІV. Щодо господарських відносин між позивачем та ТОВ "КМС", судом встановлено таке.

18 червня 2014 р. між позивачем (замовник) та ТОВ "КМС" (виконавець) було укладено договір на виконання робіт № 0012014 (далі - договір № 0012014) (т. 29 а.с. 1-2).

Згідно з п.п. 1.1 п. 1 названого договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов"язання по виконанню робіт з обслуговування і підтримання в робочому стані комп"ютерної мережі замовника (зокрема, роботи з перевірки (тестування) комп"ютерної мережі, визначення несправності та ремонт робочого місця, налаштування серверу, роботи по заміні ділянок комп"ютерної мережі).

Відповідно до п. 2.1 договору № 0012014 вартість робіт визначається на основі договірної ціни, складеної виконавцем і узгодженою із замовником в кожній специфікації до даного договору.

На виконання договору № 0012014 позивачем суду було надано такі документи. Зокрема:

- рахунки-фактури (т. 29 а.с. 8-12);

- специфікації (т. 29 а.с. 3-7);

- акти виконаних робіт (т. 29 а.с. 13-17);

- податкові накладні (т. 29 а.с. 18-22).

Перелічені документи були підписано посадовою особою ТОВ "КМС" та завірені печаткою цього товариства.

Оплата позивачем за надані ТОВ "КМС" послуги підтверджується банківськими виписками, завіреними печаткою публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" (т. 26 а.с. 1- 216, т. 27 а.с. 1-220, т. 28 а.с. 1-149).

Крім того, судом враховано, що на дату укладення та виконання договору на виконання робіт у розпорядженні позивача були документи на підтвердження державної реєстрації ТОВ "КМС" зокрема, копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, згідно з яким названий контрагент зареєстрований, як юридична особа (т. 29 а.с. 63-64).

На підставі викладено суд дійшов висновку, що:

- укладення та виконання позивачем договору № 0012014 дійсно мало місце та було вчинено з метою здійснення господарської діяльності;

- виконання позивачем договору № 0012014 призвело до зміни його майнового стану;

- на дату укладення та виконання позивачем договору № 0012014 у нього не було сумніву стосовно дійсності реєстрації та господарської діяльності ТОВ «Сетмаркет», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (т. 29 а.с. 63-64).

Наведене свідчить про реальність укладення та виконання договору № 0012014 між позивачем та ТОВ "КМС".

При вирішенні справи судом не можуть бути взяті до уваги письмові заперечення відповідача, в яких він посилається на акти від 20 червня 2014 р. № 213/22-04/37375061, від 16 травня 2014 р. № 1388/26-55-22-07/38703613, від 23 липня 2014 р. № 1989/26-55-22-08/38388380, оскільки, названі документи жодним чином не спростовують надані позивачем докази (т. 29 а.с. 27-55).

Крім того, судом також враховано, що невиконання контрагентом своїх зобовязань щодо сплати податку до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2008 р. у справі № 21-500во08 та від 1 червня 2010 р. у справі № 21-573во10.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, чого відповідачем зроблено не було.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а податкові повідомлення-рішення від 30 квітня 2015 р. №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 72, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Вишгородської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 30 квітня 2015 р. №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.