Справа № 2-а-1412/11
Суддя: Голуб А. В.
Дата ухвалення: 2012-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1412/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2012 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Голуб А. В. , розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Білій Церкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Київській області про зобовязання відповідача провести перерахунок і виплату доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення, та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 31.08.2011 року звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право як непрацюючий пенсіонер на щомісячну доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, але відповідачем вказана доплата проводиться йому в значно нижчому розмірі. Також позивач вказував на те, що згідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, розмір якої згідно Закону становить 15 % від мінімальної пенсії за віком. Але відповідач відмовився провести позивачу перерахунок доплати до пенсії та додаткової пенсії, а тому позивач просив суд визнати протиправною відмову відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу доплати до пенсії позивача в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії позивача згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на відповідний період, з урахуванням вже сплачених сум, починаючи з 01.02.2011 року та з подальшою виплатою. Позивач також просив зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням вже сплачених сум, починаючи з 01.02.2011 року та з подальшою виплатою.

Ухвалою судді від 02.09.2011 р. позовна заява в частині позовних вимог за період з 01.02.2011р. по 28.02.2011р. включно залишена без розгляду в зв»язку із пропущенням строків звернення до адміністративного суду. Таким чином, судовому розгляду підлягають вищевказані позовні вимоги позивача за період з 01.03.2011 року.

На підставі ст.183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Відповідачем було надано суду письмові заперечення на позов.

Оглянувши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Головному Управлінні ПФУ в Київській області як непрацюючий пенсіонер, а також з матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований і постійно проживає в м. Білій Церкві, яке згідно постанови КМ України від за № 106 від 23.07.1991 року /додаток № 1/ віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /в редакції до 01.01.2008 року/ пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

А згідно ч.1 вказаної статті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

-у зоні посиленого радіоекологічного контролю-одна мінімальна заробітна плата.

Отже, позивач, як непрацюючий пенсіонер, відповідно до Закону має право на доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Також встановлено, що вказана доплата до пенсії встановлена та проводилася відповідачем у розмірі 5 грн. 20 коп., передбаченому постановою КМ України від 26.07.1996 року за № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Наведене вбачається із матеріалів справи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх поса дові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 113 Конституції України КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана ВР України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до п.28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» внесено наступні зміни, а саме: частину першу та другу статті 39 замінено однією частиною такого змісту: громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата в порядку та розмірах, встановлених КМ України, у звязку з цим частину третю вважати частиною другою.

Але за рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 визнано неконституційними деякі положення Закону «Про Державний бюджет України на 2008 рік», в т.ч. і п.28 розділу 2 Закону, відповідно до якого були внесені зміни до ст. 39 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, з 22.05.2008 року ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи діє в попередній редакції.

19.06.2011 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14.06.2011 року №3491-VІ відповідно до якого було внесено зміни до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік. Так в п. 7 Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік було вказано що, Прикінцеві положення доповнити пунктом 4 такого змісту: 4. Установити, що у 2011 році норми і положення статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., №13, ст. 178 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання вищевказаного Закону України Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року була прийнята постанова за №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, в п. 4 якої було встановлено, що підвищення пенсій непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється в таких розмірах: тим, що проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю 5,2 гривні. Вказана постанова набрала чинності з 23.07.2011 року.

В п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» передбачено, що у 2012 році норми і положення ст.ст. 20,21,22,23,30,31,37,39, 48,50,51,52 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Постановою КМ України від 23.11.2011 року за № 1210, яка діє з 01.01.2012 р., було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, п. 15 якого встановлено, що розмір підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають в зоні посиленого радіоекологічного контролю, становить 5 грн. 20 коп.

Таким чином, фактично спірні правовідносини врегульовані ст. 39 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», та Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», а конкретні розміри виплат визначені постановами КМ України № 745 і № 1210, на що вказано вище.

Вищевказані Закони є актами єдиного органу законодавчої влади Верховної Ради України, а діюче законодавство не містить норм, які б встановлювали пріоритетність одних Законів над іншими, але загальновизнаним є те, що серед двох актів однакової юридичної сили, які регулюють спірні взаємовідносини, застосуванню підлягає той, який прийнятий в часі пізніше.

25.01.2012 р. Конституційним Судом України прийнято рішення за № 3рп/2012, в п. 3 резолютивної частини якого вказано на те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих в межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного Кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. за № 1-рп/99 /справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів/ зазначено, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений в ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин вони були врегульовані відповідними нормативно-правовими актами, на що вказано вище в постанові, а тому положення, закріплені в рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 р., на дані правовідносини за період до 25.01.2012 року поширюватися не можуть.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що з 23.07.2011 року необхідно застосовувати при вирішенні спору норми Закону «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та постанови КМ України № 745, яка прийнята на виконання цього Закону, а з 01.01.2012 року норми Закону «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та постанови КМУ № 1210, положення цих Законів неконституційними не визнавались, а до 23.07.2011 року при вирішенні спору необхідно застосовувати ст. 39 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». А тому, вважаю, що позов у вказаній частині, підлягає до задоволення за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року включно.

Крім вказаного, вважаю, що позивачу слід відмовити в задоволенні його позову в частині визнання протиправною відмови відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу доплати до пенсії позивача в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 23.07.2011 року, та про зобовязання відповідача провести перерахунок та виплачувати щомісячно доплату до пенсії позивача згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати в розмірах, визначених в Законах про державний бюджет України на відповідний рік, за період з 23.07.2011 року та з подальшою виплатою, оскільки з 19.06.2011 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14.06.2011 року, з 23.07.2011 року набрала чинності постанова КМ України від 06.07.2011 року №745, з 01.01.2012 року діють норми Закону України Про Державний бюджет України на 2012 рік та постанови КМ України від 23.11.2011 № 1210.

Також в судовому засіданні встановлено, що до пенсії за віком, позивачу призначено довічно додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як потерпілому 4 категорії, яка виплачується позивачу в розмірі 5% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Наведене підтверджується копією пенсійного посвідчення та вбачається із матеріалів справи.

Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а/ державної пенсії; б/ додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 4, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 113 Конституції України КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Також у вказаній статті зазначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість якого надана ВР України, або іншому правовому акту суд застосує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з положень ст. 51 Закону, під час визначення розміру додаткової пенсії позивача за основу при розрахунку береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та залежить від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

А тому суд вважає за можливе не приймати до уваги положення ч.3 ст. 28 вищевказаного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого законодавчо визначеного мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем його права на одержання додаткової пенсії в розмірах, передбачених Законом Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 вказаного вище Закону в новій редакції у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, оскільки розмір додаткової пенсії позивача необхідно розраховувати з мінімального розміру пенсії за віком, який залежить від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, про що вказано вище в постанові, то підставою для перерахунку пенсії позивача є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок повинен здійснюватися з дня встановлення цього мінімуму.

В Законі України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2010 року -695 грн., з 1 квітня 2010 року 706 грн., з 1 липня 2010 року 709 грн., з 1 жовтня 2010 року 723 грн., з 1 грудня 2010 року 734 грн.

Такі ж розміри встановлені ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік».

Згідно до ст. 21 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 750 гривень, з 1 квітня 764 гривні, з 1 жовтня 784 гривні, з 1 грудня 800 гривень.

Крім того, встановлено, що п.28 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України було внесено на 2008 рік зміни до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: особам, віднесеним до категорії 4, розмір додаткової пенсії становить 5 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Але за рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп визнано неконституційними деякі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», в т.ч. п.28 розділу 2 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Отже, після визнання цих змін неконституційними виплату додаткової пенсії позивачу необхідно було здійснювати в розмірі, передбаченому ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком.

