Справа № 22-а-20650/11
Суддя: Турік В.П.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 10.3.2 (ІУ) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районні м. Кривого Рогу на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районні м. Кривого Рогу про визнання противоправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та стягнення боргу за перерахування пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районні м. Кривого Рогу (надалі УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу) про визнання противоправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та стягнення боргу за перерахування пенсії, посилаючись на те, що йому, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи, не проводився перерахунок пенсії, у відповідності до вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2007 року по 01.04.2009 року.

Уточнивши позовні вимоги, просив суд поновити строк звернення до суду з позовом, визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, стягнути з відповідача на його користь борг за неперерахування основної пенсії за період з 01.01.2007 року по 01.04.2009 року в сумі 12015,81 грн. та додаткової пенсії в сумі 4855,23 грн., зобовязати відповідача щомісячно сплачувати йому основну пенсію в розмірі 2988 грн. та додаткову пенсію в розмірі 249 грн. до періоду перерахунку пенсії у встановленому законом порядку, а також моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2010 позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу у відмові ОСОБА_2 у перерахунку пенсії та додаткової пенсії відповідно до вимог ч.4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2007 року по червень 2009 року включно.

Зобовязано УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу здійснити перерахунок та виплатити пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог ч.4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2007 року по червень 2009 року включно, виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до Законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про державний бюджет України за 2007 рік», «Про державний бюджет України за 2008 рік», «Про державний бюджет України за 2009 рік», з вирахуванням сум, які були виплачені ОСОБА_2 УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу за період з 01.01.2007 року по червень 2009 року включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу ставить питання про скасування постанови суду та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції не враховано пріоритетність дій положень ч.4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2007-2008 роки, помилково застосовано до спірних правовідносин показник мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», й не звернуто уваги, що у відповідача відсутні бюджетні асигнування для виплати пенсії. Крім того, судом не враховано, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом за період з 01.01.2007 року по 09.07.2008 року, питання про поновлення якого він не ставив, в той час як відповідач наполягав на застосуванні пропуску такого строку.

Позивач ОСОБА_2 заперечує проти доводів апеляційної скарги.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС, є інвалідом 3-ї групи захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим йому призначено державну та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка виплачується йому УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу у відповідності до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з факту порушення відповідачем вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обчисленні на користь позивача розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, й нарахування останніх в розмірі меншому ніж передбаченому діючим Законом в період, починаючи з 01.01.2007 року по червень 2009 року, й обов'язку відповідача у зв'язку з цим здійснити її перерахунок та виплату у відповідності до вищевказаного Закону.

Проте, повністю погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 01.01.2007 року по червень 2009 року в розмірах, встановленими ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього Закону в редакції до 01.01.2008 року, розмір пенсії для інвалідів 3-ї групи щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою не міг бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам Ш групи - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 Закону виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Підпунктом 15 п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет

України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від

28.12.2007 р. № 107-VІ внесені зміни до ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими розмір пенсії інвалідів Ш групи - учасників ліквідації наслідків аварії на

Чорнобильській АЕС у 1986 році не може бути нижчим 180% прожиткового мінімуму

для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 12 п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від

28.12.2007р. № 107-VI внесені зміни до ст. 50 Закону №796-ХІІ , згідно з якими

особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам Ш групи призначається щомісячна

додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15%

прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зміни, внесені пп. 12, 15 п. 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VІ визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 22.05.2008 року редакція ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була поновлена, й їх дія на 2009 рік не зупинялася, й положення цих статей не змінювалися.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року, а також з 22.05.2008 року по червень 2009 року включно розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу проводився відповідачем, виходячи із встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» розміру 19,91 грн. а з 28.05.2008 року - у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян», Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» (а.с. 13, 14).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії, у розмірах, які визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В той же час, суд першої інстанції безпідставно зобов'язав відповідача зробити перерахунок та виплату державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року не врахувавши, що в зазначений період діяли положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, які внесено Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Як вбачається з довідки від 15.06.2009 року, виданої УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу (а.с. 14), у період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року, ОСОБА_2 отримував держану пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах не менших, ніж ті, які були встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, які внесено Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Отже, висновки суду першої інстанції про необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року є помилковим, оскільки УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, в зазначений період часу, діяло у відповідності до положень діючого на той час законодавства.

