Справа № 676/6932/14-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Київ К/800/7880/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець - Подільському районі Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець - Подільському районі Хмельницької області, третя особа: Публічне акціонерне товариство "КАМ'ЯНЕЦЬ-ПОДІЛЬСЬКИЙ ЗАВОД "ЕЛЕКТРОН", про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначення пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі, третя особа ПАТ «Кам'янець-Подільський завод ЕЛЕКТРОН», про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначення пенсії.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 року, позов задоволено. Визнано дії Управління пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі, щодо відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах - неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 працював на Державному підприємстві "Завод Електрон" (ВАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон", ПАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон") у період з 01.06.1983 року по 28.09.1983 року - на посаді учня електрозварювальника; у період з 29. 09.1983 року по 04.02.2003 року - на посаді електрозварювальника 2, 3, 4 розряду.

По досягненню 55-річного віку позивач, маючи загальний стаж роботи понад 25 років та спеціальний стаж понад 12,6 років, звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Проте, відповідач відмовив йому в призначенні пенсії через відсутність довідки, уточнюючої характер роботи, відомостей про заробітну плату за певні періоди роботи та не проведення атестації на підприємстві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначатимуться за нормами цього Закону виходячи з вимог віку, стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В разі відсутності у трудовій книжці відомостей що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (пункт 20 Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Як встановлено, позивач у період з 01.06.1983 року по 28.09.1983 року працював учнем електрозварювальника; у період з 29.09.1983 року по 04.02.2003 року - електрозварювальником 2 розряду.

Його загальний трудовий стаж становить понад 25 років, а стаж роботи електрозварювальником - понад 12,6 років.

Вищенаведене також підтверджується архівною довідкою Кам'янець-Подільського районного архіву від 18.09.2013 року № 1866/01-32, довідкою уточнюючого характеру № 7959, виданою ДП "Кам'янець-Подільський завод "Електрон" та довідкою уточнюючого характеру № 7959, виданою ВАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон".

На спірний період роботи позивача з 01.11.1994 року по 04.02.2003 року на посаді електрозварювальника, діяли Списки № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Вказана професія відноситься до вищезазначених списків - Розділ ХХХІ "Загальні професії" (позиція 620).

Отже, по досягненню 55 річного віку ОСОБА_3 набув понад 25 років загального стажу та понад 12,6 роки пільгового стажу на посадах віднесених до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Доводи відповідача відносно того, що за період роботи позивача з 13.11.1995 року по 09.08.1998 року відсутні дані про проведення атестації робочих місць колегія суддів не бере до уваги, оскільки спеціальний стаж позивача навіть за виключенням вказаного періоду становить понад 12,6 років.

Стосовно листа генерального директора ПАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон" від 15.12.2014 року № 236 про відкликання довідки про уточнюючий характер роботи, виданої ДП "Кам'янець-Подільський завод "Електрон", в якому він посилається як на причину відкликання, запровадження з серпня 1998 року на підприємстві неповного робочого дня/тижня, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що як вбачається зі змісту уточнюючої довідки, в ній відображені періоди роботи позивача до серпня 1998 року, крім того вона не може бути відкликана підприємством, яким не видавалася.

Також, необґрунтованими є посилання відповідача на довідки, видані ПАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон" №№ 173, 177 від 19.08.2014 року про відсутність потреби в проведенні атестації у зв'язку з фактичною відсутністю шкідливого виробництва на підприємстві в зв'язку з запровадженням неповного робочого дня.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до п. 6 Порядку, атестація робочих місць передбачає установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Таким чином, висновок про наявність шкідливих умов праці на підприємстві чи їх відсутність, може бути наданий тільки атестаційною комісією і тільки за результатами проведеної атестації. Надання такого висновку неуповноваженою особою, з посиланням тільки на ту обставину, що на підприємстві запроваджено неповний робочий день/тиждень, не свідчить про відсутність шкідливих умов праці.

Позивач звертався до УПФ із заявою про призначення пенсії двічі. Оскільки пенсія йому не була призначена в результаті неправомірних дій відповідача то, днем звернення щодо призначення пенсії слід вважати той день коли позивач звернувся вперше.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець - Подільському районі Хмельницької області відхилити, постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: