Справа № П/811/3504/15
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

18 грудня 2015 року Справа № П/811/3504/15

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Хилько Л.І., розглянувши матеріали позовної заяви Національного авіаційного університету до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, Державної льотної академії України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, про визнання права оперативного управління та зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати право оперативного управління та зняти арешт з транспортних засобів Національного авіаційного університету у виконавчому провадженні № 48122518.

Відповідно до п. 4, 6 ч.1 ст.107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У пункті 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", звернено увагу судів на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань. Отже, в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України розглядаються спори, які виникають в результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Як випливає із змісту роз'яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладених у Постанові від 20.05.2013 №8, та наведених норм процесуального закону, критерієм віднесення спору до публічно-правового, який підлягає розгляду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, є суб'єктний склад такого спору та характер правовідносин у яких виник спір.

Так, надаючи оцінку суб'єктному складу спору, необхідно зазначити, що позивачем є юридична особа - Національний авіаційний університет, а одним із відповідачів - Управління Пенсійного фонду України в місті Кіровограді Кіровоградської області та який за своїм правовим статусом є органом державної виконавчої влади. При цьому, слід зазначити те, що позивач не є ні стороною, ні іншим учасником виконавчого провадження № 48122518, у межах якого накладено арешт на майно, зняти який він просить.

Водночас, за характером спірні правовідносини не є публічно-правовими.

Згідно до змісту поданих до матеріалів позовної заяви копій свідоцтв про держану реєстрацію транспортних засобів встановлено, що власником арештованого майна є - Державна льотна академія України. При цьому позивач зазначає, що ним не здійснено перереєстрацію цих транспортних засобів. При цьому, враховуючи той факт, що вказане майно перебуває в оперативному управлінні позивача - Національного авіаційного університету, який не є боржником у виконавчому провадженні, відповідно до вимог ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", наявні підстави для звернення до суду із позовом про визнання права оперативного управління та зняття арешту із майна.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Cуду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст.24 ЦПK, ст.12 ГПK) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту.

Отже, згідно вказаних роз'яснень Пленуму ВАСУ, публічно-правовими є спори, що не пов'язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Згідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 2 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Пленум Верховного Суду УРСР у Постанові від 27.08.1976 року № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" (із змінами та доповненнями), звернув увагу судів на те, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Таким чином, виходячи з аналізу вказаних норм Закону та роз'яснень його застосування, вимоги позивача про зняття арешту з майна мають ґрунтуватися на праві власності (володінні) на таке майно. Тому, передумовою їх задоволення повинно бути визнання права власності (володіння) на спірне майно. Проте, прийняття рішень про визнання права власності (володіння) на майно не належить до юрисдикції адміністративних судів, а справи щодо визнання права власності (володіння) та зняття арешту із майна не можуть розглядатися в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відтак, за своїм характером спірні правовідносини не є публічно-правовими, тому позовну заяву Національного авіаційного університету про визнання права оперативного управління і зняття арешту з майна, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі,якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом Національного авіаційного університету до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, Державної льотної академії України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про визнання права оперативного управління і зняття арешту з майна.

Позовну заяву повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу його право звернутися з даною позовною заявою до відповідного місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити позивачу, що його повторне звернення до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі, в 5-денний строк з дня її отримання, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько