Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2015 р. м. Київ К/9991/12595/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_4 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 грудня 2011 року, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2012 року, постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 8 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Димитровської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень Димитровської міської ради від 25 листопада № VI/2-7 та № VI/2-8, внесення змін до трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Димитровської міської ради, уточнивши який просив визнати незаконними та скасувати рішення Димитровської міської ради від 25 листопада № VI/2-7 «Про розгляд вимоги державного виконавця Головного управління юстиції в Донецькій області» та № VI/2-8 «Про заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради»; поновити його на раніше займаній посаді, зобов'язавши відповідача ухвалити нове рішення про поновлення його на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 29 квітня 2010 року; зобов'язати Димитровську міську раду внести до його трудової книжки запис під № 24 наступного змісту: «Записи № 20, № 21, № 22, № 23 недійсні. Поновлений на попередній посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 29 квітня 2010 року»; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 листопада 2010 року по день ухвалення рішення по справі, моральну шкоду в розмірі 94100 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що його звільнення є незаконним, оскільки порушено встановлений законом порядок звільнення.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2012 року, позовні вимоги ОСОБА_4 в частині поновлення його на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Димитровської міської ради з 29 квітня 2010 року та зобов'язання Димитровської міської ради ухвалити нове рішення про поновлення його на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Димитровської міської ради з 29 квітня 2010 року залишено без розгляду.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 8 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційних скаргах ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційних скарг та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а касаційна скарга на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні решти позовних вимог не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 28 квітня 2010 року рішенням Димитровської міської ради № V/56-1 ОСОБА_4 було звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Димитровської міської ради відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», п. 3 ч. 1 ст.40 КЗпП України.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1 липня 2010 року, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Димитровської міської ради № V/56-1 від 28 квітня 2010 року в частині звільнення позивача з посади заступника міського голови Димитровської міської ради з питань діяльності виконавчих органів цієї ради.

25 листопада 2011 року рішенням Димитровської міської ради № VІ/2-7 скасовано рішення Димитровської міської ради № V/56-1 в частині звільнення ОСОБА_4 з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та поновлено позивача на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Димитровської міської ради.

Рішенням цієї ж ради № VІ/2-8 від 25 листопада 2011 року ОСОБА_4 звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Димитровської міської ради у зв'язку із закінченням строку повноважень Димитровської міської ради 5 скликання.

Залишаючи без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 155 КАС України частину позовних вимог ОСОБА_4 про поновлення його на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Димитровської міської ради з 29 квітня 2010 року та зобов'язання цієї ж ради ухвалити нове рішення про поновлення його на цій посаді з 29 квітня 2010 року, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у провадженні цього ж суду була справа про спір між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. При цьому суд першої інстанції зазначив, що постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1 липня 2010 року вже визнано протиправним та скасовано рішення Димитровської міської ради № V/56-1 від 28 квітня 2010 року в частині звільнення позивача з посади заступника міського голови Димитровської міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону зазначені висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо залишення частини позовних вимог без розгляду зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, до того ж, не ґрунтуються на законі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Однак, суди першої та апеляційної інстанцій на зазначені вимоги закону уваги не звернули та дійшли помилкового висновку про залишення без розгляду частини позовних вимог на тій підставі, що у провадженні цього ж суду була справа про спір між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. До того ж, суд першої інстанції не врахував, що справа, на яку він послався, перебувала у провадженні суду в 2010 році, та не з'ясував чи перебувала на час розгляду ним даної справи у 2011 році та ухвалення судового рішення у цій справі будь-яка інша справа про спір між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яка б давала підстави для застосування п. 3 ч. 1 ст. 155 КАС України. Як і не з'ясував чи набрала законної сили постанова Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1 липня 2010 року, якою, на думку суду, вирішена частина позовних вимог ОСОБА_4, заявлених у даній справі, що могло б бути підставою для застосування п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, яка передбачає, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами. Суд апеляційної інстанції вказаних недоліків не виправив.

Враховуючи викладене, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_4 про поновлення його на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Димитровської міської ради з 29 квітня 2010 року та зобов'язання цієї ж ради ухвалити нове рішення про поновлення його на вказаній посаді з 29 квітня 2010 року не можна визнати такими, що постановлені на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, а тому ці судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи у цій частині на новий розгляд на підставі ч. 2 ст. 227 КАС України, яка передбачає, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про скасування рішень Димитровської міської ради № VI/2-7 та № VI/2-8 від 25 листопада 2011 року, внесення змін до трудової книжки позивача, стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що дії відповідача узгоджуються з приписами п. 1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування», оскільки у зв'язку із припиненням повноважень Димитровської міської ради 5 скликання, утворенням нового складу виконавчого комітету Димитровської міської ради 6 скликання припив свою діяльність виконавчий комітет Димитровської міської ради 5 скликання.

Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування, зокрема, на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради здійснюється шляхом затвердження відповідною радою.

Ч. 1 ст. 20 вказаного Закону встановлено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України.

Згідно ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради. Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

За таких обставин суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про правомірність дій відповідача, а відтак і про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про скасування рішень Димитровської міської ради № VI/2-7 та № VI/2-8 від 25 листопада 2011 року, внесення змін до трудової книжки позивача, стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, оскільки при поновленні позивача на раніше займаній посаді та при його звільненні у зв'язку із закінченням строку повноважень виконавчого комітету міської ради порядок та процедура дотримані.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій в цій частині не спростовують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, порушення норм матеріального та процесуального права при їх ухваленні безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи. Тому колегія суддів ці судові рішення залишає без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали судів першої та апеляційної інстанцій задовольнити частково, а касаційну скаргу на постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без задоволення.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2012 року про залишення без розгляду частини позовних вимог ОСОБА_4 скасувати, справу у цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 8 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк