Справа № 758/10380/15-а
Суддя: Васильченко О. В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В.,

при секретарі - Хомутовській О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання рішення протиправним, зобов'язання провести перерахунок підвищення до пенсії та виплатити заборгованість,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва про визнання рішення протиправним, зобов'язання провести перерахунок підвищення до пенсії та виплатити заборгованість.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивач є членом сім'ї особи, яка необґрунтовано зазнала політичних репресій, і згодом була реабілітована, була примусово переселена, а тому відповідно до положень п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком. Стверджувала, що вона отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва. На думку позивача, відповідач неправомірно здійснює виплату їй підвищення до пенсії, встановленого п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у сумі 43,52 грн., а не у розмірі встановленому Законом.

ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням підвищення, передбаченого п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, проте листом відповідача від 20.07.2015 року №188/М-160 їй було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Позивач просила суд визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва щодо відмови їй у перерахунку та виплаті призначеної їй пенсії з урахуванням підвищення у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленого п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправним; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва здійснити перерахунок підвищення до пенсії, призначеної позивачеві, з урахуванням підвищення у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленого п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплатити заборгованість, за період з 01.09.2008 року по 01.09.2015 року.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 14.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині вимог щодо зобов'язання провести перерахунок підвищення до пенсії та виплатити заборгованість за період з 01.09.2008 року по 14.03.2015 року залишено без розгляду.

До початку судового засідання ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити.

До початку судового засідання представник відповідача подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Подав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову, оскільки підвищення до пенсії відповідачеві виплачується у сумі 43,52 грн., тобто у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654 «Про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії». Зазначив, що посилання позивача на ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначаємо, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років згідно із Законом України від 17.11.2005 №3108 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». А тому надбавка була призначена відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_1 є членом сім'ї особи, яка необґрунтовано зазнала політичних репресій, і згодом була реабілітована згідно зі ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», була примусово переселена, що підтверджується рішенням № 3 від 25.01.2000 року, виданою комісії з питань поновлення прав реабілітованих Київської міської ради (а.с.5).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва.

Згідно з п. 4 постанови КМУ «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» № 654 від 16.07.2008 року з 01.09.2008 року громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані встановлено підвищення до пенсії в розмірі 54,4 грн., а членам їх сімей, яких було примусово переселено - 43,52 грн., що підтверджується листом управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва № 188/м-160 від 20.07.2015 року (а.с. 4).

Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1, п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно з п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що призначені пенсії підвищуються громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії - на 50%, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 6 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

З викладеного вбачається, що відповідач нараховує та виплачує позивачеві пенсію з урахуванням підвищення як члену сім'ї особи, яка необґрунтовано зазнала політичних репресій, і згодом була реабілітована, була примусово переселена, у розмірі меншому, ніж той, що визначений п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що становить 43,52 грн., керуючись при цьому постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії».

За правилами ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що при визначенні розміру підвищення до пенсії ОСОБА_1, як особі, що є членом сім'ї особи, яка необґрунтовано зазнала політичних репресій, і згодом була реабілітована, була примусово переселена, застосуванню підлягає норма п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не положення постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654 «Про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії», яка істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав розмір мінімальної пенсії за віком, немає.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35, а у жінок - 30 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з ч.3 цієї ж статті мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

При цьому, ч.2 ст.5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що виключно цим Законом визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Враховуючи те, що нормами цього Закону встановлений розмір мінімальної пенсії за віком, а для інших нормативно-правових актів може застосовуватись лише в частині, що не суперечить цьому Закону, суд приходить до висновку, що будь-яким іншим нормативно-правовим актом не може визначатись розмір мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідачем в порушення вимог ст. 71 КАС України не надано жодних доказів щодо правомірності своїх дій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов ОСОБА_1, визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва щодо відмови позивачеві у перерахунку та виплаті призначеної їй пенсії з урахуванням підвищення у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленого п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1, з урахуванням підвищення у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленого п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з 14.03.2015 року по 14.09.2015 року, з урахуванням виплачених сум.

На підставі викладеного, Конституції України, ст.1-4 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та керуючись, ст.ст. 2, 17, 69, 71, 99, 158, 159, 160, 162, 163, 167, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання рішення протиправним, зобов'язання провести перерахунок підвищення до пенсії та виплатити заборгованість - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті призначеної їй пенсії з урахуванням підвищення у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленого п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1, з урахуванням підвищення у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленого п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з 14.03.2015 року по 14.09.2015 року, з урахуванням виплачених сум.

Апеляційна скарга на постанову подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд м. Києва у строки передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя О. В. Васильченко