Справа № 333/7555/15-а
Суддя: Тучков С. С.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №333/7555/15-а
Провадження №2-а/333/163/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

при секретарі Шелесько Ю.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, адміністративну справу №333/7555/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з ОСП №2 роти ДПС ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області сержанта міліції ОСОБА_2 про оскарження рішення відповідача - субєкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу з ОСП №2 роти ДПС ОСОБА_3 України в Запорізькій області сержанта міліції ОСОБА_2 про оскарження рішення відповідача - субєкта владних повноважень, посилаючись на те, що 05.10.2015 року, приблизно о 15-05 годині, він, керуючи автомобілем «HYNDAI TUCSON», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись на 467 км а/д Н-08, був зупинений інспектором ДПС, який зазначив, що він порушив п.12.6 Правил дорожнього руху України, а саме: перевищив встановлену швидкість руху на 37 км/год, рухаючись зі швидкістю 147 км/год, склав відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, серії АП1, №302460, та виніс постанову, серії ПС2, №509286, за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, на підставі якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень. Позивач вважає, що викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та постанові про накладення адміністративного стягнення висновки інспектора не відповідають фактичним обставинам справи, Правил дорожнього руху України він не порушував, посадовою особою ДПС при притягненні його до адміністративної відповідальності були допущені чисельні порушення законодавства України, прилад, за допомогою якого зафіксовано перевищення швидкості, не є автоматичним засобом фото- і відеофіксації, не укомплектований документами про сертифікацію та допуск для використання в Україні, тому він просить суд скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував повністю та просив суд відмовити в його задоволенні, зазначаючи, що 05.10.2015 року позивач дійсно порушив правила дорожнього руху, а саме: перевищив встановлену швидкість руху на 37 км/год, рухаючись зі швидкістю 147 км/год, у звязку з чим, на нього було накладено адміністративне стягнення. Фіксація порушення відбувалася за допомогою приладу, який зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і на який видано свідоцтво про повірку робочого засобу, та надав суду фотознімки порушення, відео зі складанням протоколу.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, переглянувши наданий відповідачем відеозапис, оцінивши згідно зі ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, серії АП1, №302460, від 05.10.2015 року (а.с.6), і постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії ПС2, №509286, від 05.10.2015 року (а.с.5), винесених інспектором ДПС взводу з ОСП №2 роти ДПС ОСОБА_3 України в Запорізькій області сержантом міліції ОСОБА_2, встановлено, що 05.10.2015 року, о 15-05 годині, ОСОБА_1, рухаючись на 467 км а/д Н-08, керуючи автомобілем «HYNDAI TUCSON», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху на 37 км/год, рухаючись зі швидкістю 147 км/год, чим порушив п.12.6 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Прилад вимірювання «TruCAM» №000560. У звязку з вчиненням ОСОБА_1 даного правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

У судовому засіданні досліджені надані відповідачем фотоматеріали правопорушення, здійснені за допомогою приладу «TruCAM» №000549, які підтверджують факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, а також відеозапис зі складання протоколу.

Відповідно до ст.288 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова посадової особи по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями визначеними Кодексом України про адміністративне правопорушення. Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку та відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов'язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов'язані довести ці обставини відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративне правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.248 Кодексу України про адміністративне правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.

Таким чином, відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності всебічно, повно та обєктивно дослідив всіх обставин справи в їх сукупності та надав їм належну оцінку. Винесені ним протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повністю відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.238, 251, 252, 254, 288 КУпАП. Доводи, наведені позивачем у позові та в судовому засіданні, не знайшли підтвердження під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства України та положення ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України і ч.ч.1,2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як факт порушення Правил дорожнього руху України є доведеним, а надані суду докази, свідчать про наявність складу правопорушення в діях позивача та відсутність підстав для скасування постанови, яка, на думку суду, є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245, 247, 248, 251, 252, 280, 288 КУпАП, ст.ст.11, 69, 71, 86, 94, 128, 161-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з ОСП №2 роти ДПС ОСОБА_3 України в Запорізькій області сержанта міліції ОСОБА_2 про оскарження рішення відповідача - субєкта владних повноважень відмовити повністю.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 05.10.2015 року, серії ПС2, №509286, винесену інспектором ДПС взводу з ОСП №2 роти ДПС ОСОБА_3 України в Запорізькій області сержантом міліції ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень залишити в силі.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков