Справа № 357/16773/15-а
Суддя: Гапоненко А. П.
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Гапоненко А. П. ,

при секретарі - Кричевська Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, про поновлення порушеного права на зміну по батькові, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом в якому зазначив, що він звернувся з заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції у Київській області про зміну свого родового по батькові "ОСОБА_1" на довільне по батькове "ОСОБА_1". 05 вересня 2015 року листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції у Київській області №02.02.03-24/3856 позивач отримав відмову про переміну його по батькові з причини того, що «Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім'я, згідно п. 1 статті 295 ЦК України, а також фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на зміну по батькові у разі зміни її батьком свого власного імені або виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження, а також у разі її усиновлення, визнання усиновлення недійсним або його скасування відповідно до закону (п. 2 статті 295 ЦК України). Крім того, Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на зміну по батькові у разі зміни її батьком свого власного імені або виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження (п. 3 статті 295 ЦК України). Прізвище, власне ім'я та по батькові фізичної особи можуть бути змінені у разі її усиновлення, визнання усиновлення недійсним або його скасування відповідно до закону (п. 4 статті 295 ЦК України).Враховуючи вищезазначене, відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для внесення змін до актового запису про його народження. У зв'язку з відмовою відповідача вчинити певні дії, позивач вважає, що відповідач порушив його Конституційні права, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом, яким просить суд визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови йому у зміні його родового по батькові "ОСОБА_1" на довільне по батькові "ОСОБА_1", а також зобов'язати змінити його по батькові з родового «ОСОБА_1» на довільне «ОСОБА_1».

Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Представник відповідача також у судове засідання не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, тому справу розглянуто без його участі на підставі наявних у ній доказів у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та дослідивши надані суду письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, при певних життєвих обставинах, в порядку реалізації своїх конституційних прав, вирішив змінити в свідоцтві про своє народження по батькові з родового «ОСОБА_1» на довільне «ОСОБА_1», у зв'язку з чим звернувся до відповідача з відповідною заявою, яка відповідачем була залишена без задоволення ( а.с.21-23).

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач послався на рішення Європейського суду з прав людини від 16 травня 2013 року у справі за заявою ОСОБА_2 № 203390/07, яким було постановлено, що Україна порушила стосовно заявниці статтю 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року № ETS № 005 ), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-BP, якою кожному гарантується право на повагу до приватного життя.

Відповідно до положень статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійсненні цього права, за винятком, коли втручання здійснюються згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд у своєму рішенні зазначив, що в особи можуть існувати справжні причини щоб бажати змінити своє ім'я, а законодавчі обмеження такої можливості можуть бути виправдані інтересами суспільства, наприклад, для забезпечення точного обліку населення або схоронності засобів ідентифікації та зв'язку носіїв певного імені з сім'єю. Державному органу належить навести відповідні та достатні підстави на підтримку своєї вимови у наданні дозволу на зміну імені особи для того, щоб це обмеження вважалося необхідним у демократичному суспільстві.

У рішенні Європейського суду йдеться й про те, що коли особа в Україні досягає дорослого віку для того, щоб приймати самостійні рішення щодо зміни імені, вона може зберегти або змінити ім'я, надане їй при народженні. Вартий особливої уваги той факт, що особа може зберегти по батькові, навіть якщо її батько більше не носить імені, від якого походить по батькові. У цьому випадку розірвання традиційного зв'язку між по батькові особи та іменем її батька визнається можливим. Європейський суд констатував, що за майже повної свободи зміни імені або прізвища особи обмеження, накладені на зміну по батькові, не видаються належним чином та достатньою мірою мотивованими національним законодавством. Крім того, державними органами не було надано жодного обґрунтування позбавлення позивача її права приймати рішення з цього важливого аспекту її приватного та сімейного життя, і таке обґрунтування не було встановлено жодним іншим способом. Державні органи не виконали своє позитивне зобов'язання щодо забезпечення права позивача на повагу до її приватного життя. Європейський суд одноголосно постановив, що було порушення статті 8 Конвенції.

У відповідності до статей 2, 10 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і пункту 1 статті 46 Конвенції рішення Європейського суду є обов'язковим для виконання. Виконання рішення, крім виплати відшкодування, полягає також у вжитті державою додаткових заходів індивідуального характеру, зокрема, відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який стягувач мав до порушення Конвенції (restitution in integrum). Відновлення попереднього юридичного стану стягувача здійснюється, зокрема, шляхом повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі.

Вказані обставини повністю підтверджені наданою суду копією рішення Європейського суду з прав людини від 16.05.2013 року та копією постанови Верховного Суду України від 27.01.2014 року ( а.с.6-14).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у строки, передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином національне законодавство не має прямої правової норми, якою передбачено зміну особі по батькові, але в першу чергу держава має захищати права та інтереси громадянина і статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

У відповідністю зі ст.71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Отже, відмова відповідача щодо зміни позивачу в свідоцтві про його народження по батькові не виправдана інтересами суспільства, чи будь-якими іншими суттєвими обставинами та неаргументована, тому позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.3 Конституції України, ст. 2, 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-BP, ст. ст. 6, 9, 17, 71, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у зміні його родового по батькові «ОСОБА_1» на довільне по батькові «ОСОБА_1».

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області змінити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 його по батькові з родового «ОСОБА_1» на довільне "ОСОБА_1".

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. П. Гапоненко