Справа № 806/825/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ К/800/32025/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Житомирської митниці Міндоходів на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Житомирський маслозавод» до Житомирської митниці Міндоходів про скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ПАТ «Житомирський маслозавод» звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської митниці Міндоходів про скасування рішень про коригування митної вартості товарів.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2014 року позов ПАТ «Житомирський маслозавод» було задоволено частково. Скасовано рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 22.11.2013 року № 101060000/2013/300784/2, від 22.11.2013 року № 101060000/2013/300788/2, від 27.11.2013 року № 101060000/2013/300797/2, від 28.11.2013 року № 101060000/2013/300798/2, від 04.12.2013 року № 101060000/2013/300813/2, від 04.12.2013 року № 101060000/2013/300812/2. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2014 року апеляційну скаргу Житомирської митниці Міндоходів було залишено без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2014 року - без змін.

У касаційній скарзі Житомирська митниця Міндоходів, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Житомирської митниці Міндоходів задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що ПАТ «Житомирський маслозавод» (покупець) та Спілкою з обмеженою відповідальністю «OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o», Польща (продавець), було укладено зовнішньоекономічний контракт на поставку товару від 20.12.2012 року № 2012-12.

Відповідно до пункту 1.1 даного контракту, продавець зобов'язався за плату окремими партіями поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти від Продавця і оплатити заморожені продукти харчування (овочі, овочеві суміші, гриби, фрукти, ягоди, напівфабрикати).

Згідно із пунктом 1.2 контракту, асортимент та ціна одиниці Товару узгоджуються сторонами і вказуються в Генеральній специфікації. Умови поставки товару FCA - склад Продавця, що знаходиться у м. Сємятиче, Польща, згідно ІНКОТЕРМС 2010.

Відповідно до пункту 5.2 контракту оплата вартості кожної чергової партії товару проводиться Покупцем протягом 45 (сорока п'яти) календарних днів, з дати завантаження, на підставі фактури-специфікації Продавця.

Крім того, ПАТ «Житомирський маслозавод» та ПП «В і Є Логістик» укладено договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів.

На підставі вказаного договору ПП «В і Є Логістик» заявлено до митного оформлення поставлений відповідно до умов вищезазначеного договору товар (заморожені продукти харчування) за митними деклараціями № 101060000/2013/019946 від 21.11.2013 року, № 101060000/2013/020066 від 22.11.2013 року, № 101060000/2013/020268 від 27.11.2013 року, № 101060000/2013/020377 від 28.11.2013 року, № 101060000/2013/020660 від 04.12.2013 року, № 101060000/2013/020669 від 04.12.2013 року.

Митну вартість декларованого товару позивачем визначено за ціною угоди та надано документи на підтвердження заявленої вартості: міжнародні автомобільні накладні (CMR).

Митна вартість товарів була визначена позивачем за ціною господарської операції, вчиненої у відповідності до вимог зовнішньоекономічного контракту від 20.12.2012 року № 2012-12, за основним методом.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем подано митному органу документи, а саме: зовнішньоекономічний контракт № 2012-12 від 20.12.2012 року; договір про перевезення № 264 від 25.12.2012 року; міжнародні автомобільні накладні (CMR); книжки МДП (Carnet TIR) № ХВ.73596930, № ХК.73596933; рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги; рахунки-фактури (інвойси); пакувальні листи; доповнення до зовнішньоекономічного контракту № б/н від 19.11.2013 року; генеральні специфікацію до контракту № б/н від 19.11.2013 року; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) № 2730 від 20.11.2013 року; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) № 2730 від 20.11.2013 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) від 20.11.2013 року; № 2730 резервну позицію від 26.07.2001 року № 915; сертифікат про походження товару загальної форми від 20.11.2013 року; № PL/MF/AG 0019784 довідки про не страхування вантажу; сертифікати продукту; копії митних декларацій країни відправлення.

Посадовою особою Житомирської митниці під час здійснення митного контролю товарів, згідно зазначених митних декларацій, у позивача було витребувано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

На вимогу митного органу декларантом було надано: комерційні пропозиції від 27.11.2013 року та 04.12.2013 року, калькуляції від 27.11.2013 року та 04.12.2013 року, лист б/н від 19.11.2012 року, платіжні доручення.

У зв'язку з неподанням позивачем додаткових документів, а також у зв'язку з тим, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності, Житомирською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом від 22.11.2013 року № 101060000/2013/300784/2, № 101060000/2013/300788/2, від 27.11.2013 року № 101060000/2013/300797/2, від 28.11.2013 року № 101060000/2013/300798/2, від 04.12.2013 року № 101060000/2013/300813/2, № 101060000/2013/300812/2.

Також, на підставі даних рішень відповідачем складені картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 101060000/2013/00933, № 10106000/2013/00935, № 101060000/2013/00945, № 101060000/2013/00947, № 101060000/2013/00960, № 101060000/2013/00961.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів та інше.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраною декларантом або уповноваженою ним особо. Методу визначення митної вартості умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно із частинами 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Таким чином, митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суди дійшли правильного висновку щодо визнання протиправними та скасування рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 22.11.2013 року № 101060000/2013/300784/2, від 22.11.2013 року № 101060000/2013/300788/2, від 27.11.2013 року № 101060000/2013/300797/2, від 28.11.2013 року № 101060000/2013/300798/2, від 04.12.2013 року № 101060000/2013/300813/2, від 04.12.2013 року № 101060000/2013/300812/2.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Житомирської митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Житомирський маслозавод» до Житомирської митниці Міндоходів про скасування рішень про коригування митної вартості товарів - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз