Справа № 814/2335/14
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/2335/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

за участю секретаря: Колеснікова-Горобця І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25 липня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що під час проведення позапланової перевірки відповідач дійшов невірних висновків щодо нікчемності правочину з контрагентом ТОВ "Мега-Проект". Позивач наполягає на наявності у нього всіх первинних документів, з якими Податковий кодекс України пов'язує визначення податкових зобов'язань із ПДВ та формування податкового кредиту, натомість відповідач посилається лише на акт про неможливість проведення зустрічної звірки, що не є підставою для визначення порушення щодо формування суми податкового кредиту.

За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 29 жовтня 2014 року прийнято постанову про задоволення позову.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області . № від 25.07.2014 р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності первинних бухгалтерських документів на підтвердження реальності господарської операції з ТОВ "Мега-Проект" а також з того, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки не є носієм інформації про порушення позивачем вимог податкового законодавства а тому не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що правочини з контрагентом позивача ТОВ "Мега-Проект" мають ознаки фіктивності, що встановлено актом про неможливість проведення зустрічної звірки, а також поясненнями директора, що непричетний до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності товариства.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 10.07.2014 р. № 6/14-09-17-36/НОМЕР_2.

Під час перевірки встановлено відсутність виконання робіт та укладення угоди з метою настання реальних наслідків. Господарська операція за період з 01.12.2013 р. по 31.12.2013 р. щодо замовлення виконання робіт позивачем у ТОВ "Мега-Проект" не підтверджується стосовно врахування реального часу здійснення господарських операцій. На порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) позивачем до податкового кредиту включено суму ПДВ на підставі правочину, який має ознаки нікчемного, та завищено суму податкового кредиту на 25068,20 грн., чим занижено ПДВ за квітень 2014 р. на суму 25068,20 грн.

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.07.2014 р. № на суму 31335,25 грн.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, яка складається із сум податків, нарахованих (сплачених) у зв'язку з придбанням, виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

При цьому, платник податку зобов'язаний надати покупцю на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, оформлену належним чином відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.

Таким чином, право на віднесення сум податку на додану вартість, сплачених при придбанні товару/послуг, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання в разі фактичного придбання товару/послуг, наявність первинних документів та використання в господарській діяльності придбаного товару чи послуг.

Згідно з ст. 138, ст. 139 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат. До складу витрат не включається витрати, які не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Перевіркою встановлено, що позивач 29.11.2013 р. уклав договір підряду з ТОВ "Мега-Проект", за яким останній виконав будівельно-монтажні роботи по благоустрою виробничої бази. Передбачені договором роботи були виконані в грудні 2013 р. Сторони договору підписали акт прийому виконаних робіт. Сума за договором виплачена позивачем на підставі квитанцій та платіжного доручення. Підрядником виписана податкова накладна, зареєстрована у встановленому порядку.

Судом апеляційної інстанцій встановлено, що висновки ДПІ про нікчемність угод були зроблені не на підставі первинних документів, а за матеріалами перевірки контрагента, який не мають ніякого відношення до бухгалтерського чи податкового обліку ФОП.

Зокрема, чинне податкове законодавство не ставить у залежність формування позивачем податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, питання визначення складу податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що суми податкового кредиту, сформовані ФОП, підтверджені належними чином оформленими первинними документами.

Висновок ДПІ про те, що здійснені між ФОП та ТОВ "Мега-Проект" правочини є такими, що не спрямовані на настання юридичних наслідків необґрунтовані.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, а відтак висновків Миколаївського окружного адміністративного суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин