Справа № 497/2497/15-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 497/2497/15-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Раца В.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 26.10.2015 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 до Болградської центральної районної лікарні, управління соціального захисту населення Болградської районної Державної адміністрації про визнання неправомірними дій, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Болградської центральної районної лікарні, управління соціального захисту населення Болградської районної Державної адміністрації про визнання неправомірними дії щодо отримання щомісячної грошової допомоги та зобов'язання призначити та виплатити щомісячну грошову допомогу по догляду за інвалідом.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 26.10.2015 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушено норми процесуального права. На думку апелянта, суддя місцевого суду порушив вимоги ст. 99,100 КАС України, що є підставою для скасування ухвали про залишення позову без розгляду та постановлення нової ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

З матеріалів справи вбачається, 22.10.2015 року позивачка звернулась до суду з позовними вимогами щодо призначення та виплати щомісячної грошової допомоги по догляду за інвалідом, посилаючись на те, що є опікуном недієздатного ОСОБА_2, однак в період з 01.07.2014 року по 31.01.2015 року належну допомогу у зв'язку з доглядом за інвалідом їй не виплачувалось.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, судом першої інстанції зазначено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом та не надано клопотання щодо поновлення пропущеного строку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення позовних вимог без розгляду, проте не погоджується з підставами залишення позову без розгляду, викладеними у мотивувальній частині рішення виходячи з наступного.

Інститут строків позовної давності в адміністративному процесі має дуже важливе значення, оскільки він сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах (якби не було б строків, стан юридичної невизначеності зберігався би протягом необмеженого часу), а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов?язків, тому що пропущення строку може мати негативні наслідки для того, хто його пропустив.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про залишення позову без розгляду зазначив, що відповідно до ч.5 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Однак судова колегія вважає такі висновки помилковими, оскільки ч. 5 ст. 99 КАС України передбачає право на звернення у місячний строк до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб?єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів.

Предметом позову по цій справі є визнання довідки ЛКК Болградської центральної районної лікарні від 29.07.2014 року незаконною, зобов'язання Болградської центральної районної лікарні надати управлінню соціального захисту населення Болградської районної Державної адміністрації Одеської області довідку про те, що ОСОБА_2 потребував стороннього спостереження та догляду в період з 17.07.2014 року по 01.02.2015 року та зобов'язання управління соціального захисту населення Болградської районної Державної адміністрації Одеської області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу по догляду за ОСОБА_2 за період з 17.07.2014 року по 01.02.2015 року.

Таким чином з позовних вимог вбачається, що зазначені правовідносини виникли з неправомірних дій відповідача, при цьому останніми не приймалось рішення на підставі якого органом владних повноважень може бути пред'явлено вимогу про стягнення коштів, тому до спірних правовідносин слід застосовувати загальний строк звернення до суду, а саме шість місяців, відповідно до ч.2 ст.99 КАС України.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не зайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Таким чином суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 01.07.2014 р. - 01.02.2015 р. допомога позивачці по догляду за братом ОСОБА_2 не виплачувалась у зв'язку з тим, що Болградською центральною районною лікарнею було надано до управління соціального захисту населення Болградської районної Державної адміністрації довідку від 29.07.2014 р., згідно з якою ОСОБА_2 не потребує стороннього спостереження і догляду.

Вказана довідка стала підставою для припинення виплати управлінням соціального захисту населення Болградської районної Державної адміністрації допомоги ОСОБА_1 по догляду за інвалідом 2 групи з психічного розладу.

Таким чином позивачка дізналась про порушення свого права саме 29.07.2014 року про що не заперечувала в своїй позовній заяві та апеляційній скарзі. Саме після отримання цієї довідки позивачка намагалась вирішити зазначені питання у досудовому порядку, а саме зверталась з заявами та скаргами до Міністерства охорони здоров'я України, управління охорони здоров'я Одеської обласної Державної адміністрації, департаменту соціального захисту населення Одеської обласної Державної адміністрації, прокуратури Болградського району, комунальної установи «Болградська центральна районна лікарня» про зобов'язання видати довідку, яка відповідала б дійсному стану здоров'я ОСОБА_2, що підтверджується відповідями зазначених органів, копії яких надано позивачем до позовної заяви.

Листом від 17.12.2014 р. департамент медичної допомоги МОЗ України зобов'язав управління охорони здоров'я Одеської обласної Державної адміністрації організувати проведення ОСОБА_2 необхідних обстежень і консультацій, та відповідно до висновків спеціалістів, забезпечити його кваліфікованим лікуванням за рахунок бюджетних коштів.

За результатами всебічного обстеження хворому ОСОБА_2 станом на момент обстеження було встановлено діагноз шизофренія, параноїдальна форма, безперервний тип течії. Параноїдальний дефект особистості, стан нестійкої ремісії.. Спостереження психіатра за місцем проживання. Потребує стороннього спостереження і догляду.

На підставі висновку КУ «Обласна психіатрична лікарня №4» управлінням соціального захисту населення Болградської районної Державної адміністрації було призначено з 01.02.2015 р. допомогу в розмірі 1218 грн.

Судова колегія зазначає, що на обрахування строку звернення до суду в даному випадку не впливає термін, на протязі якого позивачка в досудовому порядку намагалася вирішити зазначені питання, оскільки у відповідності до ч.2 ст. 99 КАС України строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином ,судова колегія вважає, що починаючи з 29.07.2014 року шестимісячний термін звернення до суду для позивачки плинув 29.01.2015 року, позов подано 22.10.2015 року, при цьому будь-яких клопотань про поновлення строку звернення до суду позивачем не заявлялося.

Лист КУ «Обласної психіатричної лікарні № 4» від 21.09.2015 р. № 805, на який посилається апелянт в апеляційній скарзі в якості обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, на думку судової колегії взагалі не в якій спосіб не змінює того факту, що вона знала про порушення свого права саме з 29.07.2014р. та пропустила строк звернення до суду, при цьому за змістом цей лист також не доводить поважності пропуску строку звернення до суду, оскільки він інформує позивачку про діагноз захворювання ОСОБА_2 та порядок видачі висновку ЛКК за місцем проживання.

Виходячи з цього суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо залишення позовних вимог без розгляду, однак з невірним застосуванням норм процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Отже, оскільки судом першої інстанції по суті було правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст. 201 КАС України вважає за необхідне змінити мотивувальну частину оскаржуваної ухвали щодо підстав залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 201, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 26.10.2015 року змінити, виклавши мотивувальну частину в іншій редакції.

В решті ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 26.10.2015 року залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик