Справа № 2-а-1539/11
Суддя: Голуб А. В.
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1539/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2011 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Голуб А. В. , розглянувши в порядку скороченого провадження в м.Білій Церкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві про зобовязання відповідача провести перерахунок і виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 01.09.2011 року звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом мотивуючи тим, що він має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни йому повинна щомісяця виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але в порушення вимог діючого законодавства відповідачем ця допомога йому виплачується в значно меншому розмірі. А тому позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку і виплати позивачу щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни; зобовязати відповідача провести йому перерахунок та здійснити виплату підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, в розмірі 30% від визначеного законом розміру мінімальної пенсії за віком /розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого в Законі про державний бюджет на відповідний рік/ встановленої законодавством на відповідний період, починаючи з 01.01.2011 року, з подальшою виплатою.

Ухвалою судді від 05.09.2011 р. позовна заява в частині вимог за період з 01.01.2011 р. по 28.02.2011 р. включно залишена без розгляду в зв»язку із пропущенням строків звернення до адміністративного суду. Таким чином, судовому розгляду підлягають позовні вимоги за період з 01.03.2011 р.

На підставі ст.183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Відповідачем не було надано до суду заперечення на позов у строк встановлений ст. 183-2 КАС України, а тому постанова приймається на підставі наявних у справі доказів.

Оглянувши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Так, по справі встановлено, що позивач належить до числа осіб, на яких поширюється дія Закону України Про соціальний захист дітей війни. Також встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у м.Білій Церкві, одержує пенсію за віком і з 01.01.2008 року йому призначено підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 47 грн. відповідно до внесених змін до ст. 6 вказаного вище Закону згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», що вбачається з матеріалів справи.

Відповідно до п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію ст.6 вищезазначеного Закону.

А ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» передбачено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни виплачується особам, які є інвалідами /крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту»/, у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Але за рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп визнано неконституційними деякі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», в т.ч. і п.12 ст.71, яким зупинено дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, та ст.111, за якою підвищення до пенсії дітям війни виплачується особам, які є інвалідами, у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ст.6 Закону Про соціальний захист дітей війни було викладено в новій редакції і передбачено виплату з 01.01.2008 року вказаного вище підвищення до пенсії дітям війни у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Але за рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп вказані вище положення визнані неконституційними.

При вирішенні даного спору суд також виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.113 Конституції України КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Закони України про державний бюджет України на 2007 та 2008 роки а також Закон «Про соціальний захист дітей війни» є актами єдиного органу законодавчої влади Верховної ради України, тобто актами однакової юридичної сили, а діюче законодавство не містить норм, які б встановлювали пріоритетність одних законів над іншими, в тому числі і в залежності від предмета правового регулювання. Також відсутні закони, які б регулювали питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Загальновизнаним є те, що серед двох однопредметних актів застосуванню підлягає той, який діє у часі пізніше, якщо інше не передбачено самим цим актом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Виплата підвищення як дитині війни проводиться до пенсії позивача саме органами ПФУ починаючи з 01.01.2008 року, хоча в Законі «Про соціальний захист дітей війни» не вказано про те, який саме орган повинен проводити виплату підвищення до пенсії цим категоріям пенсіонерів.

Відповідно до ст. 15 Положення «Про Пенсійний фонд України» Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку територіальні управління. А згідно до Закону «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» рішення щодо призначення, перерахунку пенсій приймаються територіальними органами ПФУ за місцем проживання пенсіонера.

А тому вважаю, що бездіяльність відповідача щодо непроведення позивачу нарахування та виплати підвищення до пенсії як дитині війни у відсотках до розміру мінімальної пенсії за віком є неправомірною.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

А як встановлено судом, жодних нормативно-правових актів, які б регулювали питання призначення підвищення до пенсії дітям війни, крім вказаного вище Закону «Про соціальний захист дітей війни», ні Верховна Рада, ні КМ України не приймали.

Як вже зазначено вище в постанові суду, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2010 року 695 грн., з 1 квітня 2010 року 706 грн., з 1 липня 2010 року 709 грн., з 1 жовтня 2010 року 723 грн., з 1 грудня 2010 року 734 грн.

Такі ж розміри передбачено і ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік».

Згідно до ст. 21 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 750 гривень, з 1 квітня 764 гривні, з 1 жовтня 784 гривні, з 1 грудня 800 гривень.

У рішеннях Конституційного Суду України, яким неодноразово розглядалися питання щодо реалізації права громадян на соціальний захист, зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і складовою частиною конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, а тому звуження змісту та обсягу цього права не допускається.

Отже, розмір підвищення до пенсії позивача, яке виплачується відповідачем з 01.01.2008 року-47 грн., не відповідає вимогам ст.6 Закону Про соціальний захист дітей війни, тобто, є меншим за 30% від мінімальної пенсії за віком.

19.06.2011 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14.06.2011 року №3491-VІ відповідно до якого було внесено зміни до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік. Так в п. 7 Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік було вказано що, Прикінцеві положення доповнити пунктом 4 такого змісту: 4. Установити, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., №4, ст. 94 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання вищевказаного Закону України Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року була прийнята постанова за №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, в п. 6 якої було встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні. Вказана постанова набрала чинності з 23.07.2011 року. Закони України про державний бюджет України на 2010 та 2011 роки, Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік а також Закон України Про соціальний захист дітей війни є актами єдиного органу законодавчої влади Верховної ради України, тобто актами однакової юридичної сили, а діюче законодавство не містить норм, які б встановлювали пріоритетність одних законів над іншими, в тому числі і в залежності від предмета правового регулювання. Також відсутні закони, які б регулювали питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Загальновизнаним є те, що серед двох однопредметних актів застосуванню підлягає той, який діє у часі пізніше, якщо інше не передбачено самим цим актом.

Проаналізувавши всі зазначені правові норми вважаю, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку підвищення до пенсії позивачу як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року включно є протиправними.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що підлягають до задоволення вимоги позивача щодо зобов»язання відповідача проводити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії, встановлене для дітей війни, в розмірі 30% від затвердженого Законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року.

На підставі ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито» позивач звільнений від сплати держмита /судового збору/ на користь держави.

Відповідно до ч. 1 абз. 9 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

Вважаю, що позивачу слід відмовити в задоволенні його позову в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку і виплати позивачу щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 23.07.2011 року; та в частині зобовязання відповідача провести перерахунок та здійснити виплату позивачу підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, в розмірі 30% від визначеного законом розміру мінімальної пенсії за віком /розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого в Законі про державний бюджет на відповідний рік/ встановленої законодавством на відповідний період, починаючи з 23.07.2011 року, з подальшою виплатою, оскільки з 19.06.2011 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14.06.2011 року №3491-VІ, та з 23.07.2011 року набрала чинності постанова КМ України від 06.07.2011 року №745.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 19, 113 Конституції України, Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп та від 22.05.2008 року № 10-рп, Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14.06.2011 року №3491-VІ, постанови КМ України від 06.07.2011 року №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, керуючись ст.ст. 6,9,17,99,158-163,183-2,256 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві щодо відмови у проведенні перерахунку підвищення до пенсії ОСОБА_1 як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві провести перерахунок та виплачувати щомісячно підвищення до пенсії ОСОБА_1, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі 30 відсотків від визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» розміру мінімальної пенсії за віком /розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність передбаченого в Законах про державний бюджет на відповідний рік/ починаючи з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року включно з врахуванням виплачених сум.

Постанова підлягає негайному виконанню.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2