Справа № 2а-446/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2а-446/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені ідміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці а соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації, управління Іенсійного фонду України в Коростенському районі про визнання неправомірних дій та тягнення недовиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому азначив, що він є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, постійно іроживає в с.Сантарка, Коростенського району, віднесеному до зони гарантованого іобровільного відселення, а тому відповідно до 28.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і оціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи /далі іакон № 796 - XII/, має право на щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням поживання продуктів харчування місцевого виробництва, підвищення до пенсії. Однак, купереч згаданому Закону вказані виплати проводились без застосування кратності до становленого розміру мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених Іостановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № 836»/ ому позивач вважає своє право порушеним та просить стягнути з управління праці та оціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації /далі Відповідач 1»/ недовиплачені кошти, передбачені ст. 37 Закону № 796-ХІІ в розмірі 4931, 40 рн. а з управління пенсійного фонду України в Коростенському районі /далі «Відповідач »/ 16442, 80 грн. недовиплачених коштів згідно ст. 39 вказаного Закону за період з 01.04.2006 хжу по 31.03.2009 року.

Відповідачі позов не визнали.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської атастрофи 1 категорії. Відповідно до ст.ст.37, 39 Закону України «Про статус і соціальний ахист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на ітримання щомісячної грошової допомога в зв'язку з обмеженням споживання продуктів іісцевого виробництва в розмірі 30% мінімальної заробітної плати та підвищення до пенсії як ісоба, що працювала на території гарантованого добровільного відселення в розмірі 1 іінімальної заробітної плати.

Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у ііксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 юку «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської атастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання ірограм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Іорнобильської катастрофи», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 0.09.2005 року № 936 розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами изначаються в числі інших управління праці та соціального захисту населення виконкомів ііських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, в т.ч. і передбачених ст. ст. 37, 39

Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильсьї катастрофи" працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам проводиться центра] по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захист населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах ра за місцем реєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинное вищевказаної постанови.

Органи, які виплачують пенсію провадять видатки, пов'язані з наданням пільг щод пенсійного забезпечення згідно із Законом України № 796 - XII (пенсій на пільгових умовах з віком і стажем роботи, пенсії по інвалідності та в зв'язку з втратою годувальника, додаткі пенсії, щомісячні компенсації за втрату годувальника, підвищені пенсії і допомога) в силу п. «Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації насл: Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення» затвердженого Постаново! Кабінету Міністрів від 20.06.2000 року № 987.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Коростенської міські ради, управління Пенсійного фонду України є належними відповідачами по справі порушення вимог ст. 71 КАС України останні не довели належними доказами фак: відсутності фінансування та видатків Державного Бюджету України, що направляю органам Пенсійного фонду України та управлінням Міністерства праці і соціального захиі населення для реалізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. З! 39, 51 Закону № 796 - XII. Згідно вказаної норми Закону обов'язок доказування правомірно^ свого рішення, дії чи бездіяльності покладено на відповідачів, якщо вони заперечують прот| адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачами не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та орган] місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межа| повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждал) внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиног порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання трудової діяльності за них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Постанова Кабінету Міністрів України, на яку посилається відповідач, в частині встановлення обмежень щодо розмірів виплати пенсій та допомоги не відповідає розмірам, встановленим іншими законами України.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод і інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особі дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови якщо на цьому наполягає одна із сторін. Як вбачається згідно заперечень відповідача, останній наполягає на застосуванні наслідків пропуску строку звернення до адміністративного суду як на підставу для відмови в задоволенні поданого позову.

Виходячи з цього, в межах строку звернення до суду підлягають судовому захисту позовні вимоги за період з 11.06.2008 року по 31.03.2009 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст.162 КАС України та зобов'язує відповідачів вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позивачу невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст.ст. 37,39 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11,94,158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати позивачу допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до визначених законом розмірів неправомірними.

Визнати дії управління Пенсійного Фонду України в Коростенському районі щодо не нарахування та не виплати підвищення до пенсії відповідно до визначених законом розмірів неправомірними.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської районної державної адміністрації перерахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 11.06.2008року по 31.03.2009року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі перерахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії непрацюючому пенсіонеру відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 11.06.2008 року по 31.03.2009року.

В решті позовних вимог відмовити за пропуском строку звернення до суду.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини , з дня складання постанови в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження постанови суду, з послідуючою подачею апеляційної скарги, яка може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду .

Суддя