Справа № 2а-10292/11/1370
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року №2а-10292/11/1370

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представника позивача Булаш З.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Галицькому районі м.Львова звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Згідно ухвали судді Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 від 06.10.2011 року, провадження у даній адміністративній справі було відкрито.

Ухвалою суду від 27.10.2011 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Згідно ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року, провадження у справі №2а-10292/11/1370 було зупинено до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №2а-13676/11/1370 за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про скасування державної реєстрації.

Так, у зв'язку із припиненням повноважень судді ОСОБА_3 щодо здійснення ним правосуддя, на підставі розпорядження щодо проведення повторного автоматизованого розподілу справ від 18.11.2015 року №142-Р та на виконання вимог статті 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України, був здійснений повторний автоматизований розподіл справи №2а-10292/11/1370 між суддями Львівського окружного адміністративного суду, за результатами якого останню передано на розгляд судді Сасевичу О.М.

Ухвалою від 19.11.2015 року адміністративну справу №2а-10292/11/1370 було прийнято суддею Сасевичем О.М. до свого провадження.

У попередньому судовому засіданні судом, на підставі статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснено заміну позивача - Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова на належного - Державну податкову інспекцію у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Ухвалою суду від 02.12.2015 року провадження в адміністративній справі було поновлено та призначено попереднє судове засідання.

Згідно ухвали суду від 02.12.2015 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Відповідач та її представник не з'явилися у судове засідання із невідомих суду причин. При цьому, жодних заяв відкладення чи проведення розгляду справи у відсутності відповідача чи її представника на адресу суду від ОСОБА_2 не надходило.

Третя особа у судове засідання також не забезпечила явку уповноваженого представника, хоча своєчасно і належним чином остання повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення - судової повістки.

У відповідності до ст.ст.71, 128 КАС України, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача, представників відповідача і третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для вирішення справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що за даними Управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області на ім'я відповідача було зареєстровано 15.08.2009 року автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER, державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску.

З розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER, державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску вбачається, що відповідач повинен був сплатити 15 036,00 грн.

Податковим органом було скеровано відповідачу повідомлення про необхідність підтвердження ним сплати податку з власників транспортних засобів.

Як вбачається із довідки ДПІ у Галицькому районі м.Львова №б/н, б/д, кошти по податку з власників транспортних засобів від ОСОБА_2 до місцевого бюджету на рахунок 0004 не надходили.

З наведених причин позивач звернувся до суду про стягнення із ОСОБА_2 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 15 036,00 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» №1963-ХІІ, платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до ст.2 цього Закону, об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704.

Згідно ст.3 Закону №1963-ХІІ, перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Податок з визначених цим Законом власників наземних транспортних засобів сплачується юридичними та фізичними особами за місцем реєстрації таких транспортних засобів на спеціальні рахунки територіальних дорожніх фондів республіканського бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів та бюджетів міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1963-ХІІ, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно із ч.5-8 ст.6 Закону №1963-ХІІ, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону №1963-ХІІ, фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно із ч.6 ст.5 Закону №1963-ХІІ, у разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Враховуючи наведені вище норми, проведенню державної реєстрації транспортного засобу обов'язково передує попередня сплата за нього податку з власників транспортних засобів.

Реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію.

Тож, на переконання суду, відсутність надходження податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення такого з відповідача.

На момент реєстрації транспортних засобів на ім'я відповідача, єдиний на території України «Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (надалі по тексту - Порядок).

Згідно з п.2 Порядку, такий є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

В силу абз.1 п.3 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Згідно з частиною 4 пункту 8 Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом МВС №379 (надалі - Інструкція) встановлено, що працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно п.3.11 Інструкції, після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції, для проведення реєстрації транспортного засобу посадовими особами РЕП ДАІ приймаються до розгляду письмові заяви власників транспортного засобу.

Згідно п.3.2 Інструкції, особа власника транспортного засобу або уповноваженої ним особи встановлюється на підставі паспорта громадянина України або іншого документа, що його замінює.

Суд зауважує, що ОСОБА_2 оскаржувала у судовому порядку дії УДАІ ГУМВС України у Львівській області щодо проведеної на її ім'я державної реєстрації вищевказаного транспортного засобу.

Так, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року в адміністративній справі №2а-13676/11/1370 за позовом ОСОБА_2 до УДАІ ГУМВС України у Львівській області про зобов'язання скасувати державну реєстрацію транспортного засобу, було повністю задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 і визнано протиправними дії УДАІ ГУМВС України у Львівській області щодо державної реєстрації за ОСОБА_2 транспортного засобу марки: MERCEDES-BENZ SPRINTER, державний номерний знак НОМЕР_1.

Постанова суду від 24.09.2015 року в адміністративній справі №2а-13676/11/1370 не оскаржувалась сторонами та набрала законної сили.

Зазначеною постановою було встановлено, що сам факт вчинення реєстраційної дії на ім'я ОСОБА_2 вищевказаного транспортного засобу не може бути беззаперечним доказом правомірного оформлення такої державної реєстрації транспортного засобу, враховуючи, що платіжний документ не знайдено, а кошти до бюджету фактично не надійшли.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

У даному випадку, Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області під час розгляду адміністративної справи не доведено правомірності стягнення з відповідача суми податку з власників транспортних засобів.

Водночас, існування обставин, які б свідчили про наявність вини відповідача у ненадходженні коштів в розмірі 15 036,00 грн. до місцевого бюджету, контролюючим органом не наведено, а судом таких не встановлено.

Таким чином, за вказаних обставин, на думку суду, у позивача відсутні підстави вважати заборгованістю відповідача суму 15 036,00 грн. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог і вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України судові витрати зі сторін не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 128, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова Львівського окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження. постанови.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 грудня 2015 року.