Справа № 173/2204/15-а
Суддя: Трофимова Н. А.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №173/2204/15-а
Провадження №2-а/173/66/2015
ПОСТАНОВА

іменем України

03 грудня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Трофимова Н.А. розглянувши в порядку скороченого провадження, відповідно до ст. 183-2 КАС України, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі про визнання протиправними дій та зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі про визнання протиправними дій та зобов»язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що вона перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі з 18.06.2002р. та отримувала пенсію за вислугою років, призначену відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У зв»язку з досягненням пенсійного віку, вона, 06.10.2015р. звернулася з заявою до відповідача про призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-20124 роки. На її адресу надійшов лист відповідача, в якому зазначається, що з 06.10.2015р., згідно особисто поданої заяви, її переведено на пенсію за віком, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-1У, для розрахунку заробітку для обчислення пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі сільському господарстві, за 2007 рік 1197.91 грн. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними. Вона, як працівник освіти у 2002 р. набула право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-Х11, та яку відповідачем було призначено, то при зверненні у 2015р. із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону № 1058-1У відповідач повинен був призначити таку пенсію, а не переводити її з одного виду на інший, на підставі чого просить визнати протиправними дії відповідача - Управління пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-1У, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі сільському господарству, за 2007 рік, протиправними. Зобов»язати Управління пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 06.10.2015р., відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-20124 роки. Стягнути з Управління пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати за подачу адміністративного позову в розмірі 974.40 грн. Розгляд справи провести за її участю.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду від 04 листопада 2015 року відкрито скорочене провадження та запропоноване відповідачеві надати письмові заперечення щодо суті позовних вимог.

На адресу суду надійшли письмові заперечення від відповідача в яких він вказував, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду з 18.06.2002р. та отримувала пенсію за вислугою років. 06 жовтня 2015р. позивачка звернулася з заявою на підставі якої її було переведено на пенсію за віком. Зазначають, що оскільки позивачці було вже нараховано пенсію у 2002 році, то вона втратила право на нове призначення пенсії, а має право тільки на переведення на інший від пенсії.

Суд вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Верхньодніпровському районі з 18.06.2002р. та отримувала пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р., що також випливає із змісту Листа відповідача від 15.10.2015р. №6811/04/14 (а.с.9).

06.10.2015 р. позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком (а.с.7).

Відповідач перевів позивачку на іншій від пенсії, а саме з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, застосувавши при цьому положення ст. ст.40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в ред. Закону, що діяла на час призначення пенсії позивачці - 18.06.2002р.) визначені види державних пенсій, а саме, за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Із аналізу вищезазначеної норми випливає, що пенсія за вислугою років та за віком є різновидом трудової пенсії, розмір та порядок призначення яких визначався одним законом Законом «Про пенсійне забезпечення».

В свою чергу Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до п.1 Прикінцевих положень, набирає чинності з 1 січня 2004 року (після призначення пенсії позивачці).

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Крім того, станом на 06.10.2015р. обидва Закону - «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Законів станом на день звернення позивачці з заявою про призначення їй пенсії за віком) є чинними та регулюють правовідносини щодо призначення пенсії за віком.

Приймаючи до уваги принцип дії законів в часі та враховуючи, що на час призначення пенсії позивачці у 2002 році, пенсії за вислугою років та за віком призначалися за одним законом - Законом України «Про пенсійне забезпечення» та відносилися до різновидів трудової пенсії; станом на 06.10.2015р. правовідносини щодо призначення (перерахунок) пенсій за віком також регулюється Законом України «Про пенсійне забезпечення» (ст. 12 -22 Закону); Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» прийнятий після призначення позивачці пенсії за вислугою років, тому застосовується з урахуванням ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то суд приходить до висновку, що правовідносини щодо права позивачки на пенсії за вислугою років та за віком врегульовані тими самим законодавчими актами та призначення позивачці пенсії за віком по суті є переведенням з одного виду пенсії (за вислугою років) на іншій (за віком). Само по собі подальше виділення порядку призначення та визначення розміру пенсій за віком в окремий законодавчий акт Закон «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є підставою для нового призначення пенсії позивачці.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За такими обставинами відповідач правомірне перевів позивача з одного виду пенсії на інший зі застосуванням ст. ст. 40,45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що є підставою для відмови в задоволенні позову

Суд вважає неспроможними посилання позивача на Постанови Верховного суду України від 31.03.2015р, та 09.06.2015р.. оскільки як убачається із змісту зазначених постанов питання щодо призначення пенсій позивачам по справі були врегульовані різними законами, які діяли одночасно на день виникнення у позивачів права на перший від пенсії, тому правовідносини, які розглядалися ВСУ не тотожні правовідносинам, що виникли між сторонами в цій справі.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69, 71, 104, 128, 158, 159-163, 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі про визнання протиправними дій та зобов»язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова