Справа № 804/14885/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алянс ОСОБА_2» про накладання арешту на кошти,
18 січня 2013 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алянс ОСОБА_2» про накладання арешту на кошти.
В обґрунтування позову зазначено, що у звязку з наявністю у відповідача податкового боргу по податку на додану вартість в розмірі 2208,23 грн., відсутністю факту самостійного погашення платником податків податкового боргу, а також з урахуванням встановлення відсутності майна, яке може бути джерелом погашення боргу, посилаючись на ст. 20 Податкового кодексу України податковий орган звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2013 у цій справі, у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2015 вказана справа прийнята до провадження та призначено її до розгляду на 29.10.2015 о 10:30.
Позивач у судове засідання 29.10.2015 не зявився, просив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач у судове засідання 29.10.2015 не з'явився. Кореспонденція суду повернулася з адреси відповідача, зазначеної в адміністративному позові із відміткою відділення поштового звязку про повернення, у звязку із закінченням терміну зберігання.
Відповідно до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч. 6 статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Алянс ОСОБА_2» (далі - ТОВ «Алянс ОСОБА_2») перебуває на обліку в Криворізькій південній міжрайонній державній податковій інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби з 25.12.2007 за № 5340, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 27.12.2011 № 1856-1858, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Керуючись положеннями ст. 59 ПК України, позивачем сформовано першу податкову вимогу від 12.05.2010 № 1/279 ( форми "Ю") про сплату боргу у розмірі 2208, 23 грн. та другу податкову вимогу від 16.06.2010 № 2/330 (форми "Ю") про сплату боргу 2208,23 грн. Зазначені податкові вимоги булі направлені відповідачу засобами поштового звязку та отримані підприємством 22.05.2010 та 21.06.2010 відповідно, що підтверджується матеріалами справи.
Податковий борг за податковою вимогою відповідачем сплачено не було.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем вживалися заходи щодо розшуку майна, яке належить відповідачу, для погашення останнім податкової заборгованості.
Позивачем були направлені запити до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», Криворізького гірничопромислового територіального управління, УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, Інспекції державного технічного нагляду.
Згідно листа Інспекції Державного технічного нагляду Держтехнаглядвід 25.05.2010 (вих. № 1367-02-11) інформація про реєстрацію сільськогосподарської техніки, зокрема, за Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Алянс ОСОБА_2» відсутня.
Відповідно до листа Криворізького гірничопромислового територіального управління від 30.06.2010 (за вих. № 12-13/893) технологічні транспортні засоби Товариства з обмеженою відповідальністю фірмою «Алянс ОСОБА_2» на обліку не перебувають.
Згідно листа від 06.07.2010 № 4736 Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» Товариство з обмеженою відповідальністю «Алянс ОСОБА_2» в єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно на теперішній час нерухомість не зареєстрована.
Відповідно до листа УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 17.05.2010 № 00461293 інформація стосовно відповідача відсутня.
З матеріалів справи вбачається, що майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу позивачем, у відповідача відсутнє.
Згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Дані положення визначають як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є:
1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг;
2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу;
3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.
Згідно п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України встановлено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, торгові патенти, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків в органі державної податкової служби, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.
Разом з тим, відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених підпунктом 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (сформульованого як вичерпний), не повинна розглядатися як перешкода для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.
Умовою застосування норми пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України є відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу.
При цьому, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне у контролюючого органу на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Наведене пояснюється похідним характером адміністративного арешту майна (у тому числі коштів) як засобу забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань. Отже, арешт може стосуватися лише того майна (коштів), яке є необхідним для виконання певних зобов'язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.
Отже, в усіх випадках суд постановляє рішення про накладення арешту на кошти платника податків у відповідній сумі.
Аналогічна правова позиція викладена у листі Вищого адміністративного суду України від 29.04.2013 № 642/12/13-13 "Про застосування адміністративного арешту коштів".
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Судом враховано, що адміністративний арешт не є виключним та єдиним способом забезпечення погашення податкового боргу платником податків, проте позивачем доведено вжиття всіх необхідних заходів для погашення відповідачем податкового боргу, доведено неможливість погашення існуючого ТОВ «Алянс ОСОБА_2» податкового боргу в інший спосіб.
Враховуючи той факт, що у відповідача на момент розгляду справи відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, наявність відкритих рахунків у банківських установах, а також право органу державної податкової служби звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, суд вважає за можливе накласти арешт на кошти відповідача у сумі податкового боргу в розмірі 2208,23 грн., що знаходяться на розрахункових рахунках у банківських установах.
Відповідно до ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 2, 11, 35, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 122, 128, 159 163, 186, 254 КАС України, суд,
Адміністративний позов Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алянс ОСОБА_2» про накладання арешту на кошти задовольнити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1