Справа № 826/17014/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 грудня 2015 року № 826/17014/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., при секретарі судового засідання Непомнящій А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Лондон Мілан Інтеріорз»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лондон Мілан Інтеріорз» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 25 березня 2015 року № та № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/17014/14, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 05 жовтня 2015 року.

У судовому засіданні 05 жовтня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Відповідач участі повноважного представника не забезпечив, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено камеральні перевірки ТОВ «Лондон Мілан Інтеріорз» щодо своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість та податкової звітності з податку на прибуток, за результатами яких складено акти від 25 березня 2015 року № 1097/26-55-15-07 та № 1131/26-55-15-07.

Перевірками встановлено порушення позивачем вимог підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 120.1 статті 120, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України.

На підставі встановлених висновків, контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 25 березня 2015 року № та № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 170,00 грн. та 170,00 грн. відповідно.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями контролюючого органу позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у м. Києві та ДФС України.

За результатом адміністративного оскарження, податкові повідомлення - рішення від 25 березня 2015 року № та № - залишено без змін, скарги позивача - без задоволення (копії рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 18 червня 2015 року № 9678/10/26-15-10-06 та ДФС України від 22 липня 2015 року № 15317/6/99-99-10-01-05-25).

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням - рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що спірні податкові декларації з податку на додану вартість були подані ТОВ «Лондон Мілан Інтеріорз» в межах встановленого строку подання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що позивачем 24 лютого 2015 року направлено на адресу податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року.

Контролюючим органом, відповідно до квитанції № 2, зазначена податкова звітність одержана контролюючим органом та прийнята відповідно.

Разом з тим, повідомленням Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 25 лютого 2015 року № 12833/10/26-55-15-04 позивача проінформовано, що податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2015 року не прийнята, у зв'язку з порушенням норм пункту 48.3 статті 48 та пункту 49.8 статті 49, а саме: подана позивачем податкова звітність має статус «звітна нова», тоді як звітна податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2015 року до податкового органу не надходила.

Крім того, матеріали справи свідчать, що 01 березня 2015 року направлено на адресу податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

Контролюючим органом, відповідно до квитанції № 2, зазначена податкова звітність одержана контролюючим органом та прийнята відповідно.

Однак, згідно з повідомленням Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 06 березня 2015 року № 15311/10/26-55-15-07 позивача проінформовано, що податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2014 рік не прийнята, у зв'язку з порушенням норм пункту 46-48 Податкового кодексу України, а саме: невідповідність даних податкової звітності.

У зв'язку з вищезазначеним та відповідно до статті 48 Кодексу вищевказані податкові звітності не прийняті як податкові декларації, а позивачу запропоновано подати нову податкову звітність, оформлену відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

- тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

- звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

- звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

- повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

- код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

- місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

- найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність;

- дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

- ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

- підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Пунктом 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Як вже зазначалось, повідомленнями Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 25 лютого 2015 року № 12833/10/26-55-15-04 та від 06 березня 2015 року № 15311/10/26-55-15-07 позивача проінформовано, що у зв'язку з порушенням норм пункту 48.3 статті 48 та пункту 49.8 статті 49, подана позивачем податкова звітність з податку на додану вартість за січень 2015 року має статус «звітна нова», тоді як звітна податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2015 року до податкового органу не надходила та, відповідно податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2014 рік не прийнята, у зв'язку з порушенням норм пункту 46-48 Податкового кодексу України, а саме: невідповідність даних податкової звітності.

Доказів оскарження у судовому порядку вищезазначених повідомлень про відмову у прийнятті податкових декларацій від 25 лютого 2015 року № 12833/10/26-55-15-04 та від 06 березня 2015 року № 15311/10/26-55-15-07 позивачем не надано, як і не надано доказів прийняття контролюючим органом спірних податкових декларацій з податку на додану вартість за січень 2015 року та з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

Таким чином, суд вважає, що станом на момент звернення до суду контролюючим органом не визнано як податкову звітність декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року та з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

Відповідно до статті 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Правопорушення, передбачене пунктом 120.1, полягає в бездіяльності - неподанні або дії - несвоєчасному поданні податкових декларацій (розрахунків). Вимоги щодо змісту податкових декларацій, їх змісту, порядку та строків їх подання визначаються статтями 46, 48 та 49 Податкового кодексу України.

Суб'єктами цього правопорушення є платники податків: юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи; фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом; податкові агенти. Відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи несе юридична особа, до складу якої він входить (п. 47.1 Податкового кодексу України).

Як свідчать податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 25 березня 2015 року № та № до позивача застосовано штраф у розмірі 170,00 грн. та 170,00 грн.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновків, що доводи контролюючого органу про порушення вимог підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2015 року та з податку на прибуток підприємства за 2014 рік є обґрунтованими, тому, спірні податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 25 березня 2015 року № та № не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Печерському районі доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лондон Мілан Інтеріорз» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн., а тому враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 1644,30 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лондон Мілан Інтеріорз» відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лондон Мілан Інтеріорз» на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 1644,30 грн. (тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок).

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник