Справа № 809/2240/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Справа № 876/8865/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Обрізка І.М.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЛУКОР» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі до Приватного акціонерного товариства «ЛУКОР» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року позивач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ЛУКОР», в якому, із урахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача капіталізовані платежі в розмірі 5 874 514,28 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року позов задоволено. Стягнено з Приватного акціонерного товариства «Лукор» на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Калуському районі Івано-Франківської області капіталізовані платежі в розмірі 5 874 514,28 грн.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що ПАТ «Лукор» зобов'язане було визнати грошові вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі та внести їх до реєстру кредиторів як вимоги першої черги.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального права, Відкрите акціонерне товариство «Червоноградська база» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що ПрАТ «ЛУКОР» знаходиться в процесі добровільної ліквідації, а тому Порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 765, не регулює питання капіталізації платежів у разі ліквідації страхувальника поза межами банкрутства.

Крім того, апелянт вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даною позовною вимогою.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Приватне акціонерне товариство «ЛУКОР» є юридичною особою та зареєстрований як платник страхових внесків у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, 20.01.2014 року до вказаного Реєстру внесено інформацію про рішення засновників (учасників) ПАТ «Лукор» про припинення юридичної особи в результаті ліквідації, призначення ліквідатором Григорєва О.В. Також в Реєстр внесено відомості про те, що 30.01.2014 року здійснено публікацію повідомлення про ліквідацію відповідача та термін, до якого повинні подати свої вимоги кредитори - до 30.03.2014 року.

Листом № 145 від 12.03.2014 року ліквідатор ПАТ «Лукор» Григорєв О.В. звернувся до Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі з повідомленням про ліквідацію товариства та просив провести перевірку ПАТ «Лукор».

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі 24.03.2014 р. звернулося із заявою до голови ліквідаційної комісії ПАТ «Лукор» про визнання грошових вимог на суму 7 312 778,97 грн.

02.04.2014 року позивачем подано ліквідатору ПАТ «Лукор» заяву про уточнення грошових вимог на суму 7 231 947,06 грн.

10.04.2014 року листом № 196 ліквідатор ПАТ «Лукор» повідомив позивача про те, що вимоги про нарахування заборгованості з капіталізованих страхових виплат є неправомірними, оскільки капіталізація платежів здійснюється лише відносно підприємства - банкрута, а не у разі добровільної ліквідації страхувальника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Згідно зі ст.1205 Цивільного кодексу України у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

У разі відсутності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для капіталізації платежів, які підлягають сплаті, обов'язок щодо їх капіталізації покладається на ліквідаційну комісію на підставі рішення суду за позовом потерпілого.

Абзацом 2 ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено, що фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється за рахунок, зокрема, капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №765 затверджений Порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю (далі - Порядок).

У відповідності до п.1 Порядку капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 3 Порядку капіталізація платежів, передбачених підпунктами 1-5 пункту 2 цього Порядку, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вищезазначеними нормами передбачений обов'язок страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації, а не лише у випадку ліквідації підприємства - банкрута.

Таким чином, безпідставними є покликання апелянта на те, що положення абз.2 ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №765 не розповсюджуються на дані правовідносини, так як ПАТ «Лукор» не є підприємством-банкрутом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ПАТ «Лукор» зобов'язане було визнати грошові вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі та внести їх до реєстру кредиторів як вимоги першої черги.

Також, апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що безпідставними є доводи відповідача про те, що позивачем пропущено встановлений ч.3 ст.112 Цивільного кодексу України строк на звернення до боржника про визнання грошових вимог про сплату капіталізованих платежів, а тому згідно частини 5 цієї статті, його вимоги слід вважати погашеними, оскільки позивач звернувся до відповідача з заявою про визнання грошових вимог по капіталізованих платежах 24.03.2015 року, що й не заперечується відповідачем та підтверджується його листом від 10.04.2015 року № 196. Тобто така заява подано у строк встановлений відповідачем для подання вимог кредиторів, кінцевим днем якого є 30.03.2014 року. Окрім цього, як видно зі змісту постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 року у справі № 809/1389/14 про визнання протиправними дій ліквідатора ПАТ «Лукор» та про зобов'язання визнати грошові вимоги Фонду про сплату капіталізованих платежів та внести їх до реєстру кредиторів, копії фіскального чеку від 05.05.2014 року, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі звернулося до суду у строк, встановлений ч.5 ст.112 Цивільного кодексу України. Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2015 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 року у справі № 809/1389/14 скасовано у зв'язку з обранням позивачем невірного способу захисту права позивача, оскільки правильним способом захисту є звернення до суду з позовом про стягнення цих коштів. Даний адміністративний позов про стягнення коштів (капіталізованих платежів) подано позивачем 29.05.2015 року.

Таким чином, відсутні правові підстави для висновку про те, що грошові вимоги Фонду до ПАТ «Лукор» по сплаті капіталізованих платежів є погашеними.

В матеріалах справи наявний розрахунок розміру капіталізації платежів по страхових виплатах по наступних потерпілих та особах, які мають право на отримання відповідної страхової виплати: ОСОБА_2 на суму 777 546,75 грн., ОСОБА_3 на суму 340 595,26 грн., ОСОБА_4 на суму 606 535,88 грн., ОСОБА_5 на суму 689 421,75 грн., ОСОБА_6 на суму 175289,14 грн., ОСОБА_7 на суму 202 840,21 грн., ОСОБА_8 на суму 256 391,76 грн., ОСОБА_9 на суму 201 137,64 грн., ОСОБА_10 на суму 146 281,92 грн., ОСОБА_11 на суму 53 387,51 грн., ОСОБА_12 на суму 483 582,15 грн., ОСОБА_13 на суму 43815,96 грн., ОСОБА_14 на суму 317 602,15 грн., ОСОБА_15 на суму 333 879,89 грн., ОСОБА_16 на суму 223 676,31 грн., ОСОБА_17 на суму 28 411,47 грн., ОСОБА_18 на суму 50459,02 грн., ОСОБА_19 на суму 133 707,01 грн., ОСОБА_20 на суму 148 455,36 грн., ОСОБА_21 на суму 552 222,28 грн., ОСОБА_22 на суму 30 127,10 грн., ОСОБА_23 на суму 79147,76 грн., всього на загальну суму 5 874 514,28 грн. В матеріалах справи наявні копії актів про нещасні випадки на виробництві, акти розслідування професійних захворювань, виписки з актів огляду МСЕК, постанови про призначення потерпілим перерахованих страхових виплат, лист Державної служби статистики України від 31.07.2014 року № 10-2-17/152-14 про надання Таблиці смертностей та середньої тривалості життя для чоловіків і жінок по Україні на 2013 рік.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що виходячи з правової природи капіталізованих платежів, обов'язок зі сплати яких випливає із зобов'язань відповідача як страхувальника, який ліквідовується, перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, на звернення до суду з позовом згідно ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не застосовуються строки давності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що факт наявності спірної заборгованості відповідача по капіталізованих платежах в розмірі 5 874 514,28 грн. є доведеним, тому судом першої інстанції правомірно задоволено адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі до Приватного акціонерного товариства «ЛУКОР» про її стягнення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЛУКОР» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у справі №809/2240/15 за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі до Приватного акціонерного товариства «ЛУКОР» про стягнення коштів - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.П. Сеник

І.М. Обрізко

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 16.12.2015 року.