Справа № 804/16214/15
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 грудня 2015 р. справа №804/16214/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Степаненко В.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Премєр-міністра України ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

08 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Премєр-міністраУкраїни ОСОБА_2, в якому просить суд:

- визнати, що ОСОБА_1 як голова наглядової ради Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос», який діє на підставі Конституції України, Закону України «Про благодійництво та благодійні організації», Статуту та метою діяльності якого є здійснення благодійної діяльності в інтересах суспільства, окремих категорій осіб, сприяння розвитку природоохоронної справи, ресурсозбереження і енергозбереження, а головним завданням є сприяння розробці та реалізації загальнодержавних, регіональних, місцевих та міжнародних програм спрямованих на поліпшення соціального, економічного і екологічного становища; подання допомоги науковцям і вченим для упровадження їх розробок і винаходів в галузі охорони навколишнього природного середовища, ресурсозбереження і енергозбереження, в процесі виконання суспільної діяльності на підставі ст.8,55 Конституції України звернувся до суду з приводу незаконних дій посадових осіб державних органів виконавчої влади задля захисту інтересів держави в екологічній, енергетичній та оборонній сфері, а також захисту конституційних прав громадян України на безпечне для життя і здоров'я довкілля шляхом запровадження у виробництво альтернативної сировини «Теплоагенти ОСОБА_1»;

- визнати право ОСОБА_1 на звернення до суду із позовною заявою: про незаконні дії ОСОБА_2 при розгляді скарги ОСОБА_1 про порушення інтересів держави в енергетичній, екологічній та оборонній сфері, порушення конституційних прав громадян на безпечне для життя і здоров'я довкілля та добробут, згідно ч.1 ст.50 Конституції України, гарантії захисту інтелектуальної власності винахідників ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності, згідно ч.1 ст.54 Конституції України, у зв'язку з бездіяльністю посадових осіб Кабінету Міністрів України при розгляді звернення фонду про запровадження у виробництво відновлювального, вторинного палива та окислювача або «Теплоагенти ОСОБА_4» для безпечного, екологічного та дешевого виробництва енергії та щодо вжиття заходів для усунення порушеного права фонду та винахідників ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 щодо надання інформації та відповіді на питання, які викладені у листі фонду №1243 від 02.08.2015р., на підставі ст.8 та ст.55 Конституції України без будь яких обмежень та умов;

- визнати, на підставі ст..40 Конституції України, закону України «Про звернення громадян» та закону України «Про Кабінет Міністрів України», право ОСОБА_1 на звернення особисто до Прем'єр - міністра України ОСОБА_2 з питання про порушення інтересів держави в енергетичній, екологічній та оборонній сфері, порушення конституційних прав громадян на безпечне для життя і здоров'я довкілля та добробут, згідно ч.1 ст.50 Конституції України, гарантії захисту інтелектуальної власності винахідників ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності, згідно ч.1 ст.54 Конституції України, у зв'язку з бездіяльністю посадових осіб Кабінету Міністрів України при розгляді звернення фонду про запровадження у виробництво відновлювального, вторинного палива та окислювача або «Теплоагенти ОСОБА_4» для безпечного, екологічного та дешевого виробництва енергії, та вчинення дій у межах повноважень ОСОБА_2 щодо законності дій посадових осіб Мінрегіон, Держенергоефективність, Мінекономрозвитку, Мінприроди, Міненерговугілля, Мінінфраструктури, Міноборони і Мінюсту України при розгляді звернення фонду щодо демонополізації енергетичної галузі шляхом розробки та внесення на розгляд Верховної Ради України Урядових законопроектів «Про розробку та впровадження двигунів внутрішнього згоряння ОСОБА_4 з замкненим циклом роботи (патенти №№ 62197, 85876, 86216, 86247, 88006) для військової техніки та енергетичних агрегатів, що виробляють електричну енергію» урядових законопроектів; «Про застосування продуктів згоряння або відпрацьованих газів - «Теплоагенти ОСОБА_4» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах ОСОБА_4»; «Про розробку додаткового обладнання для переведення існуючих енергетичних агрегатів (котли, двигуни внутрішнього згоряння) на замкнений цикл роботи з використанням продуктів згоряння або відпрацьованих газів - «Теплоагенти ОСОБА_4» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії»; щодо розробки та внесення на розгляд Кабінету Міністрів України проекту «Теплоагенти ОСОБА_4» - енергетична незалежність, екологічна безпека, здоров'я і добробут нації. Впровадження природоохоронної та ресурсозберігаючої технології автономного енергозабезпечення державних установ та об'єктів бюджетної сфери України на базі винаходів України №№ 62197, 86216,86247, 85876, 88006, 98941, 99107, 100006»; щодо централізованої закупівлі невиключних ліцензій на об'єкти інтелектуальної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4. та щодо встановлення прізвищ посадових осіб державних органів виконавчої влади та визначення розміру шкоди, яка їх бездіяльністю нанесена інтересам держави в енергетичній, екологічній та оборонній сфері, порушеннями конституційних прав громадян на безпечне для життя і здоров'я довкілля та добробут, згідно ч. 1 ст.50 Конституції України, порушенням гарантії захисту інтелектуальної власності винахідників ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності, згідно ч.1 ст.54 Конституції України, при розгляді звернення фонду щодо демонополізації енергетичної галузі шляхом запровадження у виробництво відновлювального, вторинного палива та окислювача або «Теплоагенти ОСОБА_4» для безпечного, екологічного та дешевого виробництва енергії;

- визнати, бездіяльність Прем'єр-міністра України ОСОБА_2 при розгляді скарги ОСОБА_1 (лист №1243 від 02.08.2015р.), а саме: 1)доручити Антимонопольному комітету України та правоохоронним органам України розглянути законність дій посадових осіб Кабінету Міністрів України та посадових осіб державних органів виконавчої влади при розгляді звернень фонду з питання демонополізації енергетичної галузі шляхом запровадження у виробництво відновлювального, вторинного палива та окислювача або «Теплоагенти ОСОБА_1», поновлення порушених конституційних прав громадян та забезпечити конституційні права громадян та інтереси держави в енергетичній, екологічній та оборонній сфері шляхом запровадження у виробництво відновлювального, вторинного палива та окислювача або «Теплоагенти ОСОБА_1» для безпечного, екологічного та дешевого виробництва енергії, як таку, що суперечить ст.42 та ст.2 закону України «Про Кабінет Міністрів України», а саме: щодо економічної самостійності України та виконання Конституції та законів України, щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина, створення сприятливих умов для вільного і всебічного розвитку особистості, щодо соціального захисту, охорони здоров'я, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування, щодо розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного, науково-технічного, соціального, культурного розвитку, охорони довкілля, а також розроблення, затвердження і виконання інших державних цільових програм, щодо забезпечення розвитку і державної підтримки науково-технічного та інноваційного потенціалу держави, щодо забезпечення рівних умов для розвитку всіх форм власності, порушує ст.19 закону України «Про звернення громадян», ст. 22. закону України «Про доступ до публічної інформації, ст. 17 закону України «Про державну службу», ст. 3, ч.2 ст.19, ст. 40, ст. 16, ч.2 ст.21, ч.2 ст.22, ч.1 ст.41, ч.1 та ч.3 ст.42, ч.1 ст.50, ч.1 та ч.2 ст.54, ч.1 ст.60, ст.64, ст.66 та ст.68 Конституції України, п.3 та п.4 ст.3 та ст. 5 закону України «Про пріоритетні напрями розвитку науки і техніки в Україні, ст. 3,4,5,6,7,8,9 закону України «Про основи національної безпеки України», Постанову Кабінету Міністрів України від 07.09.2011р. № 942 «Про затвердження переліку пріоритетних тематичних напрямів наукових досліджень і науково-технічних розробок на період до 2015р.», ст.2, ст.9 та ст.10 закону України «Про альтернативні види палива», ст. 4,5,8. закону України «Про альтернативні джерела енергії», ст. 3,4,5,9,10,11,16,19,42,48 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Постанову Кабінету Міністрів України від 17.09.1996р. № 1147 «Про затвердження переліку видів діяльності, що належить до природоохоронних заходів», ст.2 закону України «Про благодійництво та благодійні організації», спрямована проти інтересів держави та конституційних прав громадян, протизаконною та зобов'язати Прем'єр - міністра України ОСОБА_2, на підставі частини 1 ст.276 Цивільного кодексу України, негайно поновити порушене право ОСОБА_1 та зобов'язати державні органи виконавчої влади України поновити порушене право фонду щодо виконання суспільної діяльності та вжити заходи для усунення порушеного права фонду та винахідників на отримання інформації та відповіді на питання, котрі викладені у листі фонду №1243 від 02.08.2015р., а саме: щодо розгляду Антимонопольним комітетом України та правоохоронними органами України законності дій посадових осіб Кабінету Міністрів України та посадових осіб державних органів виконавчої влади при розгляді звернень фонду з питання демонополізації енергетичної галузі шляхом запровадження у виробництво відновлювального, вторинного палива та окислювача або «Теплоагенти ОСОБА_1», поновлення порушених конституційних прав громадян та забезпечити конституційні права громадян та інтереси держави в енергетичній, екологічній та оборонній сфері шляхом запровадження у виробництво відновлювального, вторинного палива та окислювача або «Теплоагенти ОСОБА_1» для безпечного, екологічного та дешевого виробництва енергії;

- визнати, що бездіяльністю Прем'єр-міністра України ОСОБА_2, щодо розгляду скарги ОСОБА_1 (лист №1243 від 02.08.2015р.), Дніпропетровському обласному благодійному фонду «Екологія-Геос» нанесена матеріальна та моральна шкода, а саме фонд, у зв'язку з бездіяльністю відповідача не може отримати державну допомогу, на підставі ст.2 закону України «Про благодійництво та благодійні організації» для виконання суспільної діяльності, згідно Статуту та закону України «Про благодійництво та благодійні організації», поставлена під сумнів ділова репутація фонду та винахідників ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що порушує гарантію захисту моральних та матеріальних інтересів винахідників, у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності, згідно ст..54 Конституції України, а також порушене право винахідників та громадян України на безпечне для життя і здоров'я довкілля , згідно ч.1 ст.50 Конституції України, ОСОБА_1 нанесена матеріальна та моральна шкода, що привело до незадовільного матеріального стану, та його життю загрожує небезпека, а саме : фізичне знищення від голоду та холоду.

Згідно пункту 3 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Перевіривши матеріали позову, суд встановив, що позивач позивачем заявлено 5 позовних вимог немайнового характеру.

У відповідності до підпункту 1 пункту 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2 436, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертається до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання позивачем зазанчено, що частиною 1 статті 88 Кодексу адміністратвиного судочинства України не передбачено, що Дніпропетровський обласний благодійний фонд «Екологія-Геос», який не є стороною у даній справі, та ОСОБА_1 в процесі виконання суспільної діяльності зобовязаний сплачувати судовий збір за подання позовної заяви задля забезпечення захисту інтересів держави в екологічній, енергетичній та оборонній сфері, а також захисту конституційних прав громадян України на безпечне для життя і здоровя довкілля шляхом запровадження у виробництво альтернативної сировини «Теплоагенти ОСОБА_1» від незаконних дій посадових осіб державних органів влади. Крім того, позивач звертає увагу суду на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2015р. по справі №804/1594/15 та зазначає, що виконання положень Конституції України є обовязком для всіх і суд не має права на свій розсуд порушувати статтю 8. та статтю 55 Конституції України при розгляді звернення ОСОБА_1 на підставі Конституції України до суду.

Відповідно до частини 1 статті 66 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що наявна в справі довідка з органів Пенсійного фонду України № 1196/с/3 про розмір пенсії позивача та довідка публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Дніпро» про залишок на поточному рахунку Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос», який не є стороною у даній справі, станом на 01 січня 2015 року не підтверджує майновий стан, за якого неможливо сплатити судовий збір, оскільки не містить відомостей про майновий стан позивача, який може мати інші джерела доходу.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Згідно з приписами частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Частина друга цієї статті передбачає, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд звертає увагу, на те що позивач не зазначає інших доказів, щоб підтверджували його тяжкий матеріальний стан.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

За наведених обставин позивачам необхідно сплатити судовий збір за наступними реквізитами: отримувач: УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, код ЄДРПОУ (отримувача) 37989253, рахунок: 4008, ОСОБА_5: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код бюджетної класифікації доходів: 22030001, призначення платежу: судовий збір у розмірі 2 436 гривень 00 копійок, Дніпропетровський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ(суду) 34824364.

Крім того, суд зазначає, що пунктом 2 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначаються ім'я (найменування) позивачів, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач посилається на порушення своїх прав, свобод та інтересів як винахідника, в тому числі прав, свобод та інтересів держави Україна, громадян України, винахідників ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос».