Відповідно до ст. 54 зазначеного Закону при визначенні розміру пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», й іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, то колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин показника розміру мінімальної пенсії за віком, який встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний бюджетний рік. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Крім того, колегія суддів враховує, що право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, як на тому наполягав відповідач, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому відповідач не може посилатися на відсутність коштів як на підставу для невиконання своїх обов'язків, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Колегія суддів зважує на доводи апеляційної скарги відповідача щодо пропуску ОСОБА_2 строку звернення, встановленого ст. 99 КАС України, при подачі ним позову, й вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність його пропущення з підстав, передбачених ч.2 ст. 87 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення», є неправильним, оскільки ця підстава стосується сум пенсій які вже нараховані, але не виплачені.

Оскільки Рішення Конституційного Суду України ухвалено 22.05.2008 року, а ОСОБА_2 звернувся з позовними вимогами до суду першої інстанції 03.08.2009 року (а.с. 1), то колегія суддів вважає, що він пропустив річний строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

При цьому, колегія суддів враховує, що позивач, звертаючись до суду першої інстанції з позовом, заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, посилаючись на поважність причин його пропуску, оскільки про факт порушення свого права він дізнався в січні 2009 року з засобів масової інформації (а.с. 8).

Враховуючи приписи ст. 100 КАС України та визнаючи зазначену обставину поважною причиною пропуску строку звернення до суду, колегія суддів поновлює позивачу цей строк, у звязку з чим доповнює резолютивну частину ухваленої судом першої інстанції постанови висновком по суті розглянутої вимоги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій по відмові у перерахунку пенсії та додаткової пенсії, а також зобовязання здійснити перерахунок та їх виплату за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.3, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2010 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій по відмові ОСОБА_2 у перерахунку пенсії та додаткової пенсії, а також зобовязання здійснити перерахунок та їх виплату відповідно до вимог ч.4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно скасувати й прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доповнити резолютивну частину постанови абзацом наступного змісту: «Пропущений строк на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 поновити».

В частині визнання неправомірними дій по відмові ОСОБА_2 у перерахунку пенсії та додаткової пенсії, а також зобовязання здійснити перерахунок та їх виплату відповідно до вимог ч.4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до Законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про державний бюджет України за 2007 рік», «Про державний бюджет України за 2008 рік», «Про державний бюджет України за 2009 рік», з вирахуванням сум, які були виплачені ОСОБА_2 за період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по червень 2009 року включно, а також в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення боргу, зобовязання щомісячно сплачувати пенсію надалі, стягнення моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя-доповідач: ОСОБА_3

Справа № 22-а-20650/2011 Головуючий в 1-й інстанції

Категорія - 10.3.2 (ІУ) ОСОБА_1

Доповідач Турік В.П.

П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районні м. Кривого Рогу на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районні м. Кривого Рогу про визнання противоправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та стягнення боргу за перерахування пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районні м. Кривого Рогу (надалі УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу) про визнання противоправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та стягнення боргу за перерахування пенсії, посилаючись на те, що йому, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи, не проводився перерахунок пенсії, у відповідності до вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2007 року по 01.04.2009 року.

Уточнивши позовні вимоги, просив суд поновити строк звернення до суду з позовом, визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, стягнути з відповідача на його користь борг за неперерахування основної пенсії за період з 01.01.2007 року по 01.04.2009 року в сумі 12015,81 грн. та додаткової пенсії в сумі 4855,23 грн., зобовязати відповідача щомісячно сплачувати йому основну пенсію в розмірі 2988 грн. та додаткову пенсію в розмірі 249 грн. до періоду перерахунку пенсії у встановленому законом порядку, а також моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2010 позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу у відмові ОСОБА_2 у перерахунку пенсії та додаткової пенсії відповідно до вимог ч.4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2007 року по червень 2009 року включно.

Зобовязано УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу здійснити перерахунок та виплатити пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог ч.4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2007 року по червень 2009 року включно, виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до Законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про державний бюджет України за 2007 рік», «Про державний бюджет України за 2008 рік», «Про державний бюджет України за 2009 рік», з вирахуванням сум, які були виплачені ОСОБА_2 УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу за період з 01.01.2007 року по червень 2009 року включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу ставить питання про скасування постанови суду та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції не враховано пріоритетність дій положень ч.4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2007-2008 роки, помилково застосовано до спірних правовідносин показник мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», й не звернуто уваги, що у відповідача відсутні бюджетні асигнування для виплати пенсії. Крім того, судом не враховано, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом за період з 01.01.2007 року по 09.07.2008 року, питання про поновлення якого він не ставив, в той час як відповідач наполягав на застосуванні пропуску такого строку.

Позивач ОСОБА_2 заперечує проти доводів апеляційної скарги.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС, є інвалідом 3-ї групи захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим йому призначено державну та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка виплачується йому УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу у відповідності до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з факту порушення відповідачем вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обчисленні на користь позивача розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, й нарахування останніх в розмірі меншому ніж передбаченому діючим Законом в період, починаючи з 01.01.2007 року по червень 2009 року, й обов'язку відповідача у зв'язку з цим здійснити її перерахунок та виплату у відповідності до вищевказаного Закону.

Проте, повністю погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 01.01.2007 року по червень 2009 року в розмірах, встановленими ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього Закону в редакції до 01.01.2008 року, розмір пенсії для інвалідів 3-ї групи щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою не міг бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам Ш групи - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 Закону виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Підпунктом 15 п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет

України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від

28.12.2007 р. № 107-VІ внесені зміни до ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими розмір пенсії інвалідів Ш групи - учасників ліквідації наслідків аварії на

Чорнобильській АЕС у 1986 році не може бути нижчим 180% прожиткового мінімуму

для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 12 п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від

28.12.2007р. № 107-VI внесені зміни до ст. 50 Закону №796-ХІІ , згідно з якими

особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам Ш групи призначається щомісячна

додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15%

прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зміни, внесені пп. 12, 15 п. 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VІ визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 22.05.2008 року редакція ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була поновлена, й їх дія на 2009 рік не зупинялася, й положення цих статей не змінювалися.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року, а також з 22.05.2008 року по червень 2009 року включно розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу проводився відповідачем, виходячи із встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» розміру 19,91 грн. а з 28.05.2008 року - у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян», Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» (а.с. 13, 14).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії, у розмірах, які визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В той же час, суд першої інстанції безпідставно зобов'язав відповідача зробити перерахунок та виплату державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року не врахувавши, що в зазначений період діяли положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, які внесено Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Як вбачається з довідки від 15.06.2009 року, виданої УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу (а.с. 14), у період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року, ОСОБА_2 отримував держану пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах не менших, ніж ті, які були встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, які внесено Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Отже, висновки суду першої інстанції про необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року є помилковим, оскільки УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, в зазначений період часу, діяло у відповідності до положень діючого на той час законодавства.

Відповідно до ст. 54 зазначеного Закону при визначенні розміру пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», й іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, то колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин показника розміру мінімальної пенсії за віком, який встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний бюджетний рік. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Крім того, колегія суддів враховує, що право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, як на тому наполягав відповідач, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому відповідач не може посилатися на відсутність коштів як на підставу для невиконання своїх обов'язків, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Колегія суддів зважує на доводи апеляційної скарги відповідача щодо пропуску ОСОБА_2 строку звернення, встановленого ст. 99 КАС України, при подачі ним позову, й вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність його пропущення з підстав, передбачених ч.2 ст. 87 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення», є неправильним, оскільки ця підстава стосується сум пенсій які вже нараховані, але не виплачені.

Оскільки Рішення Конституційного Суду України ухвалено 22.05.2008 року, а ОСОБА_2 звернувся з позовними вимогами до суду першої інстанції 03.08.2009 року (а.с. 1), то колегія суддів вважає, що він пропустив річний строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

При цьому, колегія суддів враховує, що позивач, звертаючись до суду першої інстанції з позовом, заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, посилаючись на поважність причин його пропуску, оскільки про факт порушення свого права він дізнався в січні 2009 року з засобів масової інформації (а.с. 8).

Враховуючи приписи ст. 100 КАС України та визнаючи зазначену обставину поважною причиною пропуску строку звернення до суду, колегія суддів поновлює позивачу цей строк, у звязку з чим доповнює резолютивну частину ухваленої судом першої інстанції постанови висновком по суті розглянутої вимоги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій по відмові у перерахунку пенсії та додаткової пенсії, а також зобовязання здійснити перерахунок та їх виплату за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.3, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2010 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій по відмові ОСОБА_2 у перерахунку пенсії та додаткової пенсії, а також зобовязання здійснити перерахунок та їх виплату відповідно до вимог ч.4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно скасувати й прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доповнити резолютивну частину постанови абзацом наступного змісту: «Пропущений строк на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 поновити».

В частині визнання неправомірними дій по відмові ОСОБА_2 у перерахунку пенсії та додаткової пенсії, а також зобовязання здійснити перерахунок та їх виплату відповідно до вимог ч.4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до Законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про державний бюджет України за 2007 рік», «Про державний бюджет України за 2008 рік», «Про державний бюджет України за 2009 рік», з вирахуванням сум, які були виплачені ОСОБА_2 за період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по червень 2009 року включно, а також в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення боргу, зобовязання щомісячно сплачувати пенсію надалі, стягнення моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: