Справа № 335/11500/15-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

(в порядку скороченого провадження)
14 грудня 2014 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії,
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, в обґрунтування якого вказала, що з 1 березня 2011 року вона перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу». При розрахунку розміру пенсії відповідачем не було враховано суми преміальних виплат, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливої роботи, індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні відпустки, з огляду на що вона отримує пенсію у меншому розмірі, ніж встановлено законодавством. 22 вересня 2015 року вона звернулась до відповідача із заявою про здійснення відповідного перерахунку пенсії з урахуванням зазначених виплат з моменту призначення пенсії, однак листом відповідача № 255/л-9 від 9 листопада 2015 року у здійсненні такого перерахунку їй було відмовлено. Посилаючись на положення Законів України «Про державну службу», «Про оплату праці», «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», просила визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у перерахунку їй пенсії з урахуванням вказаних вище виплат, зобовязати відповідача здійснити з 1 березня 2011 р. перерахунок та виплату пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) з урахуванням зазначених виплат.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2015 року відкрито скорочене провадження у даній справі.
10 грудня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що пенсія позивачу призначена відповідно до вимог чинного на той час законодавства, з огляду на що підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. Просив відмовити у задоволенні позову, застосувати під час розгляду справи положення статтей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі УПФУ) з 1 березня 2011 року та отримує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України «Про державну службу» у розмірі 84% від сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.
Як вбачається з письмових заперечень відповідача та доданих до них документів, пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» обчислена ОСОБА_1 згідно з довідкою Державної податкової адміністрації Запорізької області від 28 лютого 2011 р. № 14 про складові заробітної плати державного службовця, довідкою Державної податкової адміністрації Запорізької області від 28 лютого 2011 р. № 15 про складові заробітної плати державного службовця за період з березня 2009 р. по лютий 2011 р.
Позивач, вважаючи, що УПФУ невірно обчислено розмір пенсії, звернулась до відповідача із заявою від 26 жовтня 2015 року, в якій просила переглянути раніше обчислену пенсію державного службовця та врахувати усі види оплати праці та інші виплати, які вона отримувала на час виходу на пенсію відповідно до законодавства України, з яких справлялись страхові внески у державне пенсійне страхування.
З наведеної заяви також вбачається, що позивач раніше направила до УПФУ довідку від 5 травня 2015 р. № 12 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» для перегляду раніше обчисленої пенсії. Відповідно до цієї довідки, в ній зазначено, що ОСОБА_1 отримувала у вказаний період надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, індексацію, матеріальну допомогу на оздоровлення, компенсацію за невикористані дні відпустки.
На вказану заяву УПФУ надало відповідь від 9 листопада 2015 р. за № 255/Л-9, відповідно до якої позивачеві було розяснено, що заробітна плата державного службовця згідно зі ст. 33 Закону України «Про державну службу» складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Зазначеною Постановою не передбачено включення до складу заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, індексації заробітної плати. На теперішній час пенсія розрахована вірно. Крім того, з 1 червня 2015 р. згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 р. № 213-VII, раніше призначені пенсії на умовах Закону України «Про державну службу», не перераховуються.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач 10 листопада 2015 року звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Оскільки позивачеві відмовлено у задоволенні її вимог щодо перегляду розміру пенсії згідно з листом відповідача від 9 листопада 2015 р. за № 255/Л-9, суд доходить висновку, що позивачем не пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України, з огляду на що заперечення відповідача в цій частині судом до уваги не беруться.
Спірні правовідносини врегульовані загальними нормами, якими є положення Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723-XII) та Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі Закон № 108/95-ВР), а також спеціальними нормами, що містяться у Законі України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) та Законі України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі № 1788-XII), у редакціях, чинних на час здійснення розрахунку розміру пенсії позивачеві при її призначенні.
Так, за змістом статті 37 Закону № 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 % заробітку, але не більше 90% заробітної плати.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, пенсія ОСОБА_1 призначена 1 березня 2011 року у розмірі 84% заробітної плати.
