Справа № 22-а-7061/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

Київської області у складі:

Головуючого: судці Воробйової Н.С.,

судців: Рудніченко О.М., Кулішенка Ю.М.,

розгтянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області

справу за апеляційною скаргою управління соціального захисту населення Білоцерківської міської

ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від

1 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального

захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій неправомірними та

зобовязання провести порахунок та виплату суми недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2009 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про виплату

одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки, посилаючись на те, що він

перебуває на обліку у відповідача, як потерпілий від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС

1 категорії, інвалід 2 групи і відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну допомогу на

оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Оскільки відповідачем такий розмір пенсії

здійснюється у значно меншому розмірі, просила стягнути з відповідача недоплачену суму

одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 2880 грн.

1 квітня 2009 року в судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати

відмову в перерахунку щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки

передбачену ст.. 48 вказаного Закону з боку відповідача протиправною, а також позивач просив суд

стягнути з управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області

на його користь недоплачену суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік в

розмірі 2180 грн. та за 2008 рік в розмірі 2505 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 1 квітня 2009 року позов

задоволено частково.

Визнано протиправною відмову управління соціального захисту населення Білоцерківської

міської ради Київської області ОСОБА_1 щодо перерахунку одноразової грошової

допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 2180 грн. недоотриманої суми одноразової

грошової допомоги за 2007 рік та 2505 грн. недоотриманої суми одноразової грошової

допомоги за 2008 рік.

В апеляційній скарзі управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради

Київської області просить скасувати постанову суду та постановити нову про відмову у

задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального

права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів

апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна

скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При прийнятті постанови по справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 48

Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи» потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідам 2 групи

виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру

мінімальної заробітної штати застосуванню підлягає саме закон.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є: потерпілим від наслідків аварії на

Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, що підтверджується доказами які

знаходяться в матеріалах справи.

У 2007-2008 роках управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради

Київської області виплачувало щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі, встановленому

постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на

оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що потерпілим від наслідків аварії на

ЧАЕС 1 категорії, інвалідам 2 групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в ро; рі

пяти мінімальних заробітних плат.

Суд першої інстанції частково задовольняючи вимоги позивача дійшов помилкового

висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню за період 2007-2008 роки з наступних

підстав.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» № 489-У від 19 грудня 2006

року ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи» було викладено в новій редакції, відповідно до якої

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом

Міністрів України.

Судова колегія враховує, що рішенням Конституційного Суду України №06-рп/2007 від

9 липня 2007 року вище зазначені положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007

рік», яким змінено редакцію статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнано Конституційним

Судом України таким, що не відповідає Конституції України.

Згідно з правилами частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти

або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення

Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Враховуючи те, що позивач отримав щорічну одноразову допомогу за 2007-2008 роки в

розмірі 120 грн. (квітень 2007р. та лютий 2008р.). тобто до ухвалення рішення Конституційним

Судом України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення

недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки.

Згідно зі ст.ст, 198 ч.1 п.3, 202 ч. 1 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги

на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове

рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або

процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність

підстав для задоволення вимог позивача про стягнення грошової допомоги за 2007-2008 роки, у

звязку з чим постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 1 квітня

2009 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. ст. 196, 197,198, 202,207 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради

Київської області задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 1 квітня 2009 року

скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління соціального

захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій неправомірними та

зобовязання провести порахунок та виплату суми недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в

касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді