Справа № 1211/2а-7/11
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2015 р. м. Київ К/9991/19139/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолуцької міської ради Луганської області про стягнення коштів за касаційною скаргою Служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолуцької міської ради Луганської області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолуцької міської ради Луганської області, в якому просив стягнути з відповідача на його користь недоплачену заробітну плату в сумі 6290 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Постановою Краснолуцького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2011 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто зі Служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолуцької міської ради Луганської області на користь ОСОБА_4 неправомірно утриману частину заробітної плати за період з 01 квітня 2006 року по 26 липня 2006 року в сумі 1036,83 грн. та недонараховану оплату за дні тимчасової непрацездатності з 16 серпня 2006 року по 22 серпня 2006 року в сумі 52,20 грн., а всього 1089,03 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Краснолуцького міського суду Луганської області від 28 листопада 2011 року стягнуто зі Служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолуцької міської ради Луганської області на користь ОСОБА_4 недонараховані при виплаті суми матеріальних допомог на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань в розмірі 398 грн., з відрахуванням із сум заробітної плати за період з 01 квітня 2006 року по 26 липня 2006 року та матеріальних допомог всіх необхідних податків та обов'язкових платежів.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року скасовано постанову Краснолуцького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2011 року та додаткову постанову Краснолуцького міського суду Луганської області від 28 листопада 2011 року та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто зі Служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолуцької міської ради Луганської області на користь ОСОБА_4 невиплачену надбавку до посадового окладу за високі досягнення у праці в розмірі 40% за квітень-липень 2006 року включно в розмірі 1036,83 грн., невиплачену премію в розмірі 25% за квітень-липень 2007 року включно в розмірі 648 грн., ненараховану оплату за дні тимчасової непрацездатності з 16 серпня 2006 року по 22 серпня 2006 року в сумі 52,20 грн., ненараховані суми при виплаті матеріальних допомог на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань в розмірі 734,24 грн.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 1999 року працював на посаді головного спеціаліста Служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолуцької міської ради Луганської області.

Наказом Служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолуцької міської ради Луганської області № 6 від 14 січня 2006 року відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 1999 року № 2288 «Про упорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, органів прокуратури, судів та інших органів» працівникам Служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолуцької міської ради Луганської області з 01 січня 2006 року встановлено надбавки до посадових окладів за високі досягнення у праці в розмірі 40%, в тому числі ОСОБА_4

Наказом начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолуцької міської ради Луганської області від 18 квітня 2006 року № 43 до ОСОБА_4 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Постановою Краснолуцького міського суду Луганської області від 17 листопада 2010 року у справі № 2а-4212/10, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2011 року, ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову до Служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолуцької міської ради Луганської області про скасування наказу № 43 від 18 квітня 2006 року про накладення дисциплінарного стягнення.

У зв'язку з наявністю дисциплінарного стягнення ОСОБА_4 була скасована 40% надбавка за квітень-липень 2006 року, позивача було позбавлено премії в розмірі 25%. Скасування надбавки відбулося без видання відповідного наказу. Крім того, без видання наказу, в порушення вимог статті 127 Кодексу законів про працю України відповідачем здійснено утримання із заробітної плати за травень 2006 року 40% надбавки в сумі 269 грн., яка була виплачена позивачу у квітні 2006 року.

Позбавлення позивача премії в розмірі 25% відбулося шляхом не включення його у накази про нарахування премій № 48 від 28 квітня 2006 року, № 56 від 31 травня 2006 року, № 64 від 30 червня 2006 року, № 79 від 31 липня 2006 року, оскільки нарахування премій здійснювалось особам, які не мають дисциплінарних стягнень.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що скасування позивачу 40% надбавки за травень - липень 2006 року та відрахування із заробітної плати за травень 2006 року 40% надбавки в сумі 269 грн., яка йому була виплачена у квітні 2006 року, було здійснено відповідачем без видання відповідних наказів, за усним розпорядженням начальника ССН, що є порушенням норм трудового законодавства, зокрема, статті 127 Кодексу законів про працю України. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу правомірно не виплачувалась премія у зв'язку з наявністю у нього непогашеного та незнятого дисциплінарного стягнення.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що позбавлення позивача премії у зв'язку з наявністю у нього дисциплінарного стягнення, без видання відповідного наказу є неправомірним, оскільки Положення про матеріальне стимулювання працівників служби у справах неповнолітніх як додаток до колективного договору було розроблено з порушенням вимог Закону України «Про колективні договори і угоди».

Проте, погодитись з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці, зокрема, здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 року - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

Відповідно до пункту 2.2 Положення про матеріальне стимулювання працівників служби у справах неповнолітніх, яке є Додатком № 5 до колективного договору по Службі у справах неповнолітніх, на преміювання працівників за результатами роботи за місяць можуть спрямовуватися кошти в розмірі 25 % місячного фонду заробітної плати.

Пунктом 3.1 цього Положення встановлено, що розмір премії працівників Служби у справах неповнолітніх визначається на підставі пропозицій начальника Служби у справах неповнолітніх залежно від особового трудового внеску працівника в загальний результат роботи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач правомірно був позбавлений премії у зв'язку з наявністю в нього непогашеного та незнятого дисциплінарного стягнення.

Висновки суду апеляційної інстанції щодо неправомірності позбавлення позивача премії без видання відповідного наказу не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи, зокрема, наказами про нарахування премій № 48 від 28 квітня 2006 року, № 56 від 31 травня 2006 року, № 64 від 30 червня 2006 року, № 79 від 31 липня 2006 року, до яких позивача не було включено як такого, що має дисциплінарне стягнення. При цьому, преміювання працівників як і позбавлення премій, є виключним правом керівника відповідного органу.

В той же час, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність дій відповідача щодо скасування позивачу надбавки за високі досягнення у праці у травні - липні 2006 року без видання відповідного наказу та відрахування із заробітної плати позивача за травень 2006 року 40% надбавки в сумі 269 грн., яка йому була виплачена у квітні 2006 року, без видання наказу в порушення вимог статті 127 Кодексу законів про працю України. До того ж, суд першої інстанції на підставі наданих відповідачем довідок про вид та розмір виплаченої заробітної плати дійшов вірного висновку, що позивачу був недоплачений середньоденний заробіток в сумі 52,20 грн. за 6 днів непрацездатності та недонараховані і недоплачені суми матеріальних допомог на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань в розмірі 398 грн.

А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення вказаних сум на користь позивача та задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За таких обставин, колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що апеляційний суд помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, а тому постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а постанови суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолуцької міської ради Луганської області задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року скасувати, а постанову Краснолуцького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2011 року та додаткову постанову Краснолуцького міського суду Луганської області від 28 листопада 2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало