Справа № 645/11018/14-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2015 р. м.Київ К/800/27908/15

К/800/28653/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова на постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26 березня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова, Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про скасування рішень про відмову в призначенні пенсії за віком, зобов'язання призначити пенсію за віком, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова та Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, в якому просила скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова від 11 листопада 2014 року № 138 про відмову в призначенні пенсії за віком за списком №2; скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років від 29 жовтня 2014 року № 505/20-14 про відмову в призначенні пенсії за віком за списком №2; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова призначити пенсію за віком за списком №2 з 14 січня 2014 року, - наступного дня після дня народження; винести окрему ухвалу про протиправні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - працівників управління ПФУ в Фрунзенському районі м.Харкова, ОСОБА_5- зам.голови комісії та ОСОБА_6 - секретаря комісії; відшкодувати моральні та матеріальні збитки, нанесені посадовими особами як Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова, так і посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в розмірі невиплаченої пенсії, починаючи з 14 січня 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про протиправність відмови відповідачів у зарахуванні періоду роботи з 01 лютого 1987 року по 21 серпня 1992 року до пільгового стажу за Списком № 2 з посиланням на відсутність у поданих документах виду виробництва, в якому працювала заявниця, посилаючись на те, що має достатній стаж роботи за Списком № 2, вважає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 лютого 2015 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 04 березня 2015 року на підставі заяви позивача про уточнення позовної заяви від 04 березня 2015 року позовні вимоги в частині винесення окремої ухвали про протиправні дії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про відшкодування моральних та матеріальних збитків, нанесених посадовими особами як Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова, так і посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в розмірі невиплаченої пенсії, починаючи з 14 січня 2014 року залишено без розгляду.

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року, позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова від 11 листопада 2014 року №138 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2; скасовано рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 29 жовтня 2014 року № 505/20-14 про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком за списком № 2; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 14 січня 2014 року - наступного дня після народження.

При винесенні рішень суди попередніх інстанцій виходили із протиправності відмови у підтвердженні трудового стажу і призначенні пенсії на пільгових умовах позивачу як працівнику, зайнятому на виробництві із шкідливими і важкими умовами праці по Списку №2, у зв'язку з неврахуванням періодів роботи з 01 лютого 1987 року по 21 серпня 1992 року на підставі поданих документів, які містять необхідні відомості для призначення пенсії відповідно до п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Задовольняючи позовні вимоги щодо зарахування стажу роботи позивача за період з 01 лютого 1987 року по 21 серпня 1992 року на посаді хіміка в лабораторії ампульного цеху, суди попередніх інстанцій зазначили, що спірний стаж набуто до введення атестації, наявність останньої не є обов'язковою для призначення пенсії.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Управління Пенсійного фонду України в Фрунзевському районі м.Харкова звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення норм матеріального права, просять судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у касаційній скарзі зазначає, що рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років про результати розгляду заяви позивача про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, винесене з дотриманням чинного законодавства, що діє в системі пенсійного забезпечення.

Управління Пенсійного фонду України в Фрунзевському районі м.Харкова у касаційній скарзі зазначає, що позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

ОСОБА_2 у поданих запереченнях просить касаційні скарги залишити без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 працювала з 01 лютого 1987 року по 06 грудня 1995 року на посаді хіміка в лабораторії ампульного цеху Харківської фармацевтичної фірми «Здоров'я», що підтверджується записами у трудовій книжці та архівною довідкою Комунального підприємства «Міський архів» від 20 березня 2014 року №0-9.

Рішенням виконкому Київської районної ради м.Харкова від 19 листопада 1991 року №434-10 Харківське виробниче хіміко-фармацевтичне об'єднання «Здоров'я» реорганізовано в Харківську фармацевтичну фірму «Здоров'я». Згідно розпорядження виконкому Київської районної ради м.Харкова від 21 лютого 1997 року №335 Харківське виробниче хіміко-фармацевтичне об'єднання «Здоров'я» реорганізовано в ВАТ «Фармацевтична фірма «Здоров'я».

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзевському районі м.Харкова із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, надавши трудову книжку та інші документи.

28 травня 2014 року Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №240/10-14, яким відмовлено у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_2 з 01 лютого 1987 року по 21 серпня 1992 року за посадою хімік в лабораторії ампульного цеху, оскільки з наданих документів не вбачається в якому саме виробництві працювала заявниця та не надано всіх необхідних документів для призначення пенсії.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Фрунзевському районі м.Харкова від 11 червня 2014 року №52 відмовлено ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком за Списком №2.

28 серпня 2014 року ОСОБА_2 повторно звернулася до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 у період з 01 лютого 1987 року по 21 серпня 1992 року.

Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 29 жовтня 2014 року №505-20-14 повторно відмовлено в підтвердженні періодів роботи ОСОБА_2 в період з 01 лютого 1987 року по 21 серпня 1992 року за посадою хімік в лабораторії ампульного цеху в зв'язку з тим, що з наданих документів не вбачається в якому саме виробництві працювала заявниця та не зазначена атестація робочого місця.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Фрунзевському районі м.Харкова від 11 листопада 2014 року №138 ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заяви у призначенні пенсії на пільгових умовах як працівнику, зайнятому із шкідливими і важкими умовами праці по Списку № 2 та зазначено, що стаж за Списком №2 згідно довідки від 20 березня 2014 року №0-9, виданої КП «Міський архів» про період роботи на Харківському виробничому Хіміко-фармацевтичному об'єднані «Здоров'я» в період з 22 серпня 1992 року по 06 грудня 1995 року на посаді хіміка, неможливо зарахувати до пільгового стажу за Списком №2, так як згідно наданих документів не вбачається проведення атестації робочих місць на підприємстві; стаж роботи за період з 01 лютого 1987 року по 21 серпня 1992 року на посаді хіміка в лабораторії ампульного цеху підприємства не можливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки з наданих документів не вбачається в якому саме виробництві працювала заявниця.

Колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій по суті справи не відповідають вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення, висновки судів по суті позовних вимог є передчасними, зроблені без належного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до положень ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМ України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації №41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до п.1 Порядку № 442 атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно п.4 Порядку №442 та п.п.1.5 п.1 Методичних рекомендацій №41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п.4.2 цього Порядку результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно п.4.3 Порядку у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось (п.4.5 Порядку).

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року у справі №21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі №21-519а14, від 10 березня 2015 року у справі №21-51а15, від 17 березня 2015 року у справі № 21-585а14.

Як вбачається з матеріалів справи, Харківською фармацевтичною фірмою «Здоров'я» атестація робочих місць проведена у 1996 році, за її результатами виданий наказ від 07 жовтня 1996 року №193, яким підтверджений перелік професій і посад, яким надано право на пільгове пенсійне забезпечення.

Проте, суди правової оцінки в контексті впливу наказу від 07 жовтня 1996 року №193 на зарахування спірного періоду роботи позивачки до трудового стажу за списком № 2 та на її право на пенсію за віком на пільгових умовах не надали, при цьому не з'ясували, чи включена посада хіміка ампульного цеху до Переліку робочих місць на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць відповідно до цього наказу.

Судами у рішеннях не наведено обґрунтування відносно доводів відповідачів щодо відсутності підстав для поширення на позивача дії Списку №2 під час перебування на посаді хіміка ампульного цеху у період з 01 лютого 1987 року по 21 серпня 1992 року через відсутність документів на підтвердження виду виробництва, на якому була зайнята позивач, з урахуванням, зокрема, віднесення затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 списками виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах до списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з тяжкими умовами праці відповідно до п.4 розділу XXV «Виробництво медикаментів, медичних та біологічних препаратів і матеріалів» - виробництва, перераховані вище, і виробництва, перераховані в підрозділі «Хіміко-фармацевтичне та фармацевтичне виробництво» розділу XVIII списку № 1 посади хімік та лаборант цехових лабораторій. Проте, судами не встановлено чи мала позивач під час роботи у спірний період пільги, що були встановлені законодавством для працівників з тяжкими умовами праці.

Крім цього, задовольняючи позов в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 14 січня 2014 року - наступного дня після народження, ні судом першої, ні судом апеляційної інстанції, не досліджено та у рішеннях не наведено обставин та підстав задоволення позовних вимог. Зокрема не встановлено наявність у позивача на момент його звернення до управління необхідного віку, загального стажу роботи та трудового стажу з особливо шкідливими і важкими умовами праці, що є визначальним відповідно до положень ст.13 Закону «Про пенсійне забезпечення» при призначенні йому пенсії на пільгових умовах. Не наведено відповідного обґрунтування вимог в цій частині і у позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунено судом касаційної інстанції, рішення судів попередніх інстанцій підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова задовольнити частково.

Постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26 березня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді