Справа № 22-а-21368/11
Суддя: Барильська А.П.
Дата ухвалення: 2011-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.3 (І) ОСОБА_1
Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Карнаух В.В., Ляховської І.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 03 листопада 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ОСОБА_3 ради про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу (наділі УПСЗН) про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії.

Посилаючись на те, що їй відповідачем здійснювалась виплата допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до трьох років у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством, просила суд: визнати дії УПСЗН щодо нарахування та виплати державної допомоги по догляду за дитиною неправомірними, зобовязати здійснити перерахунок державної соціальної допомоги з 21.06.2007 року по 05.05.2008 рік, стягнути з відповідача різницю між фактично виплаченою допомогою та розміром прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років у сумі 4543,37 грн.; визнати право на отримання одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі кратному 22,6 прожитковим мінімумам для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження; стягнути компенсацію за невиплачену допомогу при народженні в сумі 1963,80 грн. та судові витрати.

Постановою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 03 листопада 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції безпідставно послався на пропуск позивачем процесуального строку для звернення до суду , чим порушив право позивача на судовий захист; не врахував що на час народження дитини 11.07.2007 року діяла норма законодавства, яка передбачала виплату допомоги при народженні в розмірі 22,6 прожиткових мінімумам для дітей віком до 6 років.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог за наявними у справі матеріалами колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції до 01.01.2008р., допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по день досягнення дитиною трьох років.

Пунктом 14 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», який набрав чинності 01.01.2007 року, дію ч. 1 ст. 15 Закону України та п.3 розділу VIII «Прикінцеві положення» «Про державну допомогу сімям з дітьми» зупинено на 2007 рік та правовідносини врегульовані абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», відповідно до якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абз. 3 ч. 2 ст. 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними, у звязку з чим було поновлено дію ст. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції до 01.01.2008р.

Згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 квітня 2007 року - у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.

Однак, УПСЗН, продовжуючи застосовувати приписи абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», нараховувало та виплачувало позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня по грудень 2007 року у наступних розмірах, а саме: за липень 2007р. в сумі 101,16 грн., серпень 2007р. в сумі по 103,41 грн.,вересень,жовтень 2007р.- 104,85 грн., листопад 107,73 грн., грудень 2007р. в сумі по 110,88 грн., що підтверджується довідкою відповідача (а.с. 12).

Приймаючи до уваги викладене, суд першої інстанції правильно визначив, що саме з 09.07.2007 року, тобто з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України, по 31.12.2007 року - до кінця поточного року, дії відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», права позивача порушено.

Однак, відповідано до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про пропуск позивачем процесуального строку для звернення до суду за захистом порушених прав. Доводи позивача про те, що вона не мала можливості та не повинна бути ознайомлена з текстом рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. не можуть бути прийняті до уваги як безпідставні та такі, що спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Вимоги позивача в апеляційній скарзі про поновлення процесуального строку для звернення до суду із адміністративним позовом відповідно до ч.4 ст. 195 КАС України не може бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки вони не були заявлені в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову ОСОБА_2В в задоволенні позовних вимог щодо зобовязання відповідача провести перерахунок одноразової допомоги при народженні дитини в розмірі кратному 22,6 прожиткових мінімумів для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження та стягнення компенсації за невиплачену допомогу при народженні в сумі 1963,80 грн., оскільки виплати відповідачем проводились у розмірі передбаченому законодавством.

Абзацом 2 ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» передбачено, що допомога при народженні дитини здійснюється в розмірі 8500 грн. ЇЇ виплата здійснюється одноразово при народженні дитини у сумі 3400 грн. , решта- протягом наступних дванадцяти місяців рівними частками у порядку ввстановле6ному КМУ. Така допомога , згідно довідки (а.с.13) позивачу була виплачена у повному обсягу. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абз. 2 ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» неконституційними не визнавалися. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, та такими що не ґрунтуються на законі.

В іншій частині постанова суду не оскаржується.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення , а постанова суду залишенню без змін відповідно до ст. 198 КАС України.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 03 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: