Справа № 814/3024/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року справа № 814/3024/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В. розглянувши у порядку письмового провадження в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Южноукраїнської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 10.08.2015 №; скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 10.08.2015 року №; скасування вимоги про сплату боргу від 27.07.2015 року №Ф-,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Южноукраїнської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 10.08.2015 №; скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 10.08.2015 року №; скасування вимоги про сплату боргу від 27.07.2015 року №Ф-. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що Южноукраїнською ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення рішення від 10.08.2015 року за №, яким позивачу донараховано 45759,58 грн. єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та штрафні санкції в сумі 3561,61 грн.; податкове повідомлення-рішення від 10.08.2015 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем по податку з доходів фізичних осіб у сумі 158 371,26 грн. у тому числі за основним платежем - 126 697,01 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 31 674,25грн. та прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.07.2015 р № Ф- на суму 45 759,58 грн. Позивач зазначає, що з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями та вимогою про сплату боргу не згодний, вважає їх такими, що прийняті з перевищенням службових повноважень та у порушення приписів діючого законодавства України, а саме: норм Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, Закону України Про податок на додану вартість, Податкового Кодексу України, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, Конституції України у звязку із чим звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що оскаржувані рішення скасуванню не підлягають на підставі того, що вони відповідають вимогам чинного законодавства, ґрунтуються на наявних порушеннях позивачем норм діючого законодавства, на підставі чого відповідач просив суд відмовити у задоволені позову. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, наданих письмових поясненнях та на подані до суду докази. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені у запереченнях до позовної заяви, а також, зважаючи на надані до суду докази.

В судовому засіданні від представників сторін надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Суд у судовому засіданні на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне. Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області як фізична особа-підприємець з 06.09.2001 року №0000530 та перебуває на обліку в Южноукраїнській ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області з 13.09.2011 року №11. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі пп.75.1.2 п.75 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами і доповненнями), ст.13 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", наказу Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області №87 від 15.06.2015 року та плану - графіка проведення документальних позапланових перевірок суб'єктів господарювання на ІІ квартал 2015 року головним державним ревізором - інспектором відділу доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2 проведена документальна планова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

Копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення вручено під розписку позивачу 17.06.2015 року. За результатами вищезазначеної перевірки ОДПІ складено акт від 27.07.2015 року №3/14-09-17-36/НОМЕР_2 "Про результати документальної планової перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_2) щодо своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року" (а.с.13). Актом перевірки від 27.07.2015 року №3/14-09-17-36/НОМЕР_2 встановлені наступні порушення: п. 167.1 ст.167, пп..177.5.3 п.177.5 ст.177, п.177.5 ст. 177, п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України за результатом документальної перевірки донараховано податку з доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року в сумі 126697.01 грн. (101391,93грн. - 24878.77грн. + 50183,85грн.); пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.51.1 ст.51, пп.176.2 б) п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 подано недостовірні відомості по податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 3 квартал 2014 року. Уточнюючий податковий розрахунок подано 11.02.2015р. за №, в звязку з недостовірними відомостями або з помилками сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а саме платником за 3 квартал 2014 року, подано помилковий звіт за формою 1-ДФ, що призвело як до надання недостовірних даних по доходам платника податку так і по податкам утриманих з них, а саме до зменшення податкових зобовязань платника податків; абзацу 1 пп.7.1.2 п.7.1 ст.7 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-УІ „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування із змінами та доповненнями, а саме: ФОП ОСОБА_1 порушив порядок нарахування, обчислення та строки сплати єдиного внеску із чистого оподатковуваного доходу, одержаного від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014., чим занизив єдиний внесок на загальнообовязкове державне страхування, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 45759,58 грн. На підставі Акту перевірки ОДПІ 27.07.2015 року винесена вимога про сплату боргу (недоїмка) від 27.07.2015 року №Ф- на суму 45759,58 грн. Крім того, 10.08.2015 року на підставі вищезазначеного акту ОДПІ прийняте податкове повідомлення - рішення від 10.08.2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем по податку на доходи фізичних осіб у сумі 158371,26 грн., у тому числі 126 697,01 грн. - за основним платежем, 31 674,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та рішення від 10.08.2015 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 3561,61 грн. (а.с.49-50). Не погодившись з винесеними рішеннями ОДПІ, позивач оскаржив вищевказані рішення в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного. Спірне податкове повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу (недоїмка) від 27.07.2015 року №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску базуються на викладених в акті перевірки висновках відповідача щодо порушення позивачем вимог п. 167.1 ст.167, пп..177.5.3 п.177.5 ст.177, п.177.5 ст. 177, п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України; пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.51.1 ст.51, пп.176.2 б) п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, абзацу 1 пп.7.1.2 п.7.1 ст.7 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-УІ „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Так, відповідач в акті перевірки зазначає, що при перевірці використані: реєстраційні документи, книги обліку доходів і витрат, первинні документи: рахунки, квитанції, накладні, дані по обігу коштів на поточних рахунках, звіти форми №1-ДФ, відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, рахунки на послуги від постачальників, податкові декларації, рахунок податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, ліцензії, патенти, дозволи, звіти про використання РРО, особові рахунки платника податків (ф.06,15), книги обліку розрахункових операцій, лист управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ від 09.01.2014 року №29/9, відомості, що містяться в інформаційних базах даних Податковий блок, АІС ЦБД ДРФО, акт від 14.07.2014 року №27/2200/37624342 Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ КОНСТАНТА-ІМПЕКС () щодо документального підтвердження господарських відносин із платником ПП Аріс () її реальності та повноти відображення в обліку за жовтень 2013 р., акт від 15.12.2014 року №294/2200/38246375 Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ АКТУ () щодо документального підтвердження господарських відносин із платником ТОВ Дніпронафта-Сервіс () за період: листопад, грудень 2013 року, січень квітень 2014 року та подальшої реалізації ТМЦ (робіт, послуг), акт від 19.09.2014 року №2251/14-04-22-02/36143098 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ МЕЛАР () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні правових відносин з ТОВ ОЛЕУМ ВІ () за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року та з ТОВ УКРПРОПАНГАЗ () за період з 01.02.2014 року по 28.02.2014 року, акт від 28.08.2014 року №2095/16-03-22-01-08/39087513 Про результати документальної перевірки ТОВ Бізнес Лев () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період квітень-червень 2014 року, акт від 31.01.2014 року №25/2200/37377179 Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ Нафто-Сервіс-Плюс (), щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ Техносервіс (), реальності та повноти відображення в обліку за жовтень 2013 року, а також подальша реалізація придбаних ТМЦ контрагентам покупцям.

Перевіркою встановлено, що Южноукраїнською обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Миколаївській області від Світловодської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області отримано акт від 14.07.2014 року №27/2200/37624342 Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ КОНСТАНТА-ІМПЕКС () щодо документального підтвердження господарських відносин із платником ПП Аріс () її реальності та повноти відображення в обліку за жовтень 2013 р.. Як вбачається з висновків акту перевірки, у ТОВ КОНСТАНТА-ІМПЕКС () відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні власні основні фонди, технічний персонал у необхідній кількості, власні виробничі активи, власні складські приміщення, транспортні засоби, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобовязання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту не мають реального товарного характеру, тому наведені обставини свідчать про відсутність факту реального здійснення господарської діяльності ТОВ Константа-Імпекс з ПП Аріс () за лютий - липень 2013 року.

Зважаючи на вищевикладене ТОВ КОНСТАНТА-ІМПЕКС у зазначеному періоді, не мало можливості реалізовувати паливно - мастильні матеріали, купівля яких здійснювалась у ПП Аріс, тобто операції здійснені в травні та липні 2013 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ КОНСТАНТА-ІМПЕКС мають ознаки безтоварних. Також, Южноукраїнською обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Миколаївській області від Світловодської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області було отримано акт від 15.12.2014 року №294/2200/38246375 Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ АКТУ () щодо документального підтвердження господарських відносин із платником ТОВ Дніпронафта-Сервіс () за період: листопад, грудень 2013 року, січень квітень 2014 року та подальшої реалізації ТМЦ (робіт, послуг). Згідно висновку акту від 15.12.2014 року за №294/2200/38246375 Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ АКТУ (), щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ Дніпронафта - Сервіс () за період: листопад, грудень 2013р., січень - квітень 2014р. та подальшої реалізації ТМЦ (робіт, послуг): зустрічною звіркою ТОВ Акту документально не підтверджено реальність здійснення господарських взаємовідносини із платником податків ТОВ Дніпро Нафта Сервіс їх вид, якість, обсяг та розрахунки. Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області для використання в роботі позивачу наданий акт від 19.09.2014 року №2251/14-04-22-02/36143098 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ МЕЛАР () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні правових відносин з ТОВ ОЛЕУМ ВІ () за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року та з ТОВ УКРПРОПАНГАЗ () за період з 01.02.2014 року по 28.02.2014 року, з висновків якого вбачається, що перевіркою не встановлено наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) на продаж товарів (виконання робіт, надання послуг). Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, а не виключно чи переважно за рахунок формування податкового кредиту та витрат для інших суб єктів підприємницької діяльності. Виходячи з вищенаведеного, ТОВ МЕЛАР здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб, таким чином правові наслідки у контрагентів - покупців не виникають. Також, відповідачем в роботі використаний акт від 28.08.2014 року №2095/16-03-22-01-08/39087513 Про результати документальної перевірки ТОВ Бізнес Лев () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період квітень-червень 2014 року, яким встановлено, що ТОВ Бізнес Лев здійснило видимість придбання товарів від ТОВ Дніпронафта-Сервіс, які в дійсності ним не реалізувалися, а лише полягали в документальному їх оформленні (шляхом складання рахунків-фактур, податкових накладних та інших документів), з метою ухилення від сплати податків та обов'язкових платежів. В акті від 31.01.2014 року №25/2200/37377179 Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ Нафто-Сервіс-Плюс (), щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ Техносервіс (), реальності та повноти відображення в обліку за жовтень 2013 року, а також подальша реалізація придбаних ТМЦ контрагентам покупцям, яка була проведена на підставі акту, отриманого позивачем від Індустріальної ОДПІ м. Харкова, від 16.01.2014 року №26/20-36-22-03-07/23760340 Про неможливість проведення зустрічної звірки даних ТОВ Техносервіс () щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків та їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.09.2013 року по 31.10.2013 року встановлена відсутність реальності здійснення фактичної поставки ТМЦ, а саме (бензину А-95 та дизельного палива), по ланцюгу постачання, а тому усі операції купівлі продажу ТОВ Нафто-Сервіс плюс не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже є недійсними по ланцюгу постачання до вигодонабувача.

В ході перевірки ФОП ОСОБА_1 податковим органом встановлена відсутність реальності здійснення фактичної поставки контрагентами - постачальниками товару ФОП ОСОБА_1 та встановлено, що: ФОП ОСОБА_1 до складу витрат, відображених у декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік в порушення п. 177.2, п.177.3, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. віднесено суми витрат в розмірі 181310,55грн. (травень 2013р. - 108127,25грн., липень 2013 р. 73183,30 грн.) у звязку з придбанням товарів, які проведені внаслідок господарських операцій, по яким не підтвердження реальності їх здійснення, а саме їх вид, обсяг, якість та розрахунок з контрагентом ТОВ Константа Імпекс; ФОП ОСОБА_1 до складу витрат, відображених у декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік в порушення п.177.2, п.177.3, п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) віднесено суми витрат в розмірі 238615,84грн. (листопад 2013р. - 172882,50 грн., грудень 2013 р. - 35416,67грн., січень 2014р. - 30316,67грн.) з звязку з придбанням товарів, який проведено на підставі первинних документів, які не мають юридичної сили (не відповідають вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.99 № 996-ХІУ, Положенню Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95 року) та не можуть бути підставою для відображення в регістрах бухгалтерського та податкового обліку та у податковій звітності; ФОП ОСОБА_1 до складу витрат, відображених у декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік та 2014 рік в порушення п. 177.2, п.177.3, п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) віднесено суми витрат в розмірі 158408,75грн. (листопад 2013р. 60467,50грн., лютий 2014р. - 97941,25грн.) з звязку з придбанням товарів, які проведені в наслідок господарських операцій, по яким не підтверджено реальність їх здійснення, а саме їх вид обсяг, якість та розрахунки з контрагентом - постачальником ТОВ Мелар; ФОП ОСОБА_1 до складу витрат, відображених у декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік в порушення п.177.2, п.177.3, п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями) віднесено суми витрат в розмірі 179055,00грн (квітень 2014р. - 179055,00 грн.) в звязку з придбанням товарів від контрагента - постачальника ТОВ Бізнес Лев, які в дійсності ним не реалізувалися, а лише полягали в документальному їх оформленні (шляхом складання рахунків - фактур, податкових накладних та інших документів), з метою ухилення від сплати податків та обовязкових платежів.

В ході перевірки встановлено відсутність реальності здійснення фактичної поставки ТМЦ контрагентами - постачальниками які зазначені вище по ланцюгу постачання в частині не надання наступних копій документів: - відсутні сертифікати якості на нафтопродукти, відсутні специфікацій до договорів; - відсутні технічні паспорти на автомобілі (причепи) немає можливості підтвердити факт одночасного постачання (отримання) Зх-4х видів палива за одну поставку; - відсутня інформація щодо вантажопідємності транспортних засобів, що використовувались при перевезенні ТМЦ, тощо.

Як зазначає в акті перевірки відповідач, відсутність даної інформації свідчить про укладення угод без мети настання реальних наслідків. ОДПІ у акті перевірки зазначило, що у звязку з здійсненням ФОП ОСОБА_3 господарських операцій купівлі-продажу, які не спричиняють реального настання правових наслідків з контрагентами - постачальникам з ТОВ „Константа-Імпекс на суму постачання 181310,55грн., ТОВ „АКТУ на суму постачання 238615,84 грн., ТОВ „Мелар на суму постачання 158408,75грн., ТОВ Бізнес Лев на суму постачання 179055,00грн , ТОВ Нафто сервіс плюс на суму постачання 155315,83грн., перевіркою правильності визначення валових витрат, відображених в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2013 - 2014 роки, з даними про суми валових витрат, встановленими в ході перевірки встановлено завищення валових витрат в загальній сумі 912705,97грн. (2013р. - 605393,05грн., 2014р. - 307312,92грн.) чим порушено п. 177.2, п.177.3, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Суд не погоджується з вказаними висновками акту перевірки, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення та вимога про сплату боргу, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відносно ФОП ОСОБА_1, одними із основних видів діяльності позивача за КВЕД є: 47.30 роздрібна торгівля пальним.

Судом встановлено, що 20.05.2013 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Константа-Імпекс" укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 05-71 К, відповідно до якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити нафтопродукт у відповідності з умовами, визначеними цим договором.

На виконання умов договору в травні 2013 р. ТОВ КОНСТАНТА-ІМПЕКС було поставлено бензину А - 80 (код товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_3) в кількості 15070 літрів на загальну суму 129752,70грн., в т.ч. ПДВ 21625,45грн., що підтверджується видатковою накладною №РН - 0000142 від 20.05.2013р., рахунком - фактурою №СФ - 0000166 від 20.05.2013р., податковою накладною від 20.05.2013р. №23 та платіжними дорученнями №2374 від 05.06.2013 року на суму 12000,70 грн., №2377 від 07.06.2013 року на суму 33000,00 грн., №2379 від 10.06.2013 року №23000,00 грн.№2383 від 12.06.2013 року на суму 54476,00 грн.

Згідно наданих видаткових накладних товар отримав ОСОБА_1 за дорученням №7 від 20.05.2013р.

На виконання умов договору в липні 2013р. ТОВ КОНСТАНТА - ІМПЕКС було поставлено бензину А-80 (код товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_3) в кількості 6000 літрів, бензину А - 95 (код товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_4) в кількості 4000 літрів на загальну суму 87819,96грн., в т.ч. ПДВ 14636,66 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000240 від 31.07.2013р., рахунком-фактурою №СФ-0000301 від 31.07.2013р., податковою накладною від 31.07.2013 р. №63 та платіжними дорученнями від 21.06.2013 року №2387, від 14.06.2013 року №2383, від 07.06.2013 року №2377, від 05.06.2013 року №2374, від 10.06.2013 року №2379, від 12.06.2013 року №3238, від 27.06.2013 року №2391, від 26.06.2013 року №2234.

Згідно видаткових накладних товар отримав ОСОБА_1 за дорученням №22 від 30.07.2013р. Транспортування товару до ФОП ОСОБА_1 здійснено на підставі товарно - транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №130 від 20.05.2013р та товарно - транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №202/1 від 31.07.2013р.

22.11.2013 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "АКТУ" укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 2013-11/6, відповідно до якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити нафтопродукти у відповідності з умовами, визначеними цим договором. На виконання умов договору в січні 2014р. ТОВ АКТУ було поставлено бензину А-80 (код товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_3) в кількості 4280 літрів на загальну суму 36380,00грн., в т.ч. ПДВ 6063,33 грн., що підтверджується видатковою накладною №1 від 03.01.2014р., рахунком - фактурою від 03.01.2014 року, податковою накладною №1 від 03.01.2014р., атом приймання матеріалів №1 від 03.01.2014р. та випискою з банку по сплаті рахунку 17.01.2014 року на суму 39000,00 грн. та 20.01.2014 року на суму 3380,00 грн.

Згідно видаткових накладних товар отримав ОСОБА_1 за дорученням №2 від 03.01.2014р. Транспортування товару до ФОП ОСОБА_1 здійснено на підставі товарно - транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №10 від 25.11.2013р та товарно - транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №25 від 30.12.2013р. 01.01.2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ Мерал укладено договір поставки нафтопродуктів №08 та договір постачання від 03.01.2013 року №4. Згідно договору поставки нафтопродуктів від 01.01.2013 року №08 постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити нафтопродукт у відповідності за цінами і в кількості у відповідності з додатковими угодами до даного договору які є невідємною частиною у укладаються сторонами на основі письмових заявок покупця. В додаткових угодах вказуються вид продукції, її кількість, ціна, місце призначення, відвантажувальні реквізити.

На виконання умов договору в лютому 2014р. ТОВ Мелар було поставлено палива автомобільного підвищеної якості А-95 Євро виду II кп.В в кількості 4680 літрів на загальну суму 43992,00грн., в т.ч. ПДВ 7332,00грн., що підтверджується видатковою накладною №РН - 0000013 від 11.02.2014р., рахунком - фактурою №СФ - 0000013 вії 11.02.2014р., податковою накладною № 7 від 11.02.2014р., актом приймання матеріалів від 11.02.2014 року та платіжними дорученнями від 03.03.2014 року №9080., від 02.04.2014 року №9095 , від 04.04.2014 року №9096, від 02.04.2014 року №9095, від 24.02.2014 року №9076, від 07.11.2013 року №2282, від 05.11.2013 року №2281, від 02.12.2013 року №2290, від 01.11.2013 року №2280, від 04.12.2013 року №9027, від 03.12.2013 року №9024, від 06.12.2013 року №9030, від 09.12.2013 року №9033, від 11.12.2013 року №2292, від 16.12.2013 року №9037, від 16.12.2013 року №9037, від 17.12.2013 року №9038, від 18.12.2013 року №9039, від 19.12.2013 року №9043, від 20.12.2013 року №9044, від 24.12.203 року №2297, від 26.12.2013 року №9046, від 25.12.2013 року №2298, від 08.11.2013 року №2283,від 18.11.2013 року №2287, від 21.11.2013 року №2288, від 20.11.2013 року №9013, від 25.11.2013 року №9015, від 22.11.2013 року №9014, від 28.11.2013 року №9021, від 29.11.2013 року №9023, від 30.12.2013 року №9048, від 27.12.2013 року №9047 .

Також на виконання умов договору в лютому 2014р. ТОВ Мелар було поставлено паливо дизельного підвищеної якості (євро) марки Е вид II в кількості 7950 літрів на загальну суму 73537,5 грн. в т.ч. ПДВ 12256,25грн., що підтверджується видатковою накладною №РН - 0000018 від 24.02.2014р., рахунком - фактурою №СФ - 0000018 віл 24.02.2014р., податковою накладною № 12 від 24.02.2014р., атом приймання матеріалів від 24.02.2014 року та платіжними дорученнями від 17.03.2014 року №9085 в сумі 44992,00 грн., від 31.03.2014 року №2309 в сумі 18637,50 грн. Транспортування товару до ФОП ОСОБА_1 здійснено на підставі товарно - транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №б/н від 25.11.2013р., № б/н від 11.02.2014 р. 24.04.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ Бізнес Лев укладено договір купівлі продажу нафтопродуктів №2014-04/8. На виконання умов договору в квітні 2014р. ТОВ Бізнес Лев було поставлено бензину А-80 (код товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_3) в кількості 15570 літрів на загальну суму 214866,00грн., в т.ч. ПДВ 35811,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №13 від 25.04.2014р., рахунком на оплату №12 від 25.04.2014р., податковою накладною №9 від 25.04.2014р. та актом про приймання матеріалів №3 від 25.04.2014 року. Згідно видаткових накладних товар отримав ОСОБА_1 за довіреністю №17 від 25.04.2014 року (а.с.173).

Транспортування товару до ФОП ОСОБА_1 здійснено на підставі товарно - транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №10 від 25.04.2014р. 23.04.2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ Нафто-сервіс плюс укладено договір купівлі продажу нафтопродуктів №04-61 Н. На виконання умов договору в жовтні 2013р. ТОВ Нафто - сервіс плюс було поставлено бензину А-80 в кількості 10010 літрів та дизельного паливо в кількості 11150 літрів на загальну суму 186379,00грн., в т.ч. ПДВ 31063,17 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН - 0000333 від 04.10.2013р., рахунком - фактурою №СФ - 0000327 від 04.10.2013р., податковою накладною №15 від 04.10.2013р. , актом про приймання матеріалів №1 від 04.10.2013 року та платіжними дорученнями від 24.10.2013 року №2276 в сумі 8500,00 грн., від 24.10.2013 року №9006 в сумі 20000,00 грн., від 18.10.2013 року №2271 в сумі 5000,00 грн., від 22.10.2013 року №2275 в сумі 40500,00 грн., від 15.10.2013 року №2269 в сумі 63379,00 грн., від 16.10.2013 року №9000 в сумі 49000,00 грн. Транспортування товару до ФОП ОСОБА_1 здійснено на підставі товарно - транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №298. Як встановлено, судом видаткові накладні від постачальників заповнені належним чином, кожен з документів містить усі необхідні реквізити та відомості про зміст господарської операції у відповідності до вимог Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.

Крім того, для отримання товару (нафтопродуктів) були видані довіреності, про що свідчать відповідні записи в якості відміток на видаткових накладних та на товарно-транспортних накладних. Податкові накладні складені відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.

Товарно-транспортні накладні, отримані позивачем на постачання нафтопродуктів від ТОВ Константа Імпекс, ТОВ АКТУ, ТОВ Бізнес Лев, ТОВ МЕЛАР, ТОВ Нафто - Сервіс Плюс відповідають встановленій законодавству формі та містять наступні відомості: номер, дату, зазначення авто підприємства, замовника та вантажоодержувача, пункт навантаження, відомості про транспортний засіб, причіп, водія, пункт розвантаження, відомості про найменування марки нафтопродуктів, об'єм, метод визначення нафтопродуктів, підписи та прізвища осіб, які відпустили вантаж, водія, що прийняв вантаж, особи, яка вантаж одержала, а також інформацію про довіреність, виписану позивачу матеріально-відповідальній особі на отримання товару.

На підтвердження того, що ФОП ОСОБА_1 придбані у ТОВ Константа Імпекс, ТОВ АКТУ, ТОВ Бізнес Лев, ТОВ МЕЛАР, ТОВ Нафто - Сервіс Плюс нафтопродукти, для подальшої реалізації через власні АЗС, надано до суду свідоцтво про право на нерухоме майно, відповідно до якого комплекс Автосервіс перебуває у приватній власності ОСОБА_1

Позивачем до суду надані також паспорти якості виробника: №882 на бензин автомобільний А-80, НОМЕР_5 топливо дизельное повышенного качаства (Евро) марки F вида ІІ, НОМЕР_6 А-95 Евро вида ІІ класса D, НОМЕР_7 А-92 Евро вида ІІ класса D, та сертифікати відповідності: серія ВГ №UA1.174.0220022-13, серія ВВ №UA1.072.0058203-14, серія ДІ №UA1.035.0193651-11, серія ДІ №UA1.035.0193650-11.

В свою чергу, на підтвердження того, що позивачем був придбаний вищевказаний товар для подальшого використання в межах господарської діяльності позивача, а саме для подальшої його реалізації з метою отримання прибутку, останнім надано до суду: свідоцтво про право на нерухоме майно, відповідно до якого комплекс Автосервіс перебуває у приватній власності ОСОБА_1, копію договору №1-14/00009 на відпуск паливно-мастильних матеріалів від 03.02.2014 року складений між ОСОБА_1 та ДП КП "Теплопостачання та водо - каналізаційне господарство", договір купівлі - продажу №379 від 03.04.2014 року складений між КП "Служба комунального господарства" з ОСОБА_1, звіти банківської установи по дебетових та кредитних операцій по рахунку №1043 ОСОБА_1 за період з 01.06.2013 року по 30.06.2013 року; з 01.11.2013 року по 30.11.2013 року; з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року; з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року (а.с.194-229). На підтвердження того, що контрагенти позивача мали можливість здійснювати вищевказані господарські операції, позивачем надано до суду копії витягів з ЄДР, згідно якого вбачається, що видом діяльності ТОВ Константа-Імпекс, ТОВ Бізнес Лев, ТОВ МЕЛАР, ТОВ Нафто - Сервіс Плюс за кодом КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; ТОВ АКТУ за кодом КВЕД 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Таким чином, як вбачається з викладеного, вказане свідчить про фактичне здійснення позивачем господарської діяльності з придбання у його контрагентів - ТОВ Константа-Імпекс, ТОВ АКТУ, ТОВ Бізнес Лев, ТОВ МЕЛАР, ТОВ Нафто - Сервіс Плюс товару та його використання позивачем у подальшій господарській діяльності з метою отримання прибутку.

Відповідно до пп. 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 п.16.1. ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами. Стаття 177 ПК України визначає умови та порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування. Так, п. 177.1. ст.177 ПК України визначено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.177.2 цієї статті об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Згідно п.177.4. ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Пункт 177.5. ст.177 ПК України визначає, що фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Статті 177 пп.177.5.3. визначає, що остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Також, з боку позивача були надані усі необхідні первинні, бухгалтерські та супутні їм документи, які досліджені судом, що підтверджують витрати, здійснені позивачем на придбання вказаного товару з метою використання у подальшій господарській діяльності. Таким чином, враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем документально підтверджені усі витрати, здійснені на придбання у ТОВ Константа Імпекс, ТОВ АКТУ, ТОВ Бізнес Лев, ТОВ МЕЛАР, ТОВ Нафто - Сервіс Плюс палива, та з урахуванням того, що перевіркою не встановлено жодних зауважень до документів, що підтверджують здійснені позивачем витрати, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно встановлено порушення позивачем вимог п. 167.1 ст.167, пп..177.5.3 п.177.5 ст.177, п.177.5 ст. 177, п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України, та відповідно неправомірно визначено суму грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся. Щодо відсутності необхідних умов для здійснення господарської діяльності, суд зазначає, що чинним законодавством чітко не регламентована обов'язкова кількість необхідних ресурсів для здійснення тої чи іншої діяльності. В залежності від специфіки виду діяльності підприємство у разі виникнення такої потреби може залучити до виконання роботи інших осіб з наявними ресурсами визначеного обсягу і структури.

При цьому, ні в акті перевірки, ні в запереченнях відповідача не зазначено, яка саме кількість трудового ресурсу, та які саме умови для здійснення господарської діяльності для виконання договорів були відсутні у контрагентів.

Разом з цим, з боку відповідача не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що у контрагентів позивача на час здійснення господарських операцій із позивачем були відсутні необхідні умови для її проведення.

Стосовно посилання відповідача на акт від 19.09.2014 року №2251/14-04-22-02/36143098 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ МЕЛАР () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні правових відносин з ТОВ ОЛЕУМ ВІ () за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року та з ТОВ УКРПРОПАНГАЗ () за період з 01.02.2014 року по 28.02.2014 року та на акт від 28.08.2014 року №2095/16-03-22-01-08/39087513 Про результати документальної перевірки ТОВ Бізнес Лев () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період квітень-червень 2014 року, слід зазначити наступне.

Платники податку відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Необхідно також враховувати і практику Європейського суду з прав людини, рішення якого, згідно ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, а також враховуючи приписи ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України, є джерелом права та є обов'язковим для виконання Україною.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р. (Булвес АД проти Болгарії) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит, є власністю у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов'язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов'язків постачальником, в той час, коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону Про ПДВ, стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов'язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також, обов'язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду). У разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь - яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

При цьому, відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Якщо контрагенти позивача не виконали своїх зобов'язань по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Із наведеного вбачається, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем. Жодна норма Податкового кодексу України, жоден законодавчий акт не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

За таких обставин, суд погоджується з позивачем, що за чинними нормами права будь-яка відповідальність, у т.ч. цивільна, податкова, фінансова носить індивідуальний характер і стосується лише винної особи, через що на позивача не може бути покладено відповідальність за невиконання або неналежне виконання контрагентами обов'язків зі своєчасності, правильності ведення бухгалтерського і податкового обліку та звітності.

Крім того, суд не приймає в якості належних доказів посилання відповідача на акт від 14.07.2014 року №27/2200/37624342 Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ КОНСТАНТА-ІМПЕКС () щодо документального підтвердження господарських відносин із платником ПП Аріс () її реальності та повноти відображення в обліку за жовтень 2013 р., акт від 15.12.2014 року №294/2200/38246375 Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ АКТУ () щодо документального підтвердження господарських відносин із платником ТОВ Дніпронафта-Сервіс () за період: листопад, грудень 2013 року, січень квітень 2014 року та подальшої реалізації ТМЦ (робіт, послуг), акт від 31.01.2014 року №25/2200/37377179 Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ Нафто-Сервіс-Плюс (), щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ Техносервіс (), реальності та повноти відображення в обліку за жовтень 2013 року, а також подальша реалізація придбаних ТМЦ контрагентам покупцям, з огляду на наступне.

Згідно Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2010 року №1232, зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Як вбачається з вимог Порядку №1232 за результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка.

Посилання відповідача на вищезазначені акти податкового органу про результати проведення зустрічних звірок є різновидом податкової інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань, право на збір якої передбаченост.72 Податкового кодексу України.

Але, оскільки зустрічні звірки не є перевірками, то за їх результатами не може складатись акт перевірки, тобто наслідками зустрічної звірки не можуть бути висновки про порушення податкового чи цивільного законодавства платником податків та прийматись податкові повідомлення-рішення про визначення грошових зобов'язань.

Отже, висновки щодо нікчемності правочинів, що були зроблені на підставі таких актів перевірки є недопустимими та не можуть породжувати цивільно-правові наслідки про недійсність договорів.

Враховуючи вищевикладене, за таких обставин, податкове повідомлення-рішення від 10.08.2015 № за порушення вимог п. 167.1 ст.167, пп..177.5.3 п.177.5 ст.177, п.177.5 ст 177, п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України підлягає скасуванню.

Крім того, в акті перевірки відповідачем зазначено, що ФОП ОСОБА_1 в період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. знаходився на загальній системі оподаткування та те, що позивач є роботодавець, який в своїй діяльності в періоді з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р. використовував працю інших осіб.

Відповідач в акті перевірки посилається на те, що перевіркою правильності нарахування єдиного внеску із сум чистого оподатковуваного доходу встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 абзацу 1 пп.7.1.2 п.7.1 ст.7 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-УІ „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування із змінами та доповненнями на підставі чого ФОП ОСОБА_1 порушив порядок нарахування, обчислення та строки сплати єдиного внеску із чистого оподатковуваного доходу, одержаного від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014., чим занизив єдиний внесок на загальнообовязкове державне страхування, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 45 759,58 грн. Суд вважає, що відповідачем безпідставно здійснено донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 45 759,58 грн. виходячи з наступного. Так, як вбачається з акту перевірки та наданих представником відповідача пояснень, визначення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб вплинули відповідно на донарахування платником податків єдиного внеску. Таким чином, з огляду на те, що судом встановлено неправомірність визначення відповідачем суми грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, суд вважає, що за таких обставин, донарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 45 759,58 грн. є безпідставним та необґрунтованим, у зв'язку із чим вимога про сплату боргу (недоїмки) від 27.07.2015 року №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій від 10.08.2015 року № підлягають скасуванню. Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень та вимоги про сплату боргу, що оскаржуються позивачем.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що податкове повідомлення - рішення від 10.08.2015 №,рішення про застосування штрафних санкцій від 10.08.2015 року №, вимога про сплату боргу від 27.07.2015 року №Ф- є протиправними та підлягають скасуванню, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до положень ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2,7,8,9,14,70,71,72,79,86,94,158-163,167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Южноукраїнської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 10.08.2015 №; скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 10.08.2015 року №; скасування вимоги про сплату боргу від 27.07.2015 року №Ф- задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Южноукраїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області від 10.08.2015 №.

Скасувати рішення Южноукраїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про застосування штрафних санкцій від 10.08.2015 року №.

Скасувати вимогу Южноукраїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про сплату боргу від 27.07.2015 року №Ф-.

Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 судовий збір в сумі 408,26 грн. (чотириста вісім гривень двадцять шість копійок), сплачений за платіжним дорученням від 17.08.2015 року №49353. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївській окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва