Справа № 348/776/15-а
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015р. Справа № 876/5807/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): не з'явився

позивача у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області

на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.05.2015р. у справі №348/776/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернулась до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, просила визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про відмову у зарахуванні заробітної плати ОСОБА_1, яку вона отримувала у Відділковій лікарні станції Луганськ ДП "Донецька залізниця" у період з 01.07.2000р. по 31.12.2009р. на підставі довідок про її заробітну плату, виданих 08.12.2014р. Відділковою лікарнею станції Луганськ ДП "Донецька залізниця" за №77 та №78; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати з 23.10.2014р. заробітну плату ОСОБА_1, яку вона отримувала у Відділковій лікарні станції Луганськ ДП "Донецька залізниця" у період з 01.07.2000р. по 31.12.2009р. на підставі довідок про її заробітну плату, виданих 08.12.2014р. Відділковою лікарнею станції Луганськ ДП "Донецька залізниця" за №77 та №78, та виплатити недоплачені суми пенсії.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.05.2015р. у справі №348/776/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо зарахування заробітної плати, яку отримувала ОСОБА_1 у Відділковій лікарні станції Луганськ ДП "Донецька залізниця" у період з 01.07.2000р. по 31.12.2009р. на підставі довідок про зарплату, виданих Відділковою лікарнею станції Луганськ ДП "Донецька залізниця" за №№77, 78 від 08.12.2014р.; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 її заробітну плату, яку вона отримувала у Відділковій лікарні станції Луганськ ДП "Донецька залізниця" у період з 01.07.2000р. по 31.12.2009р. на підставі довідок про зарплату, виданих Відділковою лікарнею станції Луганськ ДП "Донецька залізниця" за №№77, 78 від 08.12.2014р., та виплатити недоплачені суми пенсії з 25.10.2014р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач у справі: управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

02.07.2015р. на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому позивач у справі зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1, згідно записів в трудовій книжці, на підставі наказу №41-к від 15.05.1985р. була прийнята на роботу в Донецьку ордена Леніна залізницю - Вузлову лікарню станції Кондрашевська-Нова (згодом перейменована у Відділкову лікарню станції Луганськ ДП "Донецька залізниця") на посаду санітарка-буфетниця.

02.01.1989р. на підставі наказу №2-к позивача було переведено на посаду медсестри дитячого відділення, а згодом з 01.02.1999р. - на посаду медсестри терапевтичного відділення.

10.02.2014р. на підставі наказу №191-к позивача було звільнено з роботи за власним бажанням. При цьому її загальний спеціальний (медичний) стаж, як працівника охорони здоров'я, становить понад 26 років 11 місяців 18 днів.

20.10.2014р. ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років, яка їй була призначена 25.10.2014р.

25.12.2014р. ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області із заявою про доручення до матеріалів пенсійної справи довідки про заробітну плату за період з 01.01.2000р. по 31.12.2006р. №77 від 08.12.2014р. та довідки про заробітну плату за період з 01.01.2007р. по 31.12.2009р. №78 від 08.12.2014р., виданих Відділковою лікарнею станції Луганськ ДП "Донецька залізниця".

11.02.2015р. управлінням Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області було прийнято рішення про відмову в зарахуванні заробітної плати, яку позивач отримувала за період з 01.01.2000р. по 31.12.2009р. у лікарні станції Луганськ ДП "Донецька залізниця" згідно з довідками про заробітну плату №77 та №78 від 08.12.2014р. Відмову мотивовано тим, що проведеною звіркою даних вище зазначених довідок та даних індивідуальних відомостей (форма ОК-5) за період з 01.01.2010р. по 31.12.2013р. розбіжностей не встановлено. Проводились заходи щодо встановлення причин відсутності даних за 2000р.-2009р. в реєстрі застрахованих осіб, але без результатів. 08.01.2015р. управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зверталось за роз'ясненням до Головного управління Пенсійного фонду України м.Івано-Франківська. Згідно з роз'ясненням, оскільки за період з 01.01.2000р. по 31.12.2009р. дані персоніфікованого обліку відсутні, то враховувати заробітну плату згідно довідок, виданих Відділковою лікарнею станції Луганськ ДП "Донецька залізниця" 08.12.2014р. немає законних підстав, то для обчислення розміру пенсії заробітна плата за період з 01.07.2000р. по 31.12.2003р. врахована з нулями, а в період з 01.01.2004р. по 31.12.2009р. заробітну плату зараховувати немає законних підстав без підтвердження даних персоніфікованого обліку.

Відповідно до вимог абз.8 ч.1 ст.52 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55 даного Закону.

Згідно із вимогами п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров'я при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909 (із змінами внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002р. №1436).

Порядок прийняття та оформлення документів для призначення пенсії врегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванн", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2015р. №22-1.

Відповідно до вимог п.7 Порядку №22-1, до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000р., а починаючи з 01.07.2000р. - індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

Персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд України та його органи на місцях відповідно до "Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1998р. за №794.

Згідно із вимогами п.10 даного Положення, роботодавці зобов'язані в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них.

Як вбачається з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №938/03-10 від 24.02.2015р., у зв'язку із проведенням антитерористичної операції в Луганській області підтвердити факт сплати страхових внесків державного закладу - Відділковою лікарнею станції Луганськ ДП "Донецька залізниця" в управлінні Пенсійного фонду України в Кам'янобродському районі м.Луганськ, де на обліку перебуває лікарня, не має можливості, з причини того, що лікарня знаходиться на території, підконтрольній українській владі, а управління Пенсійного фонду України знаходиться на території, підконтрольній ЛНР. Таким чином, встановити причини відсутності таких відомостей не має можливості (а.с.13).

Як вбачається з довідок про зарплату, котрі видані Відділковою лікарнею станції Луганськ ДП "Донецька залізниця" на підставі особового рахунку №629 ОСОБА_1, на всі виплати нараховано страхові внески.

На підставі викладеного, вбачається, що дії відповідача не узгоджуються з положеннями п.п.17 та 43 Порядку №22-1, які зобов'язують його приймати до уваги всі додаткові документи, надані підприємствами, установами та організаціями, архівними установами, а також і фізичними особами та приймати обґрунтовані та розсудливі рішення.

Інших уточнюючих документів, крім трудової книжки та довідок про заробітну плату, в даний час позивач надати не може у зв'язку з поважними об'єктивними причинами.

Згідно із вимогами п.11 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1998р. №794, фізична особа має право, у разі незгоди з відомостями, внесеними до системи персоніфікованого обліку, звертатися до уповноваженого органу із заявою про їх виправлення, а відповідно до п.15 Положення - спори, що виникають з питань правовідносин, пов'язаних з персоніфікованим обліком, розв'язуються за згодою сторін, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (із змінами, внесеними постановою уряду від 26.09.2002р. №1436) встановлено, що в закладах охорони здоров'я право на пенсію за вислугу років мають особи, які працювали, зокрема, на посадах медичних працівників.

Зазначене ґрунтується і на положеннях Рішення Конституційного Суду України від 18.06.2007р. №4-рп/2007, у пункті 3.4 якого вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Пункт 43 Порядку №22-1 гарантує, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного, об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що відповідні управління Пенсійного фонду України здійснюють, зокрема, перерахунок пенсії саме на підставі тих документів, які надані заявником до органу, що здійснює такий перерахунок, та вимагають всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.05.2015р. у справі №348/776/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.05.2015р. у справі №348/776/15-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 18.12.2015р.