Однак, сам позивач ОСОБА_1, як вбачається з матеріалів справи, є головою наглядової ради Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос» та фактично звертається до суду із позовними вимогами про захист порушених прав, свобод та інтересів вищевказаних субєктів права, не надаючи належних підтверджуючих його повноваження на звернення до суду із такими позовними вимогами та в інтересах вказаних субєктів письмових доказів. При цьому, в якості позивача зазначає лише себе особисто - ОСОБА_1, поштову адресу, засоби звязку, електронну пошту відповідно.

З цього приводу, суд звертає увагу позивача на те, що згідно пункту 8 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач це в тому числі особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини 1, частини 2, частини 3 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

Представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України має адміністративну процесуальну дієздатність.

Довіреності від імені органу, підприємства, установи, організації видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те законом, положенням, статутом особи і засвідчуються печаткою цього органу, підприємства, установи, організації.

Частини 2 та 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Згідно з частинами 4, 5 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання. Якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Однак, позивач у позовній заяві зазначає свою поштову адресу як вул. Сонячна, 41-43, смт. Кіровське, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, 52030. При цьому, як голова наглядової ради Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос» надає суду витяг зі Статуту Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос», копія якого наявна в матеріалах справи, в якому вказана адреса Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос»: вул. Робоча, буд. 22 А, кв. 143, м. Дніпропетровськ, 49006.

Тому, у відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, доцільним є уточнення субєктного складу позивачів, інтересів яких стосуються позовні вимоги, їх поштової адреси, а також номерів засобів зв'язку, адреси електронної пошти, якщо такі відомі або у відповідності до частини 4, частини 5 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, доцільним є надання позивачем відповідних підтверджуючих його повноваження на звернення до адміністративного суду із заявленими позовними вимогами в інтересах держави Україна, громадян України, винахідників ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос» та зазначення таких даних у позові.

Пунктами 3, 4 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначаються в тому числі ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому, за частиною 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Так, після ознайомлення з текстом позовної заяви судом було встановлено, що порушення своїх прав, свобод та інтересів, прав, свобод та інтересів держави Україна, громадян України, винахідників ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровського обласного благодійного фонду Екологія-Геос позивач повязує зі бездіяльністю премєр-міністра України ОСОБА_2 щодо ненадання ним особистої відповіді на звернення від 31.07.2015 року №1240. Однак, в той же час позивач зазначає про бездіяльність і посадових осіб Антимонопольного комітету України, Мінрегіону, Держенергоефективності, Мінеконорозвитку, Мінприроди, Міненерговугілля, Мінінфраструктури, Міноборони, Мінюсту та НАН України, якими не було вчинено жодних законних дій з приводу розгляду скарги фонду про порушення інтересів держави в енергетичній, екологічній, оборонній сфері, порушення конституційних прав громадян на безпечне для життя і здоровя довкілля та добробут, гарантій захисту інтелектуальної власності його як винахідника, винахідників ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів.

При цьому, в якості відповідача ОСОБА_1 зазначає лише премєр-міністра України ОСОБА_2. Тому, з огляду на вищевикладене необхідним є уточнення також і субєктного складу відповідачів, їхньої поштової адреси, а також номерів засобів зв'язку, адрес електронної пошти, якщо такі відомі. У свою чергу позовні вимоги ОСОБА_1 звернені до невизначеного в якості відповідачів кола осіб, зокрема, до посадових осіб Мінрегіон, Держенергоефективність, Мінекономрозвитку, Мінприроди, Міненерговугілля, Мінінфраструктури, Міноборони, Мінюсту України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає невідповідність поданої позовної заяви вимогам пунктам 3, 4 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України та необхідність уточнення субєктного складу відповідачів та заявлених до них позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути наступні недоліки, а саме надати до суду:

- оригінал квитанції про сплату судового збору;

- належним чином оформлений адміністративний позов із вказанням:

1) субєктного складу позивачів та відповідачів, їх поштової адреси, номерів засобів звязку, електронної пошти, якщо такі є та відомі позивачу;

2) у разі звернення ОСОБА_1 до суду із позовними вимогами в інтересах також держави Україна, громадян України, винахідників ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Еклогія-Геос»надати документи, на підтвердження повноважень (довіреність, тощо).

Керуючись статтями 106-108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Премєр-міністра України ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 7 днів з моменту отримання копії даної ухвали усунути недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви, згідно частини 6 цієї ж статті, не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. В. Степаненко