Справа № 2-а/1970/450/11
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/450/11

16 березня 2011 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Бабюка П.М. при секретарі судового засідання Михайловській Н.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_2 про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільський міськрайонний центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі позивач, Тернопільський МРЦЗ) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач) про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, оскільки ОСОБА_2 одночасно перебуваючи на обліку в Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний, отримував допомогу по безробіттю та був зареєстрований як фізична особа - підприємець. Вважає, що сума допомоги по безробіттю, що виплачена ОСОБА_2 в період перебування на обліку в центрі зайнятості з 03.11.2008 року по 17.12.2009 року, становить 5918,29 грн. та підлягає поверненню.

ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили і пояснили, що відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте не отримував прибутку, оскільки підприємницькою діяльністю фактично не займався. Зазначили, що відповідача не повідомили про проведення розслідування щодо нього, акт складений без його участі, і ні акт перевірки ні наказ про проведення виплат йому не надсилалися, що позбавило його права на їх оскарження.

Зауважили, що на час проведення розслідування (27.08.2010) ОСОБА_2 не перебував у відносинах з Тернопільським РЦЗ так як з 18.12.2009 був знятий з обліку.

Крім цього, вказали, що дізнатись про те, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець позивач мав змогу ще під час надання статусу безробітного (03.11.2008) отримавши дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в результаті інформаційного обміну.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, проаналізувавши матеріали справи встановив наступні обставини:

Страхування громадян на випадок безробіття є окремим видом загальнообовязкового державного соціального страхування і здійснюється на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»(далі - Закон) Фондом загальнообовязкового державного соціального страхування України в особі виконавчих дирекцій Фонду, функції яких згідно ст. 12 Закону України виконують органи державної служби зайнятості.

Згідно відомостей персональної картки відповідача №02700003 ОСОБА_2 26.10.2008 звільнений з роботи за згодою сторін (п.1ст.36 КЗпП України).

03.11.2008 відповідач звернувся до Тернопільського МРЦЗ із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. Наказом Тернопільського МРЦЗ №НТ081103 ОСОБА_2 з 03.11.2008 надано статус безробітного як застрахованій особі, яка має право на матеріальні виплати з урахуванням страхового стажу (відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття") та призначено допомогу по безробіттю.

11.11.2009 згідно наказу Тернопільського МРЦЗ №НТ091111 відповідачу з 29.10.2009 припинено виплату допомоги по безробіттю у звязку із закінченням строку її виплати.

18.12.2009 відповідно до наказу Тернопільського МРЦЗ №НТ091218 ОСОБА_2 знято з обліку у звязку з невідвідуванням безробітним центру зайнятості.

27.08.2010 Тернопільським міськрайонним центром зайнятості проведено розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідача. За результатами звірки складено акт і встановлено, що згідно довідки відділу державних реєстраторів Тернопільської міської ради від 21.08.2010 року №2745/02-2 відповідач з 18.07.2006р. був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Акт розслідування складено без участі відповідача.

Згідно довідки від 01.09.2010 № за період з 03.11.2008 року по 17.12.2009 року відповідач отримав 5918,29 грн. допомоги по безробіттю.

27.08.2010 Тернопільським міськрайонним центром зайнятості видано наказ №НТ100827 про повернення відповідачем коштів.

30.08.2010 Тернопільським МРЦЗ на адресу відповідача направлена претензія про повернення одержаних коштів в сумі 5918,29 грн., що підтверджується списком поштових відправлень рекомендованих листів №456.

Дослідивши вказані обставини та матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з п. 2 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року № 232/16248 (далі Порядок) розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду його перебування на обліку як безробітного.

Як зазначено в акті від 27 серпня 2010 року розслідування проведене на підставі пп.4 п.3 Порядку.

Згідно вимог вказаного п.4 п.3 Порядку, перевірка проводиться центром зайнятості у разі коли під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_2 проведене Тернопільським МРЦЗ 27.08.2010, в той час як 18.12.2009 відповідач вже був знятий з обліку.

Відповідно до п.5 Порядку за результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості.

Вказана норма Порядку теж порушена Тернопільським МРЦЗ, оскільки в долученому позивачем до матеріалів справи акті розслідування відсутній підпис ОСОБА_2 чи відмітка спеціаліста центру зайнятості про відмову відповідача підписати акт.

Також позивач не представив належних доказів надіслання відповідачу акту розслідування, враховуючи, що ОСОБА_2 заперечує про його отримання.

Крім цього, слід зазначити, що відповідно до вимог пп.1 п.3 Порядку на центри зайнятості покладено обовязок проведення перевірки у разі коли подані застрахованою особою документи дають їй право на одержання допомоги по безробіттю відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Як встановлено з матеріалів справи (персональна картка відповідача №02700003) ОСОБА_2 з 03.11.2008 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", проте, позивачем не надано суду доказів проведення перевірки ні під час подання відповідачем документів ні під час перебування його на обліку.

Твердження представника позивача про неможливість з технічних причин до серпня 2010 року отримати дані від державних реєстраторів про зареєстрованих фізичних осіб-підприємців критично оцінюються судом, оскільки відповідно до п. 2.14 Порядку взаємодії суб'єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, затвердженого наказом Держаного Комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, ДПА України, Держкомстату України від 07.12.2005 р. N 121/560/406, затвердженого Постановою правління Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття від 07.12.2005 N 368, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 грудня 2005 р. за N 1523/11803 у разі виникнення ситуації неможливості використання інформаційно-телекомунікаційних засобів зв'язку для інформаційного обміну використовуються інші носії даних, які передаються кур'єром. Організацію передачі носіїв даних забезпечують відповідальні особи суб'єктів інформаційного обміну.

Отже, із змісту норм «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним» вбачається, що перевірка може бути проведена під час звернення особи в центр зайнятості та подання відповідних документів, або впродовж перебування особи на обліку у центрі зайнятості. Проведення перевірки по особі, яка не перебуває на обліку як безробітна не передбачено вказаним порядком.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки 18.12.2009 відповідач був знятий з обліку, отже не перебував у відносинах з позивачем, суд вважає, що розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_2 проведене 27.08.2010 Тернопільським МРЦЗ без встановлених законодавством підстав.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 71, 152, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Тернопільського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд у порядок і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено і підписано 21 березня 2010 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.