Справа № 825/3759/15-а
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 грудня 2015 року Чернігів Справа № 825/3759/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участі секретаря Кондратенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, питання про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівертекс» до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівертекс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про зобов'язання Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції зняти арешт з наступних транспортних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівертекс»: марка: причіп, модель: 2ПТС-4, рік випуску: 1974, реєстраційний номер: 16145СВ; марка: причіп, модель: 2ПТС-4, рік випуску: 1991, реєстраційний номер: 16143СВ; марка: екскаватор, модель: ЭО-2621, рік випуску: 1991, двигун: 1Г2725, реєстраційний номер: 18133СВ; марка: трактор колісний, модель: ЮМЗ-6А, рік випуску: 1985, двигун: 4Н1401, реєстраційний номер: 18132СВ; причіп, модель: 2ПТС-4, рік випуску: 1974, реєстраційний номер: 16146СВ.

У судовому засіданні 16.12.2015 судом поставлено питання про закриття провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 16.12.2015 при вирішенні судом питання про закриття провадження у справі послався на розсуд суду.

Представник відповідача у судове засідання 16.12.2015 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV).

Саме відповідно до вимог цього Закону належить давати оцінку діям державного виконавця щодо вчинення виконавчих дій.

Згідно із статтею 57 Закону № 606-ХІV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до статті 60 Закону № 606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (стаття 24 ЦПК, стаття 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Такий позов залежно від суб'єктного складу сторін спору розглядається за правилами господарського чи цивільного судочинства.

У свою чергу, у відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб'єкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Частиною першою статті 181 КАС передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, суд, на виконання положень частини 2 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, розяснює позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Чернігівської області.

Керуючись статтями 157, 160, 165, 181, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівертекс» до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Розяснити позивачу, що спір, за вирішенням якого він звернувся, належить до господарської юрисдикції, а справа має розглядатися Господарським судом Чернігівської області

Роз'яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Порядок апеляційного оскарження ухвали суду, передбачений статтями 185-186 КАС України.

Суддя В.В. Падій