Справа № 2-а-2184/10
Суддя: Цвіркун О.С.
Дата ухвалення: 2010-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №2а-2184/10
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про стягнення заборгованості по грошовому забезпеченні та інших грошових виплатах
21 червня 2010 року м. Рівне
Рівненський міський суд у складі:
головуючого - судді Цвіркуна О.С.,
при секретарі Власюк О.В.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Ящука В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 , до Командира Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій командування протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, суд
ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Рівненського міського суду у якому вказав, що з 24 серпня 1994 року по 14 червня 1997 року він навчався у Київському військовому ліцеї. Після закінчення навчання у Ліцеї його було направлено до вступу в Одеський інститут Сухопутних військ .
По закінченню канікулярної відпустки безпосередньо після закінчення Ліцею позивач прибув до Одеського ІСВ та був зарахований до нього.
23 червня 2001 року після закінчення Одеського ІСВ наказом Міністра Оборони України № 292 ОСОБА_1 було присвоєно військове звання "лейтенант" та призначено на посаду у військову частину НОМЕР_2 .
В період з серпня 1994 року по даний час він проходить службу на офіцерських посадах у ЗС України, в даний час - з 5 березня 2005 року проходжу службу на посаді командира взводу глибинної розвідки в/частини НОМЕР_1 .
Відповідно до абзацу четвертого пункту першого статті 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військкоматом. (Ця норма, що міститься в ст. 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" була дійсною до прийняття Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" № 766 від 18 червня 1999 року, яким з абзацу четвертого пункту першого виключено факт початку перебування на військовій службі день прибуття на навчання до військового ліцею).
Однак, як зазначає Позивач, початком перебування на військовій службі в його послужному списку записано день вступу до Одеського інституту Сухопутних військ, а саме з 28 липня 1997 року.
Таким чином, на даний час Позивачу не зараховано до вислуги років 2 роки 11 місяців та 26 днів, чим обмежені його права у сфері проходження військової служби в Збройних Силах України.
Для поновлення законних прав Позивач звернувся з відповідним рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням про зарахування строку навчання у Київському військовому ліцеї у загальний строк військової служби та у строк безперервної військової служби, проведення перерахунку вислуги років вважаючи початком військової служби 01 вересня 1994 року, внесення змін в усі відповідні документи. Проте, командиром військової частини у задоволенні вимог було відмовлено.
Грунтуючись на вищенаведених обставинах позивач просить суд, зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 встановити початком військової служби день зарахування до Київського військового ліцею (24 серпня 1994 року), та зарахувати строк навчання у Київському військовому ліцеї у загальний строк військової служби та у строк безперервної військової служби, внести відповідні зміни в усі необхідні документи.
У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю.
Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги заперечував повністю, посилаючись на те, що чинним Законом України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року із змінами та доповненнями встановлено види військової служби і вказано повний перелік громадян України, які мають статус військовослужбовців. До переліку громадян України, які мають статус військовослужбовців осіб, що проходять навчання у військовому ліцеї цей Закон не включає.
Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.
ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Рівненського міського суду у якому вказав, що з 24 серпня 1994 року по 14 червня 1997 року він навчався у Київському військовому ліцеї. Після закінчення навчання у Ліцеї його було направлено до вступу в Одеський інститут Сухопутних військ .
По закінченню канікулярної відпустки безпосередньо після закінчення Ліцею позивач прибув до Одеського ІСВ та був зарахований до нього.
23 червня 2001 року після закінчення Одеського ІСВ наказом Міністра Оборони України № 292 ОСОБА_1 було присвоєно військове звання "лейтенант" та призначено на посаду у військову частину НОМЕР_2 .
На даний час Позивач проходить військову службу на посаді командира взводу в/частини НОМЕР_1 .
Як вбачається з оглянутого в судовому засідання витягу з послужного списку позивача днем зарахування на військову службу є день вступу до Одеського ІСВ, а саме 28 липня 1997 року.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року організаційно Збройні Сили України складаються з військових об`єднань, з`єднань, частин, підрозділів, військових установ і навчальних закладів.
Відповідно до абзацу четвертого пункту першого статті 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військкоматом. (Ця норма, що міститься в ст. 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" була дійсною до прийняття Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" № 766 від 18 червня 1999 року, яким з абзацу четвертого пункту першого виключено факт початку перебування на військовій службі день прибуття на навчання до військового ліцею).
Проте, статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін дочинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод в Україні.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи виконавчої влади, їх посадові особи зобов`язані діяти тількина підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до практики тлумачення Конституційним Судом України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (рішення від 5 квітня 2001 року у справі № 1-16/2001 та рішення від 2 липня 2002 року у справі № 1-8/2002 тощо), згідно з якою закони та інші нормативно-правові акти України не поширюються на правовідносини, які виникли і не закінчилися до набуття чинності таких законів та інших нормативно-правових актів.
На підставі вищенаведеного суд рахує встановленим, що правовідносини щодо проходження військової служби в Збройних Силах у Позивача виникли 24 серпня 1994 року і на день набрання чинності Закону України "Про внесення до Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" № 766-ХІУ від 18 червня 1999 року ( відповідно до якого норма, що містилася у статті 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" стосовно військових ліцеїв та військово-навчальних закладів втратила чинність) не припинилися.
Тому, застосування до останнього зворотної (ретроактивної) дії в часі статті 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу " № 2232-ІІ від 25 березня 1992 року, викладеної відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" № 766-ХІУ від 18 червня 1999 року є неправомірним і призводить до звуження обсягу прав Позивача у сфері проходження військової служби, що виявилось в тому, що останньому не було зараховано до вислуги строк навчання у Ліцеї.
Разом з тим, відповідно до статті 58 Конституції України, у даному конкретному випадку слід застосуватизворотну (ретроактивну) дії в часі статті 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХП від 25 березня 1992 року, так як застосування цієї норми покращує правове становище Позивача.
З огляду на вищевикладене, на підставі аб.4 п.1 ст.24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XIІ, ст. 3,8,22,24,55,58 Конституції України, п. 13.1 Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра Оборони України від 05 березня 2001 року №75, п.1.2 Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в ЗС України, затвердженої наказом Міністра Оборони України від 26 травня 2003 року №149, ст. 160,161,162,163,256 КАС України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 , до Командира військової частини НОМЕР_1 про визнання дій командування протиправними та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.
Визнати дії командира військової частини НОМЕР_1 , щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку вислуги років протиправними.
Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 встановити початком військової служби ОСОБА_1 , день зарахування до Київському військового ліцею (24 серпня 1994 року) у зв`язку з чим провести перерахунок вислуги років вважаючи початком військової служби 24 серпня 1994року, внести відповідні зміни в усі необхідні документи.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.С. Цвіркун