Справа № 2а-2341/10/1370
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015р. Справа № 876/12900/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): не з'явився

позивача у справі: не з'явився

третьої особи у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2013р. у справі №2а-2341/10/1370

за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (правонаступник - Державна архітектурно-будівельна інспекція України)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

третя особа: Підгорецька сільська рада

про зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2010р. позивач: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа: Підгорецька сільська рада, про зобов'язання до вчинення дій, просив, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.09.2010р., винести рішення, яким зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 виконати припис №10/7 від 23.11.2009р., а саме демонтувати добудову до тимчасової споруди (кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1") вздовж дороги Київ-Чоп на км 449+690 ліворуч (біля бочки) на території Бродівського району.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем до тимчасової споруди з навісом без улаштування фундаменту (кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1") проведено капітальну добудову розміром 1,35х13х1,5м і висотою 1,5-2,7м на земельній ділянці, що належить до земель Підгорецької сільської ради і не передана в користування чи приватну власність, без затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт, чим порушено пункти 1, 2 розділу 1 ДБН "Організація будівельного виробництва" та статтю 29 Закону України "Про планування і забудову територій".

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2013р. у справі №2а-2341/10/1370 позовні вимоги позивача задоволено повністю, зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 виконати вимоги припису №10/7 від 23.11.2009р. - демонтувати добудову до тимчасової споруди (кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1") вздовж дороги Київ-Чоп на км. 449+690 ліворуч (біля бочки) на території Бродівського району.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач у справі: фізична особа-підприємець ОСОБА_1, яка у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у позивача відсутні повноваження та компетенція вирішувати питання про демонтаж прибудови. Крім того, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" відповідачу надано право здійснювати контроль за веденням будівельних робіт, а питання щодо знесення прибудови може вирішуватись лише в судовому порядку, під час якого підлягає з'ясуванню, насамперед, питання, чи можлива перебудова такого об'єкту.

10.02.2015р. позивачем у справі до Львівського апеляційного адміністративного суду було подано клопотання про заміну процесуального правонаступника у порядку, передбаченому ст.55 КАС України, з проханням замінити позивача: Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на її процесуального правонаступника: Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Відповідно до приписів п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014р. №150 "Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції", територіальний орган Державної архітектурно-будівельної інспекції України - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області є ліквідований, як юридична особа публічного права.

Згідно з вимогами п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2014р. №294 "Про затвердження Положення про Державну архітектурно будівельну інспекцію України", Держархбудінспекції доручено забезпечити здійснення її територіальними органами, що ліквідуються, функцій та повноважень, покладених на ці органи, до утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату державної архітектурно будівельної інспекції в АРК, областях, містах Києві та Севастополі.

Наказом Держархбудінспекції від 01.10.2014р. №229 затверджено Положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області.

Наказом Держархбудінспекції від 22.10.2014р. №293 Департамент зобов'язано забезпечити здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції.

Відповідно до вимог ст.55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Колегія суддів прийшла до висновку про задоволення клопотання позивача та заміну Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на процесуального правонаступника - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20.11.2009р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері архітектури та будівництва добудови до тимчасової споруди (кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1") вздовж дороги Київ-Чоп на км. 449+690 ліворуч (біля бочки) на території Бродівського району.

В ході перевірки з'ясовано, що замовником на проведення будівельних робіт з будівництва добудови до тимчасової споруди (кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1") вздовж дороги Київ-Чоп на км. 449+690 ліворуч (біля бочки) на території Бродівського району є фізична особа-підприємець ОСОБА_1.

За результатами перевірки цього ж числа складено акт №10/6, згідно з висновками якого встановлено, що ФОП ОСОБА_1. до тимчасової споруди з навісом без улаштування фундаменту (кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1") проведено капітальну добудову розміром 1,35х13х1,5м і висотою 1,5-2,7м на земельній ділянці, що належить до земель Підгорецької сільської ради і не передана в користування чи приватну власність, без затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт, чим порушено пункти 1, 2 розділу 1 ДБН "Організація будівельного виробництва" та статтю 29 Закону України "Про планування і забудову територій". Капітальна добудова експлуатується шляхом передачі в оренду ФОП ОСОБА_4 (згідно договору оренди приміщення від 02.10.2008р.), чим порушено ст.30-1 Закону України "Про планування і забудову територій" та п.1.17 розділу 1 ДБН "Організація будівельного виробництва".

Перевірка проводилась в присутності Підгорецького сільського голови ОСОБА_5, землевпорядника Підгорецької сільської ради ОСОБА_6, помічника прокурора Бродівського району Дудчака В.Б. та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, про що свідчать підписи на примірнику акта.

23.11.2009р. ФОП ОСОБА_1 видано припис №10/7, яким зобов'язано в 30-ти денний термін з дня отримання припису демонтувати добудову до тимчасової споруди (кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1"), про виконання вимог припису письмово повідомити Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області до 31.12.2009р.

Відповідач не повідомляв позивача про виконання вимог припису. Згідно з актом перевірки №10/3 від 11.02.2010р. встановлено, що припис позивача відповідачем не виконано. ФОП ОСОБА_1 надала пояснення про те, що виконати припис Інспекції ДАБК у Львівській облсті №10/7 від 23.11.2009р. про демонтаж добудови до тимчасової споруди (кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1") не мала можливості, у зв'язку з погодними умовами, та зобов'язувалась демонтувати капітальну добудову в березні-квітні 2010р.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (далі - Інспекція) складено на ФОП ОСОБА_1 протокол №10/1 від 11.02.2010р. про правопорушення у сфері містобудування.

Вищевказане зумовило звернення Інспекції до адміністративного суду із цим позовом.

Задоволюючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності з боку позивача наявності підстав для примусового зобов'язання відповідача виконати вимоги припису №10/7 від 23.11.2009р., оскільки у добровільному порядку вимоги припису не виконано.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Основними нормативно-правовими актами, які регулюють спірні правовідносини, є Закон України "Про планування та забудову територій" (далі - Закон №1699-ІІI) та Закон України "Про архітектурну діяльність" (далі - Закон №687-ХІV).

Відповідно до вимог ст.10 Закону №687-ХІV, державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснюється для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи (Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю).

Згідно із вимогами ст.9 Закону №687-ХІV, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному ст.24 Закону №1699-ІІI.

Статтею 29 Закону №1699-ІІI визначено, що здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно із вимогами ч.1 ст.25 Закону України "Про основи містобудування", особи, винні у: виконанні будівельних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього; недотриманні екологічних і санітарно-гігієнічних вимог, встановлених законодавством при проектуванні, розміщенні та будівництві об'єктів, несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Пунктом 4 "Положення про державний архітектурно-будівельний контроль", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1993р. №225, передбачено, що Інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю надається право, зокрема, давати у межах своїх повноважень замовникам, проектним і будівельним організаціям, підприємствам, що виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушень законодавства, державних стандартів, норм і правил, архітектурних вимог, технічних умов, затверджених проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів, вносити замовникам пропозиції про припинення фінансування об'єктів до усунення виявлених недоліків; зупиняти будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, державних стандартів, норм і правил, архітектурним вимогам, технічним умовам, затвердженим проектним рішенням, місцевим правилам забудови населених пунктів або здійснюються без дозволу на їх виконання, а також виробництво і застосування в будівництві будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, виготовлених з порушенням державних стандартів.

Відповідно до вимог ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може своїм рішенням зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до вимог п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №6 "Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)", при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм права, апеляційний суд приходить до висновку про те, що до повноважень Інспекції віднесено право приймати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил. Вказане може бути здійснено шляхом визначення особі, яка вчинила виявлене інспекцією порушення, зокрема, вимоги про зупинення будівництва (в разі коли таке не завершено), здійснення заходів, спрямованих на отримання чи внесення змін до відповідних дозволу та проекту, отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку чи вчинення інших дій які усунуть такі порушення.

Однак, позивач у справі не в праві фактично приймати припис про знесення самочинно збудованого об'єкта, оскільки вказане віднесено до виключної компетенції відповідного суду.

Отже, законодавцем було запроваджено виключно судовий механізм застосування таких заходів як знесення самочинного будівництва, метою чого було недопущення зловживань у цій сфері з боку органів державної влади, тому, враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що правові підстави для прийняття Інспекцією припису про демонтаж самочинної добудови відсутні.

Крім того, слід зазначити, що в подальшому вказана позиція апеляційного суду була також відображена у ст.38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності 12.03.2011р., в якому передбачено, що знесення самочинного будівництва можливе лише за позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність позовних вимог Інспекції щодо зобов'язання відповідача виконати припис №10/7 від 23.11.2009р., а саме демонтувати добудову до тимчасової споруди (кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1") вздовж дороги Київ-Чоп на км 449+690 ліворуч (біля бочки) на території Бродівського району.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як наслідок, апеляційну скаргу слід задоволити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2013р. у справі №2а-2341/10/1370 за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (правонаступник - Державна архітектурно-будівельна інспекція України) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа: Підгорецька сільська рада, про зобов'язання до вчинення дій, - задоволити.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2013р. у справі №2а-2341/10/1370, - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10.12.2015р.