Справа № 334/9228/15-а
Суддя: Яркіна С. В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №334/9228/15-а
Провадження № 2-а/317/83/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Яркіна С.В., розглянувши у скороченому провадженні у м. Запоріжжя адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання дій противоправними та зобовязання вчинити певні дії, вказавши, що вона перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя та їй нарахована пенсія за віком з 02.08.2009 року згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», посилаючись на те, що Пенсійний фонд України в Ленінському районі м. Запоріжжя відмовив у виплаті пенсії за віком, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII. Позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про роз'яснення причин невиплати призначеної з 02.08.2009 року пенсії, на що отримала відповідь УПФ № 205/М-1 від 23.07.2015 р., що оскільки вона працює на посаді судді, тому призначена їй пенсія не виплачується, оскільки до абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зміни з 01.06.2015 р. не внесені, тому підстав для виплати пенсії немає, тому позивачка просить суд визнати протиправними дії Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови у виплати пенсії за віком з 02.08.2009 року, зобовязати управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя виплачувати пенсію за віком відповідно до законодавства та розглянути справу у скороченому провадженні.

Відповідач - представник УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя надав заперечення проти адміністративного позову, вказавши, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 02.08.2009 року, їй нарахована пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суддя, дослідивши матеріали справи, розглянувши надані сторонами докази, вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя та перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя і їй нарахована пенсія за віком з 02.08.2009 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсійний фонд України в Ленінському районі м. Запоріжжя, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII відмовив у виплаті пенсії.

ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з проханням розпочати виплату пенсії, але отримала відмову.

Не погоджуючись з цим рішенням відповідача, позивачка звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суддя вважає дії Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови позивачці виплати пенсії за віком з 02.08.2009 року протиправними та такими, що порушують її законні права та інтереси, з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Частина четверта статті 141 в редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015 ) Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), у період роботи на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до цієї статті або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до цієї статті, не виплачується.

В законодавстві України є такі поняття як «пенсія» та «щомісячне довічне грошове утримання». «Щомісячне довічне грошове утримання» і «пенсія» є засобами соціального забезпечення , але не тотожними поняттями.

Оскільки позивачці призначалася пенсія за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в загальному порядку, а не щомісячне грошове утримання на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів», то призупинення виплати їй пенсії за віком є необґрунтованим та таким, що порушує її права.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року): «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- У період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Відповідно до діючої редакції абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-1У, «тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи…на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього закону, не виплачуються».

Піддаючи аналізу вищевикладені норми Законів, суддя приходить до висновку ,що не підлягають виплаті пенсії, призначені у період роботи осіб на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про судоустрій і статус суддів». А позивачці, як встановлено судом, 02.08.2009 року було призначено пенсію за віком на загальних підставах, у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказаний у п.5 розділу III «Прикінцеві положення « Закону України № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку із чим з вказаної дати втратили чинність , зокрема норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії /щомісячне грошове утримання за цими Законами не призначаються. З 1 червня 2015 року посада на якій працює позивачка не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах , передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів», у зв'язку із чим передбачені ч. 1 ст. 47 , ст. 54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачці пенсії , призначеної відповідно до цього Закону відпали і на теперішній час перешкоди для виплати пенсії відсутні.

Оскільки ОСОБА_1 працює на посаді судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», то їй відмовлено у виплаті пенсії.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову (стаття 1, частина перша статті 6, частини перша, друга статті 8 Основного Закону України).

Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Вирішуючи спір, суддя стягує з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору у сумі 487,20 грн., сплата якого підтверджується квитанцією від 20.10.2015 року.

Керуючись ст. 159-163, 183-2,186 КАСУ, ст..ст. 8,22,55,95,64, 124,152 Конституції України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо призупинення нарахування та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.06.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя поновити нарахування та виплату пенсії за віком з 01.06. 2015 року.

Стягнути з Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487,20 гривень (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через місцевий суд.

Суддя С.В.Яркіна