Справа № 826/25289/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2015 року № 826/25289/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доКиївського міського центру медико-соціальної експертизи
про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київського міського центру медико-соціальної експертизи про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 січня 2015 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірними діями щодо відмови у наданні повної відповіді на запит позивача про надання інформації.

Відповідач у письмових запереченнях проти позову заперечив, вказуючи, що на запит позивача було надано повну та вичерпну відповідь згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації», у зв'язку з чим підстав для задоволення позовних вимог немає.

Розглянувши подані документи і матеріали, враховуючи заперечення відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи увбачається, що 12 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з інформаційним запитом на отримання публічної інформації до Київського міського центру медико-соціальної експертизи, в якому просив надати інформацію про час первинного огляду ОСОБА_1 з боку певної медично-соціальної експертної комісії з зазначенням часу виникнення основного захворювання та відповідного діагнозу при направленні на МСЕК, про місце роботи, посаду ОСОБА_1 на час первинного огляду з боку МСЕК, про час настання, причину, термін тривалості інвалідності, про час з якого ОСОБА_1 зазнав стійку втрату професійної працездатності з зазначенням її ступеню у відсотках та її тривалість, про час з якого відповідною МСЕК встановлено факт спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди з зазначенням підстав останньої, про потребу у додаткових витрат на медичну та соціальну допомогу ОСОБА_1, що підтверджується із зазначенням її тривалості, що встановлювались МСЕК.

19.01.2015 року відповідачем було надано відповідь №ОК-13 №8 на запитувану позивачем інформацію, а також додатково повідомлено, що надати ксерокопії всіх довідок до актів огляду МСЕК та довідок про результати визначення ступення втрати професійної працездатності у відсотках, потреби в додаткових видах допомоги неможливо в зв'язку з відсутністю технічних засобів.

Позивач, вважаючи дії та бездіяльність Київського міського центру медико-соціальної експертизи щодо відмови у наданні повної інформації на інформаційний запит від 12 січня 2015 року неправомірними, звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 3 зазначеного вище Закону право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно до ч. 7 ст. 6 вказаного Закону, обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

У пункті 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначається, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані, зокрема, надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Згідно до ч. 1 ст. 16 вищезазначеного Закону розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань запитів на інформацію розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію та надання консультацій під час оформлення запиту.

Статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом.

Як убачається зі змісту листа від 19.01.2015 року №ОК-13 №8 Київського міського центру медико-соціальної експертизи позивачу надано вичерпну відповідь з урахуванням обставин, які слугували підставою для звернення та роз'яснено порядок отримання необхідних документів.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур