Справа № 816/3173/15
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/3173/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисака С. В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Жабо Т.М., Носенко Т.В.,

представників третьої особи - Шишки В.А., Штанько М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, Обласної медико-соціальної експертної комісії № 1, третя особа: Полтавське обласне відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про визнання протиправним та скасування експертного рішення, -

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2015 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи (далі - Полтавський обласний центр МСЕ), третя особа: Полтавське обласне відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про визнання протиправним та скасування експертного рішення Полтавського обласного центру МСЕ в частині встановлення ОСОБА_1 інвалідності ІІІ групи, викладеного у формі Акту огляду МСЕК №131 від 14 січня 2015 року, зобов'язання МСЕК №1 повторно розглянути питання щодо продовження листка непрацездатності ОСОБА_1 серії АГЦ №188038.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в травні 2014 року ОСОБА_1 захворів на хронічне захворювання - хронічний остеоартроз лівого гомілково-ступневого суглобу, у зв'язку з чим з 21.07.2014 перебував на лікарняному. 15.09.2014 позивачу проведено операцію: фістулнекректомія, резекція лівого гомілково-ступневого та підтаранного суглобів з накладенням апарату зовнішньої фіксації. Вказане зумовило продовження періоду його непрацездатності та перебування на лікарняному. За 16 днів до спливу чотиримісячного строку перебування на лікарняному ЛКК 4-ї міської поліклініки м. Кременчука оформила направлення на МСЕК для вирішення питання щодо продовження ОСОБА_1 лікарняного листка на період його доліковування і реабілітації. Внаслідок неодноразового повернення МСЕК посильної документації на доопрацювання та усунення недоліків, лише 14.01.2015 позивач був оглянутий обласною МСЕК і відповідно до акту огляду №131 від 14.01.2015 останньому було встановлено ІІІ групу інвалідності. При цьому, порушене у направленні питання щодо продовження ОСОБА_1 листка непрацездатності залишилося невирішеним. Рішення обласної МСЕК №131 від 14.01.2015 про встановлення ІІІ групи інвалідності позивач вважає передчасним, оскільки на дату прийняття вказаного рішення останній ще потребував та проходив лікування. Встановлення ОСОБА_1 інвалідності до закінчення лікування по суті призвело до порушення його трудових прав, оскільки з дати встановлення інвалідності закривається лікарняний листок, водночас, приступити до роботи останній не міг з огляду на незакінчене лікування. Поряд з цим, оскаржуване рішення обласної МСЕК унеможливило отримання позивачем, як застрахованою особою, допомоги по тимчасовій втраті працездатності за період з 21.11.2014 по 16.03.2015.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

В ході розгляду справи в якості другого відповідача судом залучено Обласну медико-соціальну експертну комісію № 1 (далі - Обласна МСЕК №1).

Представники відповідача позов не визнавали та просили суд відмовити у його задоволенні, свої заперечення мотивували тим, що за результатами проведеного 14.01.2015 обласною МСЕК огляду громадянина ОСОБА_1, останнього обґрунтовано визнано інвалідом ІІІ групи від загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату безтерміново. Так, при встановленні ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності обласною МСЕК враховані наслідки оперативного втручання (відповідно до виписки з клініки інституту травматології і ортопедії №523080 ОСОБА_1 видалено суглобні поверхні гомілковоступеневого суглобу, зіставлено поверхні великогомілкової і таранної кістки, їх фіксація), що призвело до значного обмеження рухів в суглобі /створення штучного кісткового анкілозу/ і обмежило здатність до пересування 1 ст., а також пенсійний вік хворого. Рішення щодо визначення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності приймалося комісійно всіма членами обласної МСЕК з урахуванням консультації завідуючого кафедрою травматології, доцента Ксьонза І.В. В результаті оскарження ОСОБА_1 спірного рішення до обласної МСЕК №2 та ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України", останнє залишене без змін. Таким чином, рішення комісії прийняте процесуально з дотриманням норм чинного законодавства.

Представники третьої особи підтримували позицію позивача, просили суд задовольнити позовні вимоги останнього. В письмових поясненнях третьою особою зауважено на порушення обласною МСЕК вимог Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, оскільки представник Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не був допущений до засідання комісії 14.01.2015, із результатами розгляду медичної документації ОСОБА_1 представник Фонду ознайомився після проголошення рішення Полтавської обласної МСЕК №1. Із вказаним рішенням представник Фонду не погодився та надав заперечення на Акт огляду №131 від 14.01.2015. Однак незважаючи на вказані заперечення додаткові медичні обстеження ОСОБА_1 визначені та проведені не були, відтак, остаточне рішення комісією прийнято за відсутності результатів додаткового медичного обстеження хворого.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до матеріалів медико-експертної справи, починаючи з 21.07.2014 громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Кременчука знаходився на лікуванні у зв'язку із захворюванням на хронічний остеоартроз лівого гомілково-ступневого суглобу.

15.09.2014 ОСОБА_1 проведено операцію: фістулнекректомія, резекція лівого гомілково-ступневого та підтаранного суглобів з накладенням апарату зовнішньої фіксації.

Тимчасова непрацездатність ОСОБА_1 оформлена відповідними листами непрацездатності (у період з 21.07.2014 по 14.08.2014 листок непрацездатності №150600; у період з 15.08.2014 по 07.09.2014 - №150875; у період з 08.09.2014 по 31.10.2014 - №881698; у період з 01.11.2014 - №188038).

03.11.2014 ЛКК 4-ї міської поліклініки м. Кременчука направила на адресу обласної МСЕК направлення на медико-соціально-експертну комісію №123 від 07.10.2014 для вирішення питання щодо продовження ОСОБА_1 листка непрацездатності №188038 на період його доліковування і реабілітації, оскільки у листопаді 2014 року мав закінчитися чотиримісячних строк безперервного перебування ОСОБА_1 на лікарняному (том 1 а.с. 11-12).

В результаті розгляду посильної документації на хворого ОСОБА_1 обласною МСЕК складено дефектурний акт №137 від 13.11.2014 про повернення вказаної документації відправнику, оскільки направлення на МСЕК форми 088/о не відповідає вимогам діючого законодавства /невідповідність виявилася у відсутності печатки лікувального закладу, лікарняного листа, обстеження та опису рентгенограм на початок лікування по кардіологічній патології/ (том 1 а.с. 13).

28.11.2014 ЛКК 4-ї міської поліклініки м. Кременчука направила на адресу обласної МСЕК направлення на медико-соціально-експертну комісію №137 від 24.11.2014 для вирішення питання щодо продовження ОСОБА_1 листка непрацездатності №188038 на період його доліковування і реабілітації (том 1 а.с. 14-15).

За наслідками розгляду посильної документації на хворого ОСОБА_1 обласною МСЕК повторно 03.12.2014 складено дефектурний акт №153 про повернення вказаної документації відправнику з огляду на не усунення дефектів, зазначених в оформленому раніше акті №137 від 13.11.2014 (том 1 а.с. 16).

З метою вирішення питання щодо продовження ОСОБА_1 листка непрацездатності ЛКК 4-ї міської поліклініки м. Кременчука втретє видала направлення на медико-соціально-експертну комісію №149 від 08.12.2014 (том 1 а.с. 17-18).

Направлення за формою 088/о №149 від 08.12.2014 повернулося на адресу Міської лікарні №4 м. Кременчука разом з дефектурним актом №166 від 18.12.2014, у якому обласна МСЕК №1 вказала на недоліки у оформленні направлення, а саме зауважила на: - відсутність відомостей про результат проведеної коронарографії та операції стентування /її об'єм та результат/; не зазначення у пункті 12 термінів перебування на листку непрацездатності хворого за даної патології, з чого незрозуміло, чи знаходиться хворий на лікарняному листку і по який час; - відсутність листка непрацездатності; - відсутність виписаних епікризів за період з 01.10.2014; - неповний об'єктивний статус лікаря-хірурга; неповний обсяг обстеження по неврологічній патології, яка має вплив на психічну сферу, у зв'язку з чим необхідний огляд психіатра (том 1 а.с. 19).

06.01.2015 ЛКК Міської лікарні №4 м. Кременчука вкотре для вирішення питання щодо продовження ОСОБА_1 листка непрацездатності направила на адресу обласної МСЕК направлення на медико-соціально-експертну комісію №9 від 05.01.2015 (том 1 а.с. 179-182).

14.01.2015 громадянин ОСОБА_1 оглянутий обласною МСЕК №1 та визнаний інвалідом ІІІ групи від загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату безтерміново. Вказане рішення оформлене Актом огляду медико-соціальною експертною комісією №131 від 14.01.2015 (том 1 а.с. 178).

Не погодившись з експертним рішенням обласної МСЕК в частині встановлення ОСОБА_1 інвалідності ІІІ групи, викладеним у формі Акту огляду МСЕК №131 від 14.01.2015, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування вказаного рішення, зобов'язання обласну МСЕК №1 повторно розглянути питання щодо продовження листка непрацездатності ОСОБА_1 серії АГЦ №188038.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Єдиний порядок організації та проведення експертизи тимчасової непрацездатності установлюється Положенням про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09.04.2008 №189 (далі - Положення №189).

У пункті 1.3 Положення №189 визначено, що тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності; експертиза тимчасової непрацездатності (ЕТН) - це комплексна оцінка порушень функціонального стану організму та інших причин, якими вона обумовлена, що визначають факт тимчасової втрати працездатності, установлення строку непрацездатності, визначення клінічного та трудового прогнозу відповідно до встановленого діагнозу.

Пунктом 2.3 Положення №189 передбачено, що завданням ЕТН є вирішення питання про направлення на медико-соціальну експертну комісію хворого при встановленні в нього стійкого чи незворотного характеру захворювання, наявності несприятливого трудового прогнозу незалежно від терміну тимчасової непрацездатності; при тривалій тимчасовій непрацездатності в терміни відповідно до вимог Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 №455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за №1005/6196 (далі - Інструкція №455).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Інструкції №455 у разі захворювання чи травми на весь період тимчасової непрацездатності до відновлення працездатності або до встановлення групи інвалідності медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) видається листок непрацездатності, що обраховується в календарних днях.

При втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів.

Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення, а надалі - ЛКК, яка призначається керівником лікувально-профілактичного закладу, після комісійного огляду хворого, з періодичністю не рідше 1 разу на 10 днів, але не більше терміну, встановленого для направлення до МСЕК.

Пунктами 4.1, 4.3, 4.4 Інструкції №455 передбачено, що направлення хворого для огляду до МСЕК здійснюють ЛКК лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання або лікування при наявності стійкого чи необоротного характеру захворювання, а також у тому разі, коли хворий був звільнений від роботи протягом чотирьох місяців безперервно з дня настання тимчасової непрацездатності чи протягом п'яти місяців у зв'язку з одним і тим самим захворюванням або його ускладненнями за останні дванадцять місяців, а при захворюванні на туберкульоз - протягом десяти місяців з дня настання непрацездатності.

У разі визнання хворого інвалідом листок непрацездатності закривається днем надходження документів хворого на МСЕК, дата встановлення інвалідності обов'язково вказується у листку непрацездатності.

Особам, не визнаним інвалідами:

- у разі визнання їх працездатними термін тимчасової непрацездатності закінчується датою огляду в МСЕК;

- у разі визнання їх непрацездатними листок непрацездатності продовжується ЛКК лікувально-профілактичного закладу до відновлення працездатності або повторного направлення до МСЕК.

Порядок заповнення форми первинної облікової документації №088/о "Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК)" визначає Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації N 088/о "Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК)", затверджена наказ Міністерства охорони здоров'я України від 14.02.2012 №110 (далі - Інструкція №110).

Відповідно до пунктів 2, 3 Інструкції №110 форма N 088/о заповнюється лікуючим лікарем закладу охорони здоров'я за місцем проживання чи лікування хворого, підписується головою і членами лікарсько-консультаційної комісії і надсилається в медико-соціально-експертну комісію.

Підставами для направлення на МСЕК є, зокрема, наявність ознак інвалідності, закінчення терміну інвалідності, необхідність продовження листка непрацездатності.

Процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначає Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (далі - Положення №1317).

Пунктами 3-5 Положення №1317 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.

Згідно з пунктами 15, 17 Положення №1317 комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після пред'явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Як слідує з матеріалів справи, огляд громадянина ОСОБА_1 обласною МСЕК 14.01.2015 проводився на підставі направлення на МСЕК (форма №088/о) від 05.01.2015 №9 (а.с. 179-182).

Зі змісту вказаного направлення слідує, що підставою для направлення громадянина ОСОБА_1 на МСЕК була необхідність продовження останньому листа непрацездатності на період його доліковування і реабілітації, так як процес лікування останнього не завершився (том 1 а.с. 182 зі звороту).

Разом з тим, в результаті проведеного 14.01.2015 огляду громадянина ОСОБА_1 питання продовження ОСОБА_1 листа непрацездатності залишилося не вирішеним, хоча саме воно слугувало підставою для видачі направлення на МСЕК. Натомість, комісією МСЕК №1 у складі: голови обласної МСЕК №1 головного експерта області лікаря-терапевта вищої категорії кандидата медичних наук Жабо Т.М., лікаря-хірурга лікаря-травматолога вищої кваліфікаційної категорії Шевченко В.Б., лікаря-невропатолога першої кваліфікаційної категорії Ярош Т.І., лікаря-терапевта першої кваліфікаційної категорії Сидоренко А.О., лікаря-реабілітолога вищої кваліфікаційної категорії Носенко Т.В., психолога Щербакова І.С., юрисконсульта Курило В.О., з урахуванням консультації завідуючого кафедрою травматології, доцента Ксьонза І.В., прийнято рішення про встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності безтерміново, яке оформлене Актом огляду МСЕК №131 від 14.01.2015 (том 1 а.с. 178).

В ході судового розгляду справи представники відповідача наполягали на тому, що при прийнятті рішення про встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності безстроково комісія МСЕК діяла у відповідності до вимог Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності та обґрунтовано керувалася пунктом 3.4.26 Інструкції про встановлення груп інвалідності.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до пунктів 3, 4 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Лікарсько-консультативна комісія лікувального профілактичного закладу охорони здоров'я направляє осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, на огляд комісії за формою, затвердженою МОЗ.

Комісія приймає документи осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за наявності у них стійкого чи необоротного характеру захворювання, а також у разі безперервної тимчасової непрацездатності не пізніше ніж через чотири місяці з дня її настання чи у зв'язку з одним і тим самим захворюванням протягом п'яти місяців з перервою за останніх 12 місяців, а у разі захворювання на туберкульоз - протягом 10 місяців з дня настання непрацездатності.

За приписами пунктів 7, 8, 22 та 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності комісія проводить огляд тимчасово непрацездатної особи, що звернулася для проведення медико-соціальної експертизи, протягом п'яти робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії та приймає рішення про наявність чи відсутність інвалідності.

Якщо комісія не прийняла рішення про продовження строку тимчасової непрацездатності, листок непрацездатності закривається датою проведення огляду.

Датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку, анатомічних дефектів, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання інваліда, а також інвалідам, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Пунктом 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено, що підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров'я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені: обмеження самообслуговування I ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів; обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня - здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані; обмеження здатності до навчання I ступеня - здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає); обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії); обмеження здатності до орієнтації I ступеня - здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів; обмеження здатності до спілкування I ступеня - здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації; обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня - здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов.

Інваліди III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Поряд з цим, згідно з пунктом 1.14 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05.09.2011 №561 (далі - Інструкція №561) комісія проводить огляд тимчасово непрацездатної особи, що звернулася для встановлення інвалідності, протягом семи днів з дня надходження документів на МСЕК. Якщо комісія не прийняла рішення про продовження строку тимчасової непрацездатності, листок непрацездатності закривається датою проведення огляду, але не пізніше дати встановлення особі групи інвалідності.

У розділі ІІІ Інструкції №561 вказано перелік захворювань, дефектів, необоротних морфологічних станів, порушення функцій органів та систем організму, при яких група інвалідності встановлюється без строку переогляду.

Відповідно до пункту 3.4.26 розділу ІІІ Інструкції №561 група інвалідності ІІІ встановлюється при такому захворюванні - Різко виражена контрактура чи анкілоз двох скокових суглобів; різко виражена контрактура чи анкілоз скокового суглоба з розташуванням стопи у функціонально невигідному положенні.

Як свідчить наявна у матеріалах справи довідка Клініки кістково-гнійної хірургії Інституту травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України від 18.12.2014 (том 1 а.с. 69), ОСОБА_1 18.12.2014 консультований в клініці, йому видалено шпиці, проведені з підшовної поверхні п'ятки, при цьому, останньому, зокрема, рекомендована хода на милицях з частковим навантаженням лівої нижньої кінцівки, фіксація лівих гомілки та стопи в апараті зовнішнього фіксування (АЗФ) на строк від 1-1,5 місяці та консультація в клініці кістково-гнійної хірургії, рентгенологічний контроль через 1-1,5 місяці для вирішення питання про демонтаж конструкції АЗФ.

Згідно наданих представником позивача в ході судового розгляду справи пояснень та наявних у справі документів, на огляд комісії МСЕК ОСОБА_1 прибув на милицях, а його ліва гомілка та стопа були зафіксовані в апараті зовнішньої фіксації у функціонально вигідному положенні. Майбутнє утворення внаслідок медичного втручання анкілозу гомілково-ступеневого суглобу з розташуванням стопи у функціонально вигідному положенні було метою лікування ОСОБА_1, яку на 14.01.2015 досягнуто не було, так як консультація для вирішення питання зняття апарату зовнішньої фіксації передбачалася тільки після 18.01.2015.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що довідкою Клініки кістково-гнійної хірургії Інституту травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України від 18.12.2014, а також тим, що в момент огляду комісією МСЕК ОСОБА_1 пересувався за допомогою милиць, а його ліва гомілка та стопа були зафіксовані в апараті зовнішньої фіксації у функціонально вигідному положенні, підтверджується та обставина, що станом на момент проведення комісією МСЕК огляду громадянина ОСОБА_1 (14.01.2015) у останнього ще тривав незакінчений активний стан обстеження та лікування із тимчасовим обмеженням здатності до самостійного пересування.

При цьому, за доцільне відмітити, що згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого відділу кістково-гнійної хірургії Інституту травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України за період з 26.01.2015 по 04.02.2015 (том 1 а.с. 71) фактичний демонтаж апарату зовнішньої фіксації ОСОБА_1 проведено 28.01.2015, по 03.02.2015 іммобілізація стопи здійснювалася гіпсовою пов'язкою, а в подальшому - пов'язкою "скотч-каст" з потребою продовження тимчасової непрацездатності після виписки на орієнтовний термін 2-3 місяці.

Відтак, вказаним спростовується висновок комісії МСЕК про те, що станом на дату огляду - 14.01.2015 у ОСОБА_1 мав місце анкілоз скокового суглоба з розташуванням стопи у функціонально невигідному положенні, який слугував підставою для встановлення останньому ІІІ групи інвалідності.

Викладене надає підстав для висновку, що встановлення інвалідності відповідачем відбулося ще до закінчення лікувальних та реабілітаційних заходів позивача, що не узгоджується з вимогами пункту 17 Положення №1317.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зауважити, що пунктом 6 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності передбачено, що комісія за участю представників Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності і Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань приймає рішення щодо продовження строку тимчасової непрацездатності:

- особам, що звертаються для встановлення інвалідності, у разі безперервної тимчасової непрацездатності не пізніше ніж через чотири місяці з дня її настання чи у зв'язку з одним і тим же захворюванням протягом п'яти місяців з перервою за останніх 12 місяців;

- хворого на туберкульоз - після 10 місяців безперервного лікування або 12 місяців лікування з перервами протягом останніх двох років.

За приписами пунктів 10, 19 Положення №1317 комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

За наявності заперечень представників фондів соціального страхування комісія направляє особу, що звернулася для встановлення інвалідності, на додаткове медичне обстеження, яке проводиться без урахування висновку попередньої лікарсько-консультативної комісії. Остаточне рішення приймається комісією за результатами додаткового медичного обстеження, обсяги якого визначаються комісією з урахуванням характеру та важкості захворювання.

Судовим розглядом встановлено, що представник Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з рішенням комісії МСЕК №1 про встановлення громадянину ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності, оформленим Актом огляду МСЕК №131 від 14.01.2015, не погодився та висловив з цього приводу окрему думку (том 1 а.с. 25-26).

Втім, незважаючи на заперечення представника Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та всупереч пункту 19 Положення №1317 комісією МСЕК №1 додаткові медичні обстеження ОСОБА_1 призначені та проведені не були, тобто остаточне рішення комісією прийнято без результатів додаткового медичного обстеження.

Доводи представників відповідача з приводу того, що представник Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відмовився підписувати Акт огляду МСЕК №131 від 14.01.2015 та зазначати окрему думку, про свідчить наявний у матеріалах справи акт відмови (том 1 а.с. 171), судом оцінюються критично, оскільки присутній у судовому засіданні начальник відділу експертизи тимчасової непрацездатності та якості медичних послуг Виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Шишка В.А. пояснив суду, що комісією МСЕК спеціально вживалися заходи та створювалися відповідні умови з метою оформлення оскаржуваного Акту огляду МСЕК №131 від 14.01.2015 без врахування його думки.

Окрім цього, суд доходить висновку, що відмова представника Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності підписати акт огляду МСЕК №131 від 14.01.2015 по суті є висловленням його незгоди з таким актом, що в подальшому втілилося у надання окремої думки.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у частині 2 статті 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З досліджених у матеріалах справи документів, суд приходить до висновку, що рішення обласної МСЕК, оформлене у формі Акту огляду МСЕК №131 від 14.01.2015, прийняте без урахування всіх обставин справи, з порушенням процедури щодо проведення експертизи, встановлення групи інвалідності, передбаченої наказом МОЗ України від 05.09.2011 №561 "Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності" та постанови КМУ від 03.12.2009 №1317 "Питання медико-соціальної експертизи".

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте в ході судового розгляду жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачами не надано.

З огляду на це, суд вважає вимогу позивача про визнання протиправним та скасування експертного рішення Обласної медико-соціальної експертної комісії №1, оформленого Актом огляду медико-соціальної експертної комісії від 14.01.2015, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання МСЕК №1 повторно розглянути питання щодо продовження листка непрацездатності ОСОБА_1 серії АГЦ №188038, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Отже вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню у такій формі, яка обрана позивачем.

Однак, обираючи спосіб захисту порушеного права суд вважає за необхідне керуючись частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог і зобов'язати Обласну медико-соціальну експертну комісію №1 повторно провести ОСОБА_1 медико-соціальну експертизу за направленням на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) №9, виданим 05.01.2015 Міською лікарнею №4 м. Кременчука.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, Обласної медико-соціальної експертної комісії № 1, третя особа: Полтавське обласне відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про визнання протиправним та скасування експертного рішення, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати експертне рішення Обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 оформлене Актом огляду медико-соціальної експертної комісії від 14 січня 2015 року.

Зобов'язати Обласну медико-соціальної експертної комісії № 1 повторно провести ОСОБА_1 медико-соціальну експертизу за направленням на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) № 9 виданого 05.01.2015 року Міською лікарнею № 4 м. Кременчука.

Присудити на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи (ідентифікаційний код 26553989) витрати зі сплати судового збору в розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок) сплачених згідно квитанції № а/196684 від 03.08.2015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 15 грудня 2015 року.

Суддя Р.І. Молодецький