Справа № 804/13365/15
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2015 рокусправа № 804/13365/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення повернутих коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя звернулось до суду з вищевказаним позовом в якому просило стягнути з відповідача несвоєчасно повернуті суми пенсії гр. ОСОБА_1 за жовтень 2014 року в розмірі 537,07грн. та нараховані на суми несвоєчасно повернутих пенсійних виплат відсотки.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач в супереч Договору від 01.04.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, та в порушення п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. № 1596 «Про заходи щодо виконання ст.3 Указу Президента України від 04.07.1998р. № 734» не повертає суму пенсії, зарахованої на поточний рахунок ОСОБА_1 після його смерті.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову якою задовольнити позовні вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, допущено порушення норм матеріального права, зазначають що на час направлення розпорядження про повернення коштів на особистому рахунку ОСОБА_1 були наявні грошові кошти у розмірі 1759,94 грн., які безпідставно не повернуті банком.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя підтримала вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник банку просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596 «Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 04.07.1998 року № 734» укладено договір від 01.04.2011 року про виплату пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банківських установах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596.

Відповідно до умов Договору№Б/Н від 01.04.2011 р. Банк зобов'язується забезпечити через свої установи, в тому числі, укладання з пенсіонерами і одержувачами допомоги договорів про відкриття поточних рахунків для зарахування сум пенсій та допомоги; зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від органів Фонду і Управління і т.д.

Відповідно до зазначеного Договору та на підставі заяви громадянина ОСОБА_1 сума належної ОСОБА_1 пенсії перераховувалась на його поточний рахунок, відкритийв Регіональному відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до Виписки з особового рахунку гр. ОСОБА_1 за НОМЕР_1 за період з 01.09.2014 р. по 31.12.2014 р. на рахунок пенсіонера, відкритий у Запорізькому регіональному відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», надійшли кошти на виплату пенсії у розмірі 5112,36грн. - 10.10.2014 року та у розмірі 949,00грн. - 12.11.2014 року.

13 листопада 2014 року позивачем направлено до установи банку лист за вих. №10556/07 з проханням повернути суму виплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 р.-31.10.2014 р. та з 01.11.2014р. - 30.11.2014 р. в загальному розмірі 1898,00 грн. (по 949,00грн. відповідно) у зв'язку із смертю останнього (а.с.19).

20 листопада 2014 року позивачем направлено до установи банку Розпорядження за вих. №10857/07 з проханням повернути суму виплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 р.-31.10.2014 р. в сумі 949,00грн. у зв'язку із смертю останнього (а.с.21).

У відповідь на звернення за вих. №10857/07 від 20.11.2014 р. відповідачем надано лист за №20.1.0.0.0/7-20141125/554від 26.11.2014 року із повідомленням щодо неможливості повернути суму в розмірі 949,00грн. у зв'язку з тим, що грошові кошти в розмірі 949,00грн. на рахунок зазначеного отримувача не перераховувались.

11 грудня 2014 року позивачем вдруге направлено до установи банку Розпорядження за вих. №11795/07 з проханням повернути суму виплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 р.-31.10.2014 р. в сумі 949,00грн., перерахованої у складі суми 5112,36грн., до якої увійшла пенсія з моменту її первинного призначення, тобто з 20.05.2014 р. по 31.10.2014 р. за травень-жовтень 2014 року.

Матеріалами справи також підтверджено, що у період з 01.06.2015 р. по 06.06.2015 р. фахівцем Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя проведено планову перевірку Південно-Східного РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо своєчасності та правильності зарахування коштів на поточні рахунки пенсіонерів Ленінського району та повернення коштів на рахунок управління Фонду у зв'язку зі смертю та з інших причин за період з 01.07.2014 р. по 30.06.2015 р.

За результатом перевірки складено Акт №45 від 06.07.2015 р.

В Акті встановлено порушення щодо строків повернення коштів на рахунок Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі у зв'язку із смертю пенсіонерів, в т.ч. ОСОБА_1 (пенсіонер помер 09.09.2014 р.).

Копія Акту вручено керуючому Правобережним відділенням Південно-Східним РУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що заявлена у даній справі до стягнення, не була наявна на поточному рахунку одержувача-пенсіонера на дату надходження відомостей до банку про смерть такого одержувача.

Розглядаючи позовні вимоги по суті, суд першої інстанції виходив з того, що дану справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів апеляційного суду із правовою позицією суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписами частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема й спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частинами 3, 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у встановлених випадках.

Пунктом 5 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України. Однак, такий суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у адміністративній справі лише у випадках, передбачених частиною 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, до переліку яких віднесено також випадки, встановлені іншими законами.

Якщо суб'єкт владних повноважень бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то, залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України.

Аналізуючи вищезазначені положення, колегія суддів вважає, що даний спір за своєю суттю до вказаних у Кодексі адміністративного судочинства України випадків не відноситься, а зводиться до вимог пенсійного органу повернути кошти, які перебувають на рахунках банку - суб'єкта господарювання. Тобто спір цей стосується банківської діяльності щодо порядку здійснення розрахункових операції (введення рахунків, нарахування і повернення коштів, тощо) та правомірності такого здійснення із зарахування коштів у вигляді пенсії, що і є предметом спору сторін. Усі інші вимоги є похідними від зазначених.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог та предметом спору дана справа підлягає розгляду в господарському судочинстві.

Таким чином, суд першої інстанції помилково відкрив провадження у справі за вказаним позовом в порядку адміністративного судочинства та розглянув її по суті заявлених вимог.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі, з підстав, викладених в п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки спір підлягає вирішенню господарським судом за правилами Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, п. 4 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 203, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року - скасувати, провадження в адміністративній справі - закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до господарського суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена 11 грудня 2015 року.

.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський