Справа № 592/6183/15-а
Суддя: Труханова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №592/6183/15-а
Провадження №2-а/592/198/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючої судді Труханової Л.М.,

за участю секретаря - Сахненко (Гусарової) О. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Державної фіксальної служби України Сумської Митниці ДФС ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України Сумської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 0374/80502/15 від 17.06.2015р. заст. начальника Державної фіскальної служби України Сумської митниці ДФС ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.470 МК України у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн., провадження по адміністративній справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що постановою № 0374/80502/15 від 17.06.2015р. заст. начальника Державної фіскальної служби України Сумської митниці ДФС ОСОБА_2, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Однак , позивач вважає вищезазначену постанову протиправною з наступних підстав.

07.06.2014р. о 08 год. 57 хв. позивачем через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС було ввезено автомобіль «Mercedes-Benz» E 220D реєстраційний номер WI 070BT, VTN - код: WDB210041A469551, для особистого управління та комерційного призначення на території України (польської реєстрації,випуск 18.07.1997 р.).

Переміщення ТЗ на митну територію України було здійснено за спрощеною процедурою на підставі Стамбульської Конвенції «Про тимчасове ввезення» від 26.06.1990 р. та ст.189 МК України. Автомобіль «Mercedes-Benz» E 220D належить на праві власності підприємству - фірма «Генесія Груп» ТОВ, що підтверджується реєстраційними документами серія DR/ BAI номер 3430175.

ТЗ було надано позивачу в особисте управління на підставі договору доручення № 01/06/2014 від 01.06.2014р. в офіційному перекладі на закордонний паспорт на його ім.»я.

Під час проходження митного контролю ним було заявлено про режим ввезення « тимчасове ввезення ТЗ» на підставі міжнародної Конвенції «Про тимчасове ввезення» від 26.06.1990р. терміном на 1 рік, для здійснення міжнародного безоплатного перевезення вантажів та пасажирів для фірми «Генесія Груп» ТОВ. Будь-яких зауважень з боку працівників митниці щодо правомірності вїзду на територію України для комерційного використання в інтересах фірми «Генесія Груп» ТОВ в митному режимі «тимчасове ввезення» заявлено не було, декларування та внесення грошової застави він не здійснював.

Під час перетину митного кордону України 27.05.2015р. о 09 год. 50 хв. через митний пост «Юнаківка» Сумської ДФС на територію Росії представниками митниці було заявлено про порушення ним строків знаходження ТЗ на митній території України та складено протокол.

19.06.2015р. він отримав постанову № 0374/80502/15 від 17.06.2015р. , яка була направлена поштовою на його адресу за місцем проживання.

Вважає, що порядок визначення митного режиму, ввезеного ним автомобіля, врегульовано Стамбульською Конвенцією про тимчасове ввезення, вимог якої він дотримався при перетині кордону, тому визначення ввезення ним автомобіля у режимі «транзит» відповідачем невірним, а дії щодо винесення постанови від 17.06.2015р. , неправомірними.

Дій, які б підтверджували знаходження автомобіля позивача на території України у режимі «транзит» ним не вчинялись (декларування, та внесення застави), а напроти, він дотримувався терміну перебування ТЗ на території України у один рік (тимчасове ввезення) у відповідності до Конвенції.

Вважає, що він в рамках митного законодавства України та Конвенції від 26.06.1990 р. ввіз на митну територію України автомобіль «Mercedes-Benz» E 220D, який належить на праві власності підприємству - фірма «Генесія Груп» ТОВ, для комерційного призначення: пошуку працівників відповідного профілю, комерційного перевезення малогабаритних предметів (вантажу).

Крім того, вважає, що постанова винесена після перебігу строку притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно ч.1 ст.467 МК України, адміністративне стягнення на порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через 6 місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органом доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст. 469,477-481,485 МК України, не пізніше ніж через 6 міс. з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до постанови Сумської митниці ДФС від 17.06.2015р. митний орган вважає, що у відповідності до ст.95 МК протягом 10 діб він повинен виїхати з України, а саме 02.03.2014р. Тому позивач вважає, що строк притягнення його до адміністративної відповідальності пропущено.

У відповідності до вимог ч.1 ст.72 КАС підставою для звільнення від доказування є обставини, встановленні судовим рішення в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено обставини.

Постановою Зарічного р/с м. Суми від 05.08.2015р., яка вступила в законну силу вже було встановлено неправомірність дій Державної фіскальної служби України Сумської митниці ДФС саме при аналогічних обставинах.

Представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3 доводи і вимоги адміністративного позову підтримав в повному обсязі з підстав , зазначених в позові.

Представник відповідача Державної фіскальної служби України Сумська митниця ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив , що відповідно до розяснень Державної митної служби України від 05.03.2013 р. № 11.1/2-12.2/2172-ЕП «Про тимчасове ввезення автомобільних транспортних засобів громадянами-резидентами», подібні транспортні засоби переміщуються на наступних умовах:

- відповідно до положень пункту 59 статті 4 Митного кодексу України транспортні засоби комерційного призначення - це, зокрема, автотранспортні засоби (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи), що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Статтею 1 Додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення визначено, що комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Пунктом (а) статті 8 Додатка С до Конвенції та частиною третьою статті 189 Кодексу визначено, що тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Відповідно до ст. 105 МК у митний режим тимчасового ввезення поміщуються виключно транспортні засоби комерційного призначення, зазначені уст. 189 МК та додатку С до Конвенції, на умовах, визначених цим Додатком.

Частинами першою та другою статті 194 МК передбачено, що у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред'явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари. Попереднє повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України здійснюється шляхом надання митному органу, в зоні діяльності якого товари будуть пред'явлені для митного оформлення, попередньої митної декларації або іншого документа, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 МК.

Згідно з частиною другою статті 259 МК попередня декларація повинна містити відомості достатні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення доставки їх до митного органу призначення.

Перелік документів та відомостей, які подаються митному органу декларантом, уповноваженою ним особою або перевізником під час переміщення товарів автомобільним транспортним засобом комерційного призначення через митний кордон України, визначено у частині першій статті 335 МК.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.93 МК України товари, що переміщуються транзитом, у тому числі внутрішнім митним транзитом, повинні бути доставлені в орган доходів і зборів призначення у строк, передбачений статтею 95 Митного кодексу України.

Відповідно до п.57 ст.4 МК України під товарами розуміють будь-які рухомі речі, у тому числі ті, па які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Окрім того, згідно зі ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» у пунктах пропуску через державний кордон України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, у сфері міжнародних автомобільних перевезень, здійснює контроль наявності дозвільних документів на виконання перевезень та ведення обліку автомобільних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Статтею 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено документи, які перевізник повинен мати при здійсненні міжнародних перевезень, зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та документи на вантаж.

Відповідно до п. 3.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Мінфіну України від 09.10.2012 р. № 1066 (далі - Порядок), переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України здійснюється після перевірки посадовою особою митниці відправлення наявності електронної копії попередньої митної декларації або електронної попередньої митної декларації в ЄАІС. Перевірка здійснюється шляхом запиту до ЄАІС за номером попередньої митної декларації або електронної попередньої митної декларації та встановлення відповідності інформації, що міститься у поданих товаросупровідних (товаротранспортних) документах, відомостям, заявленим в електронній копії попередньої митної декларації або електронної попередньої митної декларації.

Пунктом 3.7 Порядку встановлено, що після перевірки наявної електронної копії попередньої митної декларації або електронної попередньої митної декларації в ЄАІС посадова особа митниці відправлення заносить до ЄАІС відомості, зокрема, про транспортний засіб комерційного призначення (відповідно до реєстраційних документів на транспортний засіб зазначаються назва та/або реєстраційний номер).

Строки доставки товарів і транспортних засобів комерційного призначення до митного органу, в якому здійснюватиметься їх мигне оформлення, встановлюються відповідно до ст. 95 Кодексу.

Щодо транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються для платного перевезення пасажирів, зазначає, що згідно зі ст. 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів і багажу (Женева, 01.03.73 р.) перевізник повинен видати індивідуальний або колективний квиток, у якому зазначені назва та адреса перевізника, а також який містить вказівку, що договір перевезення підпадає під дію положень цієї Конвенції.

Відповідно до положень ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» при виконанні міжнародних перевезень пасажирів перевізник повинен маги дозвіл країни, територією якої буде здійснюватися перевезення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, список пасажирів (для нерегулярних та маятникових перевезень), білетно-облікову документацію.

З урахуванням положень статей 95, 108, 189, 191 та 200 МК строк тимчасового ввезення для автомобільних транспортних засобів комерційного призначення, що ввозяться на митну територію України, становить 20 днів.

Частиною другою ст. 105 МК передбачено, що у разі порушення умов митного режиму тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання режиму, зобов'язана сплатити суму податкового зобов'язання та пеню відповідно до Податкового кодексу України.

Водночас згідно з п. 60 ст. 4 МК транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 т), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Статтею 1 додатка С до Конвенції встановлено, що приватне використання означає перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

У зв'язку з цим особисте користування (приватне використання) не обмежується виключно інтересами фізичної особи, а може здійснюватися і в інтересах юридичних осіб.

Згідно положенням МК та Конвенції громадянами-резидентами в службових цілях , а не для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів через митний кордон України,не відносяться до транспортних засобів комерційного призначення. Митне оформлення таких транспортних засобів здійснюється згідно з ч.З ст. 380 Митного кодексу України.

Угодою між Урядом України і Урядом ОСОБА_5 про міжнародні автомобільні перевезення від 18.05.1992, яку із застереженнями було ратифіковано Законом України від 21.09.2000 № 1977-ІІІ (застереження знято згідно із Законом України від 07.02.2002 №3058-111) регламентуються перевезення пасажирів і вантажів між обома країнами, а також транзит через їх території, що здійснюються транспортними засобами, зареєстрованими на території однієї з Договірних Сторін.

Відповідно до вимог Статті 2 цієї Угоди під «Перевізником» розуміється фізична або юридична особа, яка проживає або мас свою установу в Україні або в ОСОБА_5 і яка мас право на здійснення міжнародних автомобільних перевезень згідно з чинним законодавством її держави. Поняття «Транспортний засіб» означає:

а) транспортний засіб з механічним приводом, сконструйований або пристосований для перевезень вантажів або для буксирування інших транспортних засобів, призначених для цих перевезень;

б) сукупність транспортних засобів, які відповідають вимогам, зазначеним у пункті (а), а також з причепом або напівпричепом;

в) дорожний транспортний засіб з механічним приводом, який обладнаний спеціальним постійним устаткуванням і становить його інтегральну частину, яка не трактується як вантаж;

г) транспортний засіб, призначений для перевезення більш ніж 9 пасажирів з водієм.

Згідно з вимогами Статей 3 та 4 цієї Угоди регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів здійснюються автобусами.

Таким чином, з урахуванням вимог Стамбульської конвенції, Угоди між Урядом України і Урядом ОСОБА_5 про міжнародні автомобільні перевезення від 18.05.1992 та МК легкові автомобілі, які належать юридичним особам, зареєстрованим у ОСОБА_5, та ввозяться в Україну громадянами- резидентами, не можуть бути віднесеними до транспортних засобів комерційного призначення.

ОСОБА_1 ні під час митного контролю, ні під час провадження по справі, ні під час розгляду справи, не було надано документів, які б підтвердили комерційне призначення транспортного засобу та можливість оформлення його в митному режимі «тимчасового ввезення».

Під час неодноразового ввезення на мигну територію України автомобіля ОСОБА_1 не надавались документи на підтвердження, що він особисто працює чи діє в інтересах фірми «Генесія Груп». Цей факт підтверджується за даними «Диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску» .Так, ОСОБА_1 мав факт ввезення зазначеного автомобіля 07.06.2014 р. У той же час, сам ОСОБА_1 вказує в позові, про те, що він має договір доручення від 01.06.2014 №01/06/2014 на вказаний транспортний засіб.

Беручи до уваги обставини справи про порушення митних правил №0374/80502/15 від 17.06.2015 та практику розгляду справ даної категорії можемо зазначити, що Яворівським районним судом Львівської області у справі № 460/3618/14-а прийнято рішення, в якому вказує про наявність складу правопорушення в даних категоріях справ(ч.З ст. 470 МКУ).

Щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил зазначає, що позивач хибно вважає, що сплив строк притягнення до відповідальності за порушення митних правил з урахуванням ст. 467 МК України, оскільки правопорушення, передбачене ч. З ст. 470 МК України, не є триваючим, а датою вчинення правопорушення є 02.03.2014 р.

Мін'юст висловив позицію, згідно з якою триваючими правопорушеннями є проступки, пов'язані з тривалим, безперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою. Такі правопорушення припиняються або виконанням установлених обов'язків, або притягненням винної особи до відповідальності (Лист від 01.12.2003 № 22-34- 1465 "Щодо скоєння особою триваючого правопорушення").

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 17.07.2007 N 22- 14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь- якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

У той же час, 20.03.2014 Суворовського районного суду м. Херсона в справі №668/3058/14-а, дійшов висновків, що правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, є триваючим, а тому відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України адміністративне стягнення накладається не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.

По даній справі № 0374/80502/15 днем виявлення є 27.05.2015р., а особу притягнуто до відповідальності 17.06.2015 р., що є в межах строків, передбачених ст. 467 МК України.

Такі ж самі висновки робить Суворовський районний суд м. Херсона в справі №668/11726/13-а.

Виходячи з вищевикладеного, постановою в справі про порушення митних правил № 0374/80502/15 від 17.06.2015 року ОСОБА_1 було правомірно визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 8500 гривень.

Суд , заслухавши пояснення представників сторін вивчивши матеріали справи , вважає , що позов є необґрунтованим та таким , що задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 27.05.2015 року в зону митного контролю поста «Юнаківка» Сумської митниці ДФС в напрямку виїзду з України до РФ в режимі «транзит» заїхав транспортний засіб «Mercedes-Benz» E 220D реєстраційний номер WI 070BT, VTN - код: WDB210041A469551, під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який подав до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію ТТ №021740 , паспорт громадянина України.

Під час здійснення перевірки згідно Єдиної автоматизованої системи державної митної служби України було встановлено, що вказаний автомобіль 07.06.2014р. року ввезено позивачем на митну територію у режимі «транзит» та перевищено більше ніж на 10 діб, встановлений ст. 95 МК України строк доставки вказаного транспортного засобу до митного органу на кордоні для вивезення за межі митної території України і не здійснив його оформлення в інший митний режим.

27.05.2015р. старшим державним інспектором м.п. «Юнаківка» Сумської митниці ДФС ОСОБА_6 відносно позивача складено протокол про порушення митних правил.

Постановою від 17.06.2015 року заступником начальника Сумської митниці ДФС ОСОБА_2 № 0374/80502/15 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Згідно даним з Єдиної автоматизованої бази даних Сумської митниці 07.06.2014р. позивач здійснив в»їзд на митну територію на транспортному засобі «Mercedes-Benz» E 220D реєстраційний номер WI 070BT, VTN - код: WDB210041A469551 з метою особистого користування в режимі «транзит».

Згідно вимог ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно вимог ч. 3 ст. 92 МК України у митний режим транзиту можуть бути поміщені будь-які товари, крім заборонених законодавством для ввезення та/або транзиту через митну територію України.

Положення ч. 4 ст. 92 МК України зобов'язують особу, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, надати митним органам відповідні документи для поміщення транспортних засобів у митний режим транзиту.

Частиною 1 ст. 93 МК України визначені правила, згідно яких товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу і таке інше.

Частиною 1 ст. 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту 10 діб.

Відповідно до ч. ч. 1 та 5 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший відповідний документ.

Згідно з ст. 4 МК України у цьому Кодексі термін «товари» вживається у такому значенні - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином, транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» E 220D реєстраційний номер WI 070BT, VTN - код: WDB210041A469551, будучи рухомою річчю в силу ст. 4 МК України та ст. 181 ЦК України, підпадає під термін «товар», визначений у диспозиції ч. 3 ст. 470 МК України.

Аналіз наведених нормативних положень дає суду підстави вважати, що митний режим «транзиту» може бути встановлений для будь-яких товарів (крім заборонених) і полягає, зокрема, в строковому ввезені на митну територію України транспортних засобів, які по закінченню строків транзиту мають бути в обов'язковому порядку вивезені з митної території. Обов'язок вивезення транспортних засобів, надання митним органам відповідних документів та обов'язок дотримання режиму транзиту покладається на особу, яка їх ввезла.

Із матеріалів справи вбачаться, що 07.06.2014 року позивач ввіз на митну територію України у режимі «транзит» автомобіль марки «Mercedes-Benz» E 220D реєстраційний номер WI 070BT, VTN - код: WDB210041A469551, який мав вивезти за межі митної території України в десятиденний строк , однак свого обов'язку не виконав, станом на 27.05.2015 року автомобіль за межі митної території України не вивіз, до митних органів із заявою про зміну митного режиму не звернувся, будь-яких документів щодо цього митним органам не надав, а тому в його діях вбачаються ознаки порушення митних правил, зокрема, порушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Суд не приймає до уваги доводи позивача та його представника відносно того, що відповідачем порушенні строки притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, є триваючим, а тому відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України адміністративне стягнення накладається не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.

Факт порушення позивачем митних правил виявлено 27.05.2015 року, а притягнуто його до адміністративної відповідальності 17.06.2015 року, тобто в межах строків, встановлених МК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами було доведено те, що позивачем вчинено правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України. Оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою відповідно до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 90, 92, 93, 95, 102, 467, 470, 530 МК України, ст. ст. 6, 9, 11, 17, 18, 70, 71, 72, 86, 128, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до заступника начальника Державної фіксальної служби України Сумської Митниці ДФС ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Залишити без змін постанову №0374/80502/15 від 17 червня 2015 року заступника начальника Державної фіскальної служби України Сумської митниці ДФС ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 470 ч.3 МК України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.М. Труханова