Справа № 233/2978/14-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Київ К/800/60091/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року

у справі № 233/2978/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2, звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила: визнати рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні пенсійного фонду України в Донецькій області від 21 березня 2014 року № 16/15 незаконним та скасувати його, визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області від 02 квітня 2014 року щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 незаконним та скасувати його, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 22 серпня 1992 року по 10 жовтня 1994 року у Костянтинівському заводі "Заря" (ЗАТ "Заря") на посаді склодува та призначити пенсію на пільгових умовах з 04 січня 2014 року.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2014 року позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року, постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що відповідачами безпідставно не зараховано до пільгового стажу період роботи з 22 серпня 1992 року по 10 жовтня 1994 року у Костянтинівському заводі "Заря" (ЗАТ "Заря") на посаді склодува.

У заперечені Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено, що згідно з даними трудової книжки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала з 06 січня 1988 року на Костянтинівському заводі скляних та майолікових виробів учнем склодува, а з 06 червня 1988 року склодувом 06 червня 1988 року вказаний завод перейменовано на Закрите акціонерне товариство «Заря» (далі - ЗАТ «Заря»), де вона продовжила працювати по професії склодува і звільнилася 10 жовтня 1994 року.

15 січня 2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі за призначенням пенсії на пільгових умовах, але рішенням від 02 квітня 2014 року їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Рішення про відмову в призначенні пенсії мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу, до якого зараховано лише 4 роки 02 місяці і 16 днів.

21 березня 2014 року за заявою позивача ОСОБА_2 про підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, у зв'язку з ліквідацією Костянтинівського заводу «Заря» (ЗАТ «Заря») комісією при Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову у зарахуванні їй пільгового стажу за період з 22 серпня 1992 року по 10 жовтня 1994 року за роботу склодува у зв'язку з відсутністю атестації робочих місць, і було зараховано їй до пільгового стажу за Списком № 1 строк роботи склодувом з 06 червня 1988 року по 21 серпня 1992 року.

Вважаючи зазначену відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом про визнання рішень відповідачів незаконними, їх скасування та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області зарахувати до пільгового стажу період роботи на посаді склодува та призначити пенсію на пільгових умовах.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявні всі документи і відомості про період його роботи, а тому відповідач необґрунтовано відмовив позивачеві в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того що, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області правомірно відмовлено позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах, з тих підстав, що на підприємстві не проведено атестації робочих місць.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), незалежно від місця останньої роботи право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до п. 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок), якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Урахування встановлених обставин, норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

З огляду на наведене, відмова Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області щодо непризначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах внаслідок непроведення атестації посади є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції щодо відмови Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2 внаслідок не проведення атестації посади та призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та відповідає правовій позиції Верховного Суду України у спорах цієї категорії, висловленій, зокрема, у його постанові № 21-585а14 від 17 березня 2015 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволення позову. Судом апеляційної інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: