Справа № 22-а-20924/11
Суддя: Митрофанова Л.В.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.2 (1 ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Михайлів Л.В., Соколан Н.О.

розглянувши у м. Кривому Розі в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 Азізага Гасанага огли та Управління пенсійного Фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 Азізага Гасанага огли до Управління пенсійного Фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу про визнання дій не правовими і зобов,язання виконати перерахунок розміру пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнював, до Управління Пенсійного фонду України у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу (далі по тексту Управління), в якому просив визнати дії Управління у відмові перерахунку пенсії згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобовязати сплатити борг за неотриманні державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з 01.05.2001р. та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком у сумі 330022грн.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2010 року позовні вимоги задоволені частково, визнано дії посадових осіб, які відмовили перерахувати ОСОБА_1, як інваліду 2 групи основну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 27.01.2009р. по 16.06.2010р. не правовими та такими, що обмежують його конституційні права.

Зобов,язано Управління перерахувати та виплатити ОСОБА_1 основну та додаткову пенсію згідно ст.. 50, ч.4 ст. 54 Закону України«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 27.01.2009р. по 16.06.2010р.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 та Управління подали апеляційні скарги.

Позивач ОСОБА_1 просив змінити постанову суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що суд не повинен був відмовляти у отриманні основної та додаткової пенсії з 01.05.2001р. та взяв до уваги заперечення відповідача щодо застосування строку позовної давності; у постанові суду без мотивації ввів граничну дату отримання додаткової та державної пенсії.

Управління просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, вважало, що правомірно виплачувало державну та додаткову пенсію згідно постанов Кабінету Міністрів України від 25.07.2001 року №861 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян».

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від наслідків катастрофи на ЧАЕС, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи №514644, виданого 29.04.2003 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією та довідкою МТЕК №042312, виданої 01.07.1994 року, яка посвідчує, що його захворювання повязане з виконанням обовязків про ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.5, 7). Позивач має право на отримання державної та додаткової пенсії на підставі ст., ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за шкоду, заподіяну здоровю.

Ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визнано підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у звязку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 зазначеного закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам ІІ групи у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст.53 Закону виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу та отримує пенсію згідно ст., ст.50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 25.11.1996 року, що не оспорюється відповідачем (а.с. 17).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 02.11.2009 року звернувся із заявою про перерахунок йому пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак, відповідач надав 13.11.2009 року відповідь про те, що пенсія йому виплачується правомірно.

Встановлено, що Управління нараховувало та виплачувало позивачу основну та додаткову пенсію відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян»

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що основна та додаткова пенсії позивачу згідно ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»повинна розраховуватися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір якого встановлюється законами про Державний бюджет на відповідні роки.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст., ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, який передбачений ст.50 цього Закону особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії встановлюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 було визнано неконституційним підпункт 12 пункту 28 Розділу ІІ закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким обмежувалися розміри як державної, так і додаткової пенсій і з цього періоду державну та додаткову пенсію згідно ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»необхідно було виплачувати учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідам ІІ групи у розмірах восьми мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком відповідно. Судом першої інстанції встановлено, що з 29.01.2009р. відповідач виплачував державну та додаткову пенсії позивачу невірно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду за захистом свого права щодо отримання державної та додаткової пенсії з 01.05.2001р., оскільки як вбачається з матеріалів справи із позовом ОСОБА_1 звернувся 27.01.2009р. (а.с.1), тому доводи позивача в цій частині спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

На підставі вище викладеного, колегія суду вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 Азізага Гасанага огли та Управління пенсійного Фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: