Справа № 2-а-84/2010
Суддя: Піх Ю. Р.
Дата ухвалення: 2010-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-a-84/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 року

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді:

при секретареві:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2009 року Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про відмову у проведенні нарахування та виплати недовиплаченої частини щорічної грошової допомоги на оздоровлення на підставі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР від 06.06.1996 року за період з 2006 по 2009 рік незаконними та стягнути з Відповідача на його користь недоплачену суму у розмірі 9 225,00 грн.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримував в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував і пояснив, що зазначені виплати проводяться лише за рахунок коштів Державного бюджету України, розмір виплат встановлений законодавством України і тому виплата їх у більшому розмірі неможлива, УПСЗН Комунарського району повністю виконало свій обов'язок по виплаті допомоги у відповідному розмірі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши інші докази, які знаходяться у матеріалах справи, судом встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається, що Позивач є учасник ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС у 1986 році, посвідчення 2-ї категорії, серія А № 204304 від 10.10.2007 року.

Згідно правил ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Однак іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду. Відповідно до ч.І п. 1 ст. 13 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно з п. З ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Таким чином позовні вимоги про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за період з 2006 - 2009 роки підлягають розгляду.

м. Запоріжжя

Згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР від 06.06.1996 року щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії виплачується у розмірі п,яти мінімальних заробітних плат, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Законодавчо встановлено, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення здійснюється органами праці та соціального захисту населення, яке є Відповідачем за даним позивом.

Стаття 67 Закону №796-ХІІ передбачає, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Постановою KM України № 562 від 12. 07. 2005 року, всупереч Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлений конкретний розмір щорічної допомоги у твердій грошовій сумі, зокрема для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії - 100,00 грн., в той же час Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної зарплати, щорічно затверджувався Державний бюджет.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органу місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межа^ повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції в Украйні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Постанови, положення готуються на підставі законів України, актів чи доручень Президента країни, актів КМУ, рішень урядових комітетів, доручень Прем'єр-міністра, віце-прем'єр-міністра. Згідно з ч. 4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином при нарахуванні щорічної допомоги на оздоровлення повинно було застосовуватися ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанова KM України № 562 від, 12.07.2005 року. Але позовні вимоги в частині стягнення недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2006 рік задоволенню не підлягають, оскільки дію ст. 48 Закону було * зупинено на 2006 рік в частині виплат компенсацій і допомоги у розмірі відповідно до мінімальної заробітної плати згідно з Законом України від 20.12.2005 року № 3235-IV, тому правові підстави для стягнення допомоги за 2006 рік з урахуванням розміру мінімальної зарплати відсутні.

Рішенням № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року Конституційний Суд України визнав неконституційним п. ЗО ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якою встановлено припинення виплат щорічної допомоги відповідно до ст. 48 Закону України №796-ХІІ.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», вносилися зміни до Закону №796-ХІІ, в частині зменшення розміру щорічної виплати відносно встановленої раніш, але рішенням 10-рп/2008 Конституційного Суду України від 22.05.2008 р внесені зміни до Закону України №796-ХІІ визнані такими, що не відповідають Конституцій України і відповідно є не чинними.

Відповідно до ч.2 ст.73 Закону України «Про Конституційний Суд України» №422/96- BP від 16.10.1996 р.: «У разі, якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що нсу відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними ї втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність».

Враховуючи, що положення ст. 48 Закону України №796-ХІІ на час звернення Позивача з вимогою до Відповідача про сплату недоплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за період 2007 - 2009 роки було чинним, то позовні вимоги за 2007, 2008, 2009 роки підлягають задоволенню з наступного розрахунку:

За 2007 р. - 420,00 грн. * 5 -100,00 = 2 000,00 грн.,

За 2008 р. - 525,00 грн. * 5 - 100,00 = 2 525,00 грн.,

За 2009 р. - 605,00 грн. * 5 - 100,00- 2 925,00 грн.

А всього: 7 450,00 грн.

Суд вважає безпідставним посилання Відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплати щорічної допомоги на оздоровлення, оскільки органи державної влади

не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені діючим законодавством.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. Із адміністративного позову вбачається, що Позивач просить суд зобов'язати Відповідача нараховувати та виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат починаючи з 2009 року, тобто на майбутнє і щодо правових відносин, за якими відсутній спір. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову в цій частині.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 124, 152 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також ст.ст. 6 -14, 71, 86, 99 -103, 159 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради в період 2007 - 2009 роки щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні нарахування та виплати недовиплаченої частини щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення у розмірі 7 450,00 грн.

В задоволені інших позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі та подання апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.