Справа № 22-а-21398/11
Суддя: Турік В.П.
Дата ухвалення: 2011-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3 (І) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

06 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання дій неправомірними та зобовязання поновлення пільг та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради (надалі - УПСЗН виконкому Саксаганської районної у місті ради), треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання дій неправомірними та зобовязання поновлення пільг та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він як учасник бойових дій має право на пільги зі сплати житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1, таке ж право мають члени його сімї, які мешкають разом з ним: дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 Однак, після досягнення донькою повноліття, відповідач неправомірно припинив надання їй пільг зі сплати житлово-комунальних послуг, починаючи з грудня 2008 року.

Просив суд визнати неправомірними дії відповідача в частині зняття з 10.12.2008 року пільг по оплаті за житлово-комунальні послуги з його доньки ОСОБА_4, зобов'язати відповідача поновити з 10.12.2008 року пільги по оплаті за житлово-комунальні послуги його доньці та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, суд вирішуючи спір, керувався нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», не врахувавши, що встановлений цим Законом склад членів сімї протирічить Конституції України та нормам діючого законодавства. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 є членом його сімї, а тому відповідно й має право на пільги.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АА № 033506 й мешкаючи за адресою: АДРЕСА_1, користується пільгами з оплати житлово-комунальних послуг у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

За вказаною адресою проживають члени його сімї - дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому донька право на пільги з оплати житлово-комунальних послуг як член сімї учасника бойових дій втратила з моменту досягнення нею повноліття.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що склад членів сімї пільговика встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», а до переліку таких осіб повнолітні діти, які не є непрацездатними, не є інвалідами, або ж не знаходяться під опікою та піклуванням громадянина (свого батька), не належать, у звязку з чим ОСОБА_4, яка досягла повноліття, втратила право на пільги з оплати житлово-комунальних послуг як член сімї учасника бойових дій, що має право на такі пільги.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу наявності права на отримання пільг з оплати житлово-комунальних послуг у повнолітньої доньки позивача як члена сімї учасника бойових дій.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Склад членів сім'ї пільговика при наданні пільг встановлюється законами України про державний бюджет на відповідний бюджетний рік.

Зокрема ст. 65 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року № 835-УІ встановлено, що до членів сім'ї пільговика при наданні пільг належить: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років), неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства 1 та 2 групи або інвалідами 1 групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни 1 групи та доглядає за ними за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним.

Норми цієї статті неконституційними або ж такими, що суперечать діючому законодавству, не визнавалися, а тому посилання позивача в апеляційній скарзі щодо невідповідності ст. 65 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» вимогам Конституції України та нормам діючого законодавства є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4, яка є донькою позивача, 10.12.2008 року досягла повноліття (а.с. 15), а отже саме з цього моменту втратила право на пільги з оплати житлово-комунальних послуг як член сімї пільговика. Саме такого висновку й дійшов суд першої інстанції.

При цьому, безпідставними вважає колегія суддів доводи позивача в апеляційній скарзі щодо тотожності понять члена сімї позивача, який має ОСОБА_4, та члена сімї пільговика, які є різними.

Правильним вважає колегія суддів й висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки права позивача відповідачем не порушено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду залишенню без змін відповідно до ст. 200 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: