Справа № 804/712/13-а
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2015 рокусправа № 804/712/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі № 804/712/13-а
за позовом до про Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Петриківської районної державної адміністрації Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій", ОСОБА_1 стягнення шкоди,-
ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій" 36478,13 грн. матеріальної шкоди, заподіяної Пенсійному фонду України внаслідок видачі гр.. ОСОБА_1 довідки, яка містила недостовірні відомості щодо розміру заробітної плати зазначеної фізичної особи.

При розгляді справи у якості відповідача залучено також ОСОБА_1, до якої заявлено вимоги про повернення суми коштів, виплачених надмірно внаслідок зловживань пенсіонера.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що посилання позивача на те, що пенсія, виплачена ОСОБА_1 надміру внаслідок зловживань з боку відповідачів, які спричинили подання недостовірних даних, є припущеннями, що не ґрунтуються на доказах.

Не погодившись в постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність рішення суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач посилається на норми ст.. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон - 1058) та зазначає, що управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська (за місцем реєстрації підприємства) була проведена перевірка довідки ВАТ «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій», у якій йдеться про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи з 01.08.1996 року по 30.04.1998 року, та виявлені розбіжності в сумах заробітної плати за 1997-1998 роки. Після проведеної перевірки підприємством була видана довідка про заробітну плату від 07.07.2009 року № 41.

На підставі зазначеної довідки про заробітну плату ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, який привів до виникнення переплати пенсії за період з 01.01.2004 року по 31.08.2009 року у розмірі 36478, 13 грн..

Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій" подало заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Відповідач зазначає, що ПАТ «ДОПАС» не видавало гр.. ОСОБА_1 довідку про заробіток, що була подана вказаною особою, до пенсійного фонду для здійснення перерахунку пенсії.

При цьому, відповідач вказує, що перевірка достовірності виданих документів покладається на органи Пенсійного фонду, а сумніви таких органів щодо обґрунтованості видачі зазначених документів, самі по собі, ще не можуть бути підставою для визнання дій ПАТ «ДОПАС» неправомірними та не підтверджують, що ПАТ «ДОПАС» сфальшував довідку про розмір заробітної плати гр. ОСОБА_1.

У судовому засіданні представник ПАТ «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» доводи,викладені у запереченнях на апеляційну скаргу, підтримав.

ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

У судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечила, зазначивши, що будь-яких дій стосовно підробки довідки вона не вчиняла..

Представник позивача до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком за списком №1.

15.06.1998 року ОСОБА_1 надала разом із заявою про перерахунок пенсії довідку про заробіток для обчислення пенсії за період з 01.05.1996 по 30.04.1998 роки та довідку від 20.05.1998 року про те, що ОСОБА_1 працює повний робочий день з 11.07.1995 року та по сьогоднішній час, тобто 20.05.1998 рік (дата видачі довідки) білетним касиром Криворізької АС № 2 Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій". На підставі цих довідок ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії з 01.06.1998 року.

У 2009 році Управлінням Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська (за місцем реєстрації підприємства) проведена перевірка довідки ВАТ "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій" за період роботи з 01.08.1996 по 30.04.1998 рік та виявлені розбіжності в сумах заробітної плати за 1997 - 1998 роки. Після проведеної перевірки підприємством була видана довідка про заробітну плату від 07.07.2009 року за № 41.

На підставі зазначеної довідки про заробітну плату ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, який привів до зменшення розміру пенсії та виникнення переплати пенсії за період з 01.01.2004 по 31.08.2009 рік у розмірі 36478,13 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з п.1.1 Положення про управління ПФУ в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, управління у районах, містах і районах у містах є органами ПФУ, підвідомчими відповідно головним управлінням цього Фонду в АРК, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів ПФУ.

Управління, реалізуючи свої повноваження, діє як орган державної влади при здійсненні управлінських функцій та є суб'єктом владних повноважень, якому надано право звертатися до суду у випадку, встановленому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, звертаючись до суду з приводу повернення пенсіонером переплати, позивач діє як суб'єкт владних повноважень, який, зокрема, здійснює функції контролю за правомірністю виплат коштів Пенсійного фонду.

В той же час, в силу ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, обов'язковою умовою стягнення з пенсіонера надміру виплачених сум пенсій є встановлений факт зловживань, які призвели до безпідставного призначення пенсії.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Доказів на підтвердження тієї обставини, що недостовірні відомості, зазначені в довідці 1998 року, на яку посилається позивач, внесено саме пенсіонером ОСОБА_1, позивач не наддав, як і доказів отримання пенсіонером переплати.

Виходячи з викладеного, слід погодитись з висновком суду першої інстанції стосовно того, що підстави для задоволення позовних вимог, звернутих до ОСОБА_1, відсутні.

Стосовно вимог про відшкодування шкоди, заявлених до ПАТ "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій", слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки вимоги, заявлені до ПАТ "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій", є виключно вимогами про стягнення шкоди, слід дійти висновку, що вони підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Посилання позивача на ту обставину, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2012 року позивачу було відмовлено у прийнятті позовної заяви, не приймаються судом, оскільки позивач не був позбавлений права на оскарження зазначеної ухвали в порядку, передбаченому ст.. 91 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно п.1 ст.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Виходячи з викладеного, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області слід задовольнити частково. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі № 804/712/13-а скасувати. У задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_1, відмовити. Провадження у справі стосовно позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій" шкоди у сумі 36 478,13 грн. закрити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі № 804/712/13-а скасувати.

У задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_1 відмовити.

Провадження у справі стосовно позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» збитків у сумі 36 478,13 грн. закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Згідно з оригіналом

Помічник судді Н.О. Швороб