Справа № 539/4013/15-а
Суддя: Даценко В. М.
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/4013/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2015 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Даценка В. М.

при секретарі Ануфрієвої Н.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубни та Лубенському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

19.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до УПФ України в м.Лубнах та Лубенському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Позов мотивований тим, що позивач отримує пенсію по інвалідності, яка настала внаслідок ліквідації наслідків аварії ЧАЕС. З лютого 2015 року суму його пенсії відповідно до ст.162.2.19 ПК України включено до загального місячного оподаткованого доходу, з якого нараховується податок на доходи фізичних осіб. Позивач вважає, що відповідно до п.165.1.3. ст. 165 ПК України до загального місячного оподаткованого доходу не повинна включатися сума його пенсії «чорнобильця». Крім того, оподаткування його пенсії не узгоджується з п.18 ст.20 та ч.2 ст.23 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Просить визнати неправомірними дії відповідача щодо утримання з 01.02.2015 року сум податку на доходи з пенсії позивача, зобовязати відповідача видати розпорядження про перерахунок пенсії позивача без утримання сум податку на доходи фізичних осіб з 01.02.2015 року, стягнути з відповідача недоотриману суму пенсії за період з 01.02.2015 року по 31.08.2015 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Крім того, наголосив на тому, що про порушення свого права позивач дізнався в серпні 2015 року, після звернення до відповідача. До цього часу знімав гроші з кредитної картки та не помічав зменшення розміру його пенсії.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Зазначила, що норми ПК України не суперечать ст.8 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та п.18 ст.20 та ч.2 ст.23 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дослідивши матеріали та докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині з 01.02.2015 року по 19.05.2015 року підлягають залишенню без розгляду, а в іншій частині не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є особою, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід ІІ групи.

Позивач перебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію по інвалідності, яка настала внаслідок ліквідації наслідків аварії ЧАЕС. Розмір його пенсії в січні 2015 року становив 7 857 грн 73 коп.

З лютого 2015 року з пенсії позивача було утримано податок з доходу фізичний осіб, а також військовий збір.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, а тому звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 99, 100 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Прохальна частина цього позову за своєю суттю є сумою вимог до відповідача за кожен місяць, починаючи з 01.02.2015 року.

При цьому суд враховує судову практику, викладену ВАС України в постанові від 11.10.2012 року у справі К/9991/49225/12, за якою «неправильне нарахування цього підвищення у відповідному місяці є закінченим порушенням, а тому і строк повинен застосовуватися до кожного нарахування підвищення окремо».

З цим позовом ОСОБА_3 звернувся 19.11.2015 року, тобто пропустив строк звернення до адміністративного суду щодо вимог за період з 01.02.2015 року по 19.05.2015 року.

Посилання представника позивача на те, що про порушення свого права він дізнався лише в серпні 2015 року, після звернення до відповідача, суд вважає непереконливими.

Виплата пенсії позивачу є періодичними щомісячними платежами, про які позивач повинен був дізнатися кожного разу при зарахуванні йому на рахунок суми пенсії та знятті коштів з рахунку позивачем. Факт використання коштів з рахунку протягом цього періоду представник позивача не заперечував.

За таких підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги за період з 01.02.2015 року по 19.05.2015 року підлягають залишенню без розгляду.

Решта позовних вимог не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.18 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам віднесеним до категорії 1 надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги - зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету, відповідно до податкового та митного законодавства.

Згідно до ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії не підлягають оподаткуванню.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VІІІ від 28.12.2014 року внесені зміни до Податкового кодексу України, які набули чинності з 01.01.2015 року.

Відповідно до п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника включаються, зокрема, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно з законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць ), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, зокрема, нарахованих (виплачених, наданих) у вигляді пенсій, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01 січня 2015 року, відповідно до ст.8 Закону України від 28.12.2014 року № 80- VІІІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у сумі 1218 грн. на місяць.

Тобто, починаючи з 01.01.2015 року податкові агенти, яким у даному випадку є відповідач, при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3654 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1218 грн. х 3), зобов'язані утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків.

Згідно п.168.3 ст.168 Податкового кодексу України розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, провадиться податковим агентом, тобто - органами Пенсійного фонду України.

Також, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VІІІ від 28.12.2014 року внесені зміни до Податкового кодексу України, які набули чинності з 01.01.2015 року, у частині обкладення військовим збором.

Згідно з п.п.1.1 п.16.1 підрозд.10 розд. ХХ Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України, а саме: фізична особа - резидент (нерезидент), яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, податковий агент.

Об'єктом обкладення військовим збором є доходи, визначені ст.163 Податкового кодексу України (п.п.1.2 п.16.1 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України).

Згідно п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід до якого відповідно до пп.164.2.19 п.164.2 ст.164 ПК України включаються, зокрема сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону), що отримуються платником податку з Пенсійного фонду України, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (в розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у 2015 році 3654 грн. (1218 грн. х 3), в частині такого перевищення.

Ставка збору становить 1,5 відсотки об'єкта оподаткування, визначеного п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України ( п.п.1.3 п.16 прим.1 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому ст.168 Податкового кодексу України (п.п. 1.4 п.16 прим.1 підрозд.10 розд.ХХ ПК України).

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов'язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку збору 1,5 відсотка (п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України).

Крім того, п.168.3 ст.168 Податкового кодексу України встановлено, що розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, провадиться податковим агентом.

Таким чином, якщо сума пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону) перевищує у 2015 р. 3654 гривень, то частина такого перевищення обкладається військовим збором за ставкою 1,5 відсотка.

Відповідно до п.п.1.6 п.16.1 підрозд.10 розд. ХХ Податкового кодексу України платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, що визначені ст.176 Податкового кодексу України.

Відповідно до довідки при призначення субсидій пенсія позивача за січень 2015 року склала 7 857 грн 73 коп., що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що об'єктом оподаткування військового збору, є розмір доходу, з якого справляється податок на доходи фізичних осіб, при цьому, базою оподаткування по відношенню до позивача є загальний розмір пенсії.

Оскільки, положення ПК України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 року, і не визнані такими, що не відповідають Конституції України, то відповідач, здійснюючи відповідні відрахування, діяв відповідно до чинного законодавства.

На залежність розмірів соціальних виплат особі від економічних чинників вказав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 19.06.2001 № 9-рп/2001 у справі щодо стажу наукової роботи, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Крім того, у рішенні від 08.10.2008 N 20-рп/2008 у справі про страхові виплати Конституційний Суд України вказав, що види і розміри соціальних послуг та виплат, які здійснюються і відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, встановлюються державою з урахуванням його фінансових можливостей.

Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, врахував також положення актів міжнародного права. Так, згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги позивача щодо неможливості звуження змісту та обсягу його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 86, 88, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубни та Лубенському районі Полтавської області про визнання неправомірними дій, зобовязання здійснити перерахунок пенсії, стягнення недоотриманої суми за період з 01.02.2015 року до 19.05.2015 року залишити без розгляду.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубни та Лубенському районі Полтавської області про перерахунок пенсії про визнання неправомірними дій, зобовязання здійснити перерахунок пенсії, стягнення недоотриманої суми за період з 19.05.2015 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 В. М.