Справа № 2-а-2107/10
Суддя: Цвіркун О.С. О. С.
Дата ухвалення: 2010-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №2а-2107/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Цвіркуна О.С.,

при секретарі Власюк О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ смт. Маневичі та район УДАІ УМВС у Волинській області про визнання нечинною постанови Інспектора ІДПС Маневицького ВДАІ ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ВДАІ смт. Маневичі та район УДАІ УМВС у Волинській області про визнання нечинною постанови Інспектора ІДПС Маневицького ВДАІ ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення.

В адміністративному позові просив суд: скасувати постанову інспектора ІДПС Маневицького ВДАІ ОСОБА_2 від 20.04.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 330 грн., провадження по справі закрити.

Позивач в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про дату та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату та час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів

Суд, всебічно дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 20 квітня 2010 року, інспектором ДПС Маневицького ВДАІ ОСОБА_2 було винесено постанову серії АС №093781 від 20.04.2010 року та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 330 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюються на публічно-правові справи: про накладення адміністративних стягнень, тобто ці справи підлягають розгляду у судах загальної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 5 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ст. 288 КУпАП Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В Протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відсутні посилання на показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпеченню безпеки дорожнього руху, а також інші документи. Замість законних та допустимих доказів по справі інспектором зазначено лише те, що швидкість вимірювалась приладом «Беркут», технічна повірка якого не підтверджена та який не має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тому цей доказ суддя не приймає до уваги, оскільки вважає не належним та таким що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

З пояснень водія ОСОБА_1, наданими у адміністративному позові, вбачається, що автомобілі марки «ВАЗ», під його керуванням на ділянці дороги, зазначеній у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, рухався із дозволеною швидкістю.

Оцінивши всі подані працівниками ДАІ докази про винуватість ОСОБА_1 та зважаючи на конституційне право презумпції невинуватості суд вважає, що вина його не доведена, а у його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, оцінивши всі обставини справи у їх сукупності, приходить до переконання, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а докази вини вчинення правопорушення ОСОБА_1 - відсутні.

Оскільки, стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення, тому провадження по справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 251, 268, 272, 280, 287, 288, 289 КУпАП, ст. 17, 71, 112,160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ВДАІ смт. Маневичі та район УДАІ УМВС у Волинській області про визнання нечинною постанови Інспектора ІДПС Маневицького ВДАІ ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Переглянути та скасувати постанову серії АС №093781 від 20.04.2010 року по справі про адміністративне правопорушення.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Рівненського міського суду О.С. Цвіркун