19.06.2011 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14.06.2011 року №3491-VІ відповідно до якого було внесено зміни до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік. Так в п. 7 Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік було вказано що, Прикінцеві положення доповнити пунктом 4 такого змісту: 4. Установити, що у 2011 році норми і положення статті 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., №13, ст. 178 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання вищевказаного Закону України Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року була прийнята постанова за №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, в п. 1 якої було встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до категорії 4, - 5 відсотків. Вказана постанова набрала чинності з 23.07.2011 року.

В п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» передбачено, що у 2012 році норми і положення ст.ст. 20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Постановою КМ України від 23.11.2011 року за № 1210, яка діє з 01.01.2012 р., було затверджено Порядок обчислен ня пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, п. 13 якого встановлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постражда ли внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: особам, що належать до категорії 4, 5 відсотків, з 01.01.2012 року.

Таким чином, фактично спірні правовідносини врегульовані ст.51 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України «Про внесення змін до Закону України « Про Державний бюджет України на 2011 рік», та Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», а конкретні розміри виплат визначені постановами КМ України № 745 і № 1210, на що вказано вище.

Вищевказані Закони є актами єдиного органу законодавчої влади Верховної Ради України, а діюче законодавство не містить норм, які б встановлювали пріоритетність одних Законів над іншими, але загальновизнаним є те, що серед двох актів однакової юридичної сили, які регулюють спірні взаємовідносини, застосуванню підлягає той, який прийнятий в часі пізніше.

25.01.2012 р. Конституційним Судом України прийнято рішення за № 3рп/2012, в п. 3 резолютивної частини якого вказано на те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих в межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного Кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. за № 1-рп/99 /справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів/ зазначено, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений в ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин вони були врегульовані відповідними нормативно-правовими актами, на що вказано вище в постанові, а тому положення, закріплені в рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 р., на дані правовідносини за період до 25.01.2012 року поширюватися не можуть.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що з 23.07.2011 року необхідно застосовувати при вирішенні спору норми Закону «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та постанови КМ України № 745, яка прийнята на виконання цього Закону, а з 01.01.2012 року норми Закону «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та постанови КМУ № 1210, положення цих Законів неконституційними не визнавались, а до 23.07.2011 року при вирішенні спору необхідно застосовувати ст. 51 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». А тому, вважаю, що позов у вказаній частині, підлягає до задоволення за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року включно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України /зі змінами/ постанова суду в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Крім вказаного, вважаю, що позивачу слід відмовити в задоволенні його позову в частині визнання протиправною відмови відповідача у проведенні перерахунку та виплаті позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком за період з 23.07.2011 року; та в частині зобовязання відповідача провести перерахунок та виплачувати позивачу щомісячно додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановивши її в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 23.07.2011 року, з подальшою виплатою, оскільки з 19.06.2011 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14.06.2011 року, з 23.07.2011 року набрала чинності постанова КМ України від 06.07.2011 року №745, а з 01.01.2012 року діють норми Закону України Про Державний бюджет України на 2012 рік та постанови КМ України від 23.11.2011 № 1210.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19,113 Конституції України, ст.ст. 39, 49, 51, 53, 54, 62, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законом України Про Державний бюджет України на 2011 рік, Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2012 рік, постановою КМ України від 06.07.2011 року №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, постановою КМ України від 23.11.2011 року №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст. 6, 9, 17, 99, 158-163, 183-2, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного Управління Пенсійного Фонду України в Київській області у проведенні перерахунку доплати до пенсії ОСОБА_1 за проживання на території радіоактивного забруднення згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі мінімальної заробітної плати починаючи з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року.

Зобовязати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Київській області провести перерахунок та виплачувати щомісячно доплату до пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати в розмірах, визначених в Законі України Про Державний бюджет України на 2011 рік, починаючи з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року включно з врахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області у проведенні перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, ОСОБА_1 відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законами України на відповідний рік, починаючи з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року.

Зобовязати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Київській області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановивши її в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законами України на відповідний рік, починаючи з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року включно з врахуванням виплачених сум.

Постанова підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя ОСОБА_2