У частині першій статті 1 Закону № 108/95ВР встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Додаткова заробітна плата включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та компенсація за невикористані дні відпустки входила до системи оплати праці державного службовця.
Що стосується врахування для обчислення пенсії індексації доходів позивача, то на підставі ст. 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, пенсії та оплата праці (грошове забезпечення). Статтею 10 цього ж Закону визначено, що індексація доходів працюючого населення проводиться за
основним місцем роботи.
Статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.
Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).
Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.
За змістом наведених положень законодавства отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Отже, до складу заробітної плати для обчислення пенсії входять також і суми матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні відпустки, і індексації.
Вказані висновки суду узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 20 лютого 2012 р. у справі № 21-430а11, які є обовязковими для суду відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України.
Отже, в цій частині позовні вимоги суд знаходить обґрунтованими.
Щодо зазначення позивачем у позовній заяві про неврахування відповідачем при призначенні пенсії преміальних виплат, надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, суд зазначає, що ці виплати були вже включені УПФУ до складу заробітної плати при розрахунку пенсії відповідно до довідки Державної податкової адміністрації Запорізької області від 28 лютого 2011 р. № 15 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», копія якої додана відповідачем до письмових заперечень. У цій довідці вказані суми надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, які збігаються також із сумами відповідних виплат, вказаних у довідці від 5 травня 2015 р. № 12. Отже, в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Також суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо дати, з якої слід провести перерахунок та виплату пенсії 1 березня 2011 р., тобто з моменту її призначення, виходячи з наступного.
З матеріалів, наданих суду, вбачається, що дійсно, позивач 26 жовтня 2015 р. звернулась до відповідача із заявою до УПФУ, в якій зазначила вимогу про необхідність перегляду раніше обчисленої пенсії. Проте, як вбачається з цієї заяви, а також з відповіді УПФУ від 9 листопада 2015 р. на цю заяву, позивач і раніше зверталась до УПФУ з цього приводу, а також направила відповідачеві довідку від 5 травня 2015 р. № 12 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Таким чином, довідку, в якій були вказані суми матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та компенсації за невикористану відпустку, позивач надала до УПФУ значно пізніше, ніж їй була призначена пенсія. Тому, підстав для проведення їй перерахунку пенсії з моменту її призначення, тобто з 1 березня 2011 р., не вбачається.
Суд зауважує, що статтею 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду. Частиною 4 статті 45 цього ж Закону визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Виходячи з того, що в матеріалах справи наявна заява позивача від 26 жовтня 2015 р., яка була подана до УПФУ позивачем після 15 числа місяця, тому перерахунок пенсії позивача з урахуванням зазначених вище виплат має бути проведений відповідачем з 1 листопада 2015 року.
За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, з огляду на що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобовязання УПФУ здійснити з 1 листопада 2015 р. перерахунок та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1, у розмірі 84% заробітної плати з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні відпустки.
Суд не бере до уваги посилання представника відповідача у письмових запереченнях проти позову на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, оскільки вказаний Закон прийнято вже після призначення пенсії позивачеві. Суд зазначає, що відповідно до ст. 58 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, та офіційного тлумачення цієї статті, наданого в рішенні Конституційного Суду України №1 - рп/99 від 09 лютого 1999 року (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, в даному випадку відсутні підстави розповсюджувати на спірні правовідносини дію закону, який був прийнятий після їх виникнення.
З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково.
Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були частково задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд доходить висновку, що з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 974,40 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку з 1 листопада 2015 року її пенсії, призначеної 1 березня 2011 року у розмірі 84% заробітної плати з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні відпустки.
Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити з 1 листопада 2015 р. перерахунок та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1, у розмірі 84% заробітної плати з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні відпустки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 974 (девятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп.
Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 14 грудня 2015 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя А.В. Шалагінова