Справа № 2а/0470/258/12
Суддя: Коблова Ольга Дмитрівна
Дата ухвалення: 2012-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/258/12

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Коблова О.Д., розглянувши в порядку скороченого провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з позовними вимогами про припинення підприємницької діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушує вимоги діючого законодавства, а саме: не подає податкових декларацій понад один рік.

Позивач про відкриття скороченого провадження за цим адміністративним позовом був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою від 25.01.2012 року про отримання ухвали про відкриття скороченого провадження, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідач про відкриття скороченого провадження за цим адміністративним позовом повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулось на адресу суду 07.03.2012 року, з відміткою поштового відділення про причини невручення адресату, заперечень проти позову до суду не надав.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що субєктом владних повноважень є орган державної влади орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України.

З урахуванням того, що за даним позовом правовідносини виникли до набрання чинності Податковим кодексом України та те, що позивач звернувся з позовними вимогами до адміністративного суду після набрання чинності вказаним вище Кодексом, до даних правовідносин слід застосовувати законодавство, яке було чинне на час виникнення спору та законодавство, яке є чинним на момент розгляду цієї справи.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (чинної на момент виникнення правовідносин по цій справі) органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядок встановлений законами України, мають право звертатися до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 20.1.12 статті 20 Податкового кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2010 року органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Тобто, позивач орган державної податкової служби є субєктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо припинення юридичної особи та припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ч. 1 пункту 2 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування» (чинного на момент виникнення правовідносин по цій справі), платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обовязкових платежів).

Аналогічний обовязок платників податків встановлений і п. 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, яким визначено, що платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Так, судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 07.06.2006 року та знаходиться на обліку у Державній податковій інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська з 07.06.2006 року за № 9652.

Згідно довідки Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 17.11.2011 року № 33050/10/17-1 останню податкову звітність відповідач надав 25.10.2007 року.

Судом встановлено, що відповідач заборгованості перед бюджетом немає, що підтверджується відповідною довідкою.

Пунктом 8.6 Порядку обліку платників податків, зборів (обовязкових платежів) затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 19.02.1998 року № 80 (чинного на момент виникнення правовідносин та який діяв станом до 14.01.2011 року) передбачено, що якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом та у разі неподання протягом року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, керівник органу державної податкової служби приймає рішення у вигляді розпорядження відносно субєкта господарювання про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації платника податків, постановлення судового рішення про припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Аналогічні повноваження надані державній податковій службі п. 11.10 Порядку обліку платників податків і зборів та визнання такими, що втратили чинність, наказів Державної податкової адміністрації України, затвердженого наказом ДПА України № 979 від 22.12.2010 року, який набрав чинності з 14.01.2011 року.

На виконання вищезазначеного Порядку позивачем було прийнято розпорядження від 23.11.2011 року № 202-р про звернення до суду з позовом про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є, зокрема, неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Оскільки судом встановлений факт неподання відповідачем документів фінансової звітності більше року до органів податкової служби, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська до відповідача про припинення підприємницької діяльності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Копію постанови направити сторонам, а також Державному реєстратору для виконання вимог статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців».

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст. 183-2 та ч.1 ст.256 КАС України.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2