Справа № 235/5901/15-а
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 235/5901/15а
Провадження № 2-а/235/608/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 грудня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі головуючої судді Величко О.В.,

при секретарі Задерей А.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача УПФУ у м. Красноармійську

та Красноармійському районі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську

адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі про визнання протиправним рішення відповідача, зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі про визнання протиправним рішення відповідача, зобов»язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 12.04.1976 року працював суддею Селидівського міського суду, а потім на посаді Красноармійського міськрайонного суду, пішов у відставку та отримував щомісячне грошове утримання. 30.06.2015 року він звернувся із заявою до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання у зв»язку з підвищенням заробітної плати суддям. Рішенням УПФУ від 08.07.2015 року відповідачем відмовлено в проведенні перерахунку, оскільки перерахунок суддям у відставці, за їх думкою у відставці, не передбачений. Не погодившись з рішенням УПФУ, позивач просить визнати дії відповідача неправомірними, зобов»язати здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання за період з 01.07.2014 року в розмірі, передбаченому ст..ст. 128, 138 Зсакону України « Про судоустрій та статус суддів», виходячи із заробітної плати працюючого судді за період часу з 01.07.2014 року і 2015 рік, згідно довідки, виданої ТУ ДСА від 17.04.2015 року, перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 88% від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі позовні вимоги не визнав та пояснив, що ОСОБА_3 дійсно звернувся до Управління із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ст..ст. 129,138 Закону України № 2453-У1 від 07.07.2010 року « Про судоустрій і статус суддів». Таке звернення позивача до Управління відбулося 30.06.2015 року. Законом України № 192-У111 від 12.02.2015 року « Про забезпечення права на справедливий суд» було викладено у новій редакції. До 28.03.2015 року ст.. 129 Закону 2453 регламентувала питання обчислення і виплати суддівської винагороди, а ст.. 138 цього Закону обчислення, нарахування і виплати пенсії та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.Зі вступом у законну силу Закону України « Про забезпечення права на справедливий суд» питання обчислення і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці регламентується ст.. 141 Закону 2453. На момент виникнення спірних правовідносин об»єктивно неможливим було проведення такого перерахунку у відповідності до ст..ст. 129, 138 Закону 2453, оскільки порядок та умови такого перерахунку регулювалися іншою правовою нормою. Тому вимоги позивача про зобов»язання Управління здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до ст..ст. 129,138 Закону 2453 вважають необґрунтованим , у зв»язку з чим просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач з 12.04.1976 року по 26.01.1998 року працював суддею Селидівського міського суду, а потім суддею Красноармійського міськрайонного суду, після чого пішов у відставку, знаходиться на обліку у відповідача та отримує довічне грошове утримання судді.

17.04.2015 року ТУ ДСА України в Донецькій області позивачу видана довідка за № 08-396-15 про те, що заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці згідно ст.. 129 Закону № 2453 на 01.07.2014 року склала 21924 грн.

29 травня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного щомісячного грошового утримання у зв»язку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, згідно довідки Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 08-396-15.

08 липня 2015 року відповідачем прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу у зв»язку з тим, що з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії або щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України « Про державну службу», «Про прокуратуру», « Про судоустрій і статус суддів», « Про статус народного депутата України», « Про Кабінет ОСОБА_4 України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України» « Про службу в органах місцевого самоврядування», « Про дипломатичну службу», Подавткового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депута. З 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України суддів визначається виключно законами України.

Відповідно до ч.1 ст.126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з конституційних гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, зокрема для суддів в відставці - щомісячного довічного грошового утримання.

При цьому, відповідно до частин другої і третьої ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічне положення закріплено в ч.6 ст.47 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI про те, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначенихКонституцією України гарантій незалежності судді.

Відповідно до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI в редакції, що діяла до внесених змін Законом України від 08.07.2011 №3668-VI, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У внесених Законом № 3668-VI в частину п'яту ст.138 Закону № 2453-VІ змінах визначено, що виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного Фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Однак, Конституційний Суд України рішенням від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453-VI у редакції Закону № 3668-VI визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

У цьому рішенні Конституційний Суд України вказав на те, що Законом № 3668-VI змінено визначений Законом № 2453-VI порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання, внаслідок чого зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів. Залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон № 3668-VI звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання, його максимальний розмір та обмеження у здійсненні перерахунків щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, а також скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, його індексацію, застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та інших передбачених законодавством перерахунків, чим знизив досягнутий рівень гарантій незалежності суддів, що не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів.

У постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 24 березня 2015 року в аналогічній адміністративній справі зазначено, що з моменту ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453-VI в редакції до змін, внесених Законом № 3668-VI: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Тобто, законодавцем визначено, що довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі до 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Також, аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09.06.2015 у справі № 21-472а15.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Також, викладене вище відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді(пункт 6.4).

У Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Крім того, положення статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, як до змін, так і після них, не тільки не встановлюють заборони перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а навпаки ставлять у залежність його розмір від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до пп.2 п. 28 розділу 11 Закону України « Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-У11, зокрема внесено зміни до Закону України « Про судоустрій і статус суддів», а саме у частині третій статті 138 цифри «80» замінено цифрами «70», які відповідно до п. 2 розділу 1У Прикінцевих положень цього Закону набрали чинності 01.05.2014 року. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судді, який вийшов у відставку, щомісячне грошове утримання виплачується у розмірі 70 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання судді збільшується на 2 відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді.

А з 01.01.2015 року до вищевказаного Закону були внесені зміни і з цього часу розмір щомісячного довічного грошового утримання судді, який вийшов у відставку був зменшений до 60 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, який працює на відповідній посаді.

Зміни законодавства , в даному випадку, не можуть впливати на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді, який був передбачений законом на момент виходу у відставку відповідно до ст. 58 Конституції України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 17 березня 2015 року № 21-371а14 та в постанові від 09.06.2015 року у справі № 21472а15.Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Отже, діючим законодавством чітко визначено розмір довічного грошового утримання судді у відставці, яке розраховується із розміру грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, тобто у разі зміни розміру грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, органи Пенсійного фонду повинні здійснити перерахунок раніше призначеного грошового утримання судді у відставці без обмеження максимального розміру грошового довічного утримання судді у відставці.

Як встановлено в судовому засіданні загальний стаж роботи позивача на посадді судді складає 24 роки .

Оскільки період суддівського стажу позивача, який надає право для нарахування щомісячного довічного грошового утримання, складає понад 24 роки, це дає йому право на нарахування зазначеного утримання в розмірі 88% від суддівської винагороди, визначеної ЗакономУкраїни « Про судоустрій і статус суддів» з 01.07.2014 року.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, зарєстровано, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року за № 200/14891, затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, відповідно до розділу 111 якого уповноважена особа надає до управління Пенсійного Фонду України для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці документи зазначені п.2.1 розділу 11 вказаного Порядку, в т.ч. довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до п.4 пп 11 Положення про державну судову адміністрацію України, затвердженого Указом Президента України « Про державну судову адміністрацію України» від 03.03.2003 року № 182/2003 на Територіальне управління Державної судової адміністрації України покладено функцію ведення бухгалтерського обліку. Таким чином складання довідки ТУ ДСА від 17.04.2015 року є підставою для перерахнку довічного грошового утримання.

Таким чином, відповідач повинен проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв»язку з підвищенням заробітної плати працюючим суддям на відповідній посаді на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.

У зв»язку з тим, що з 01.07.2014 року заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді у Красноармійському міськрайсуді змінилася у бік підвищення, відповідач зобов»язаний був провести позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Доводи представника відповідача про те що Законом України № 213-У111 від 02.03.2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення, яким довічне грошове утримання було призначено на підставі Закону України « Про судоустрій і статус суддів» суд не приймає до уваги за наступними підставами.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-У111 від 02.03.2015 року « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру","Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет ОСОБА_4 України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митногокодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Так, Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015, було внесено зміни до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та вказано, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), у період роботи на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до цієї статті або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до цієї статті, не виплачується;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

У п.2 Пояснювальної записки до Проекту Закону України № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» прописано, що метою даного Закону та шлях її досягнення є, зокрема, врегулювання правовідносин щодо виплати спеціальних пенсій певній категорії осіб (народні депутати, державні службовці та прирівняні до них особи, судді, прокурори та інші).

Спеціальні пенсії поширюються на державних службовців, народних депутатів та їх помічників, суддів, прокурорів, працівників прокуратури, митників, журналістів, наукових і науково-педагогічних працівників, працівників дипломатичної служби, Кабінету ОСОБА_4 України та Національного банку, органів місцевого самоврядування, судової експертизи тощо. Призначення таких пенсій регламентують спеціальні закони та специфічні умови призначення таких виплат.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно доЗакону України «Про судоустрій та статус суддів» є інвалідом 2 групи.

Позивач реалізував своє право на звернення за перерахунком розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, звернувшись із відповідною заявою 29.05.2015 року, тобто після набрання чинності Законом України « Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення « № 213 У111 від 02.03.2015 року, яким встановлено скасування норм, які стосуються призначенню та перерахунку грошового утримання на підставі Закону України « Про судоустрій і статус суддів», проте відноситься до категорії осіб інвалід 2 групи, на яку дія Закону № 213-111 стосовно припинення виплати довічного грошового утримання не поширюється.

Окрім того, відповідно до ст. 58 Конституції України, зокрема закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи вище зазначені норми права, обставини справи, положення ст. 58 Конституції України , а також той факт, що з моменту внесення подання про звільнення судді з посади та виникнення у органу, що його брав, передбаченого вимогами ст. 126 Конституції України обов»язку щодо його звільнення, діяли положення частини третьої ст. 138 Закону № 2453-У1 в редакції, якою передбачено його право на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, тобто до зазначених спірних відносин не можна застосувати положення Закону № 213-У111.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України « Про судоустрій та статус суддів», Рішенням Конституційного суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013, ст.ст. 122-143, 151-154,158,162,163,167,185-186,254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати протирпавними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області щодо перерахунку та не виплати з 01.07.2014 року належних сум щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_3.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 не отримані суми щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.07.2014 року.

Зазначена постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги на постанову суду, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб"єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п"ятиденного строку з моменту отримання суб"єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: