Справа № 803/1071/14
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Справа № 876/7789/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2014 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку Волинської області про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

УПФ України в Луцькому районі Волинської області 10.06.2014 року звернулося в суд з уточненим адміністративним позовом до ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України у м. Луцьку Волинської області, в якому просило відшкодувати витрати за грудень 2013 року січень-квітень 2014 року по особових справах гр. ОСОБА_1 у розмірі 466,15 грн., гр. ОСОБА_2 у розмірі 466,15 грн., гр. ОСОБА_3 в розмірі 183,60 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Луцьку 911 (дев'ятсот одинадцять) гривень 55 копійок витрат на виплату та доставку пенсій, призначених по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з грудня 2013 року по квітень 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції УПФ України в Луцькому районі Волинської області, ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України у м. Луцьку Волинської області оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі УПФ України в Луцькому районі Волинської області просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію у зв'язку з втратою годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Вважають , що відшкодуванню підлягає також грошова адресна допомога.

В апеляційній скарзі ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України у м. Луцьку Волинської області просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що оскільки Фонд здійснює державне соціальне страхування і є страховою установою, відповідно потерпілі, які отримали каліцтво за межами України і переїхали в Україну на постійне місце проживання, не є застрахованими в Україні і за них не сплачувалися страхові внески, тому здійснення їм страхових виплат за рахунок страхових коштів Фонду є безпідставними. Таким чином, неправомірним є стягнення із відділення Фонду 732,95 грн. витрат на виплату та доставку пенсій громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Разом з тим, зазначає, що задовольняючи позовні вимоги про стягнення 178,60 грн. витрат на виплату пенсії гр. ОСОБА_4 суд не врахував відсутність у відділенні Фонду її особової справи на момент підписання актів щомісячної звірки.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41 та 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційні скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з грудня 2013 року по квітень 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 УПФУ в Луцькому районі з проводилася виплата і доставка пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Як видно з акту про нещасний випадок від 11.06.2011 року № 1, каліцтво громадянці ОСОБА_3 заподіяно під час супроводу учнів 8-их класів на екскурсії.

Громадянину ОСОБА_2 каліцтво заподіяно на авторемонтному підприємстві, що підтверджується копією акту про нещасний випадок форми Н-1.

Каліцтво громадянину ОСОБА_1 заподіяно на підприємстві, розташованому на території колишнього СРСР (РСФСР), що підтверджується копією акту про нещасний випадок форми Н-1 та довідкою МСЕК про встановлення інвалідності.

Судом встановлено, що за період з грудня 2013 року по квітень 2014 року, УПФУ у Луцькому районі понесено витрат на виплату і доставку пенсій, призначених по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, з них:

932,30 грн.. - витрати по пенсіонерам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які отримали травми за межами України, з них: 718,65 - основний розмір пенсії, 199,35 грн. - адресна грошова допомога, 14,30 грн. - доставка;

183,60 грн. - не враховані суми витрат на виплату пенсій по пенсіонерці ОСОБА_3,оскільки нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, з них: 178,50 грн. - основний розмір пенсії, 5,10 грн. - адресна грошова допомога.

Позивач з грудня 2013 року по квітень 2014 року щомісячно проводив звірку з відповідачем по особах, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, результати яких викладено у відповідних актах.

За вказаний період ВВД ФСС від НВВ та ПЗ у місті Луцьку не прийнято до заліку витрат по трьох пенсіонерах (ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 М.) на загальну 1115,90 суму 2348 грн., з них: 932,30 грн. не враховані суми витрат на виплату та доставку пенсій, громадянам держав - учасників СНД та членам їх сімей, які отримали каліцтво в державах СНД і переїхали на постійне місце проживання в Україну; 183,60 грн. не враховані суми витрат на виплату пенсій, оскільки нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання виплати державної адресної допомоги не відшкодовуються .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Статтею 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено, що безпосереднє управління Фондом здійснюють його правління та виконавча дирекція.

За змістом статті 18 зазначеного Закону виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду є, зокрема, її відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Згідно з пунктом 7 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до положень статтей 1, 4, 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи), пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону № 1105-XIV, яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Основ, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV, відповідно до пункту 5 якої якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

За змістом статті 21 Закону № 1105-XIV у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання тощо. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, як платник страхових внесків чи ні.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Таким чином, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва (у тому числі й пенсій особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР) підлягають відшкодуванню за рахунок ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України, як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові № 21-394а13 від 12.11.2013 року, яка у відповідності до ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд зазначає, що вимоги управління ПФУ про відшкодування ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України витрат, пов'язаних із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, відповідають змісту його прав як робочого органу ПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат та узгоджуються із компетенцією ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України, основними завданнями якої згідно з Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженим постановою правління Фонду від 20 квітня 2001 року № 15, крім іншого, визначено виконання завдань та основних принципів страхування від нещасного випадку, фінансування страхових виплат, а до повноважень у сфері здійснення процедури страхування та координації страхової діяльності віднесено, зокрема, співпрацю з фондами з інших видів соціального страхування щодо відшкодування витрат, понесених ними у зв'язку з матеріальним забезпеченням потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та представництво інтересів страховика в органах державної виконавчої влади, органах місцевого самоврядування і судах.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 21-129а13 від 21.05.2013 року.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вимога про стягнення з відповідача витрат на виплату та доставку пенсій по пенсіонерах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 732,95 грн. (932,30 грн. - 199,35 грн.- державна адресна допомога) підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості відшкодування ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України витрат з виплати пенсій громадянці ОСОБА_4, особова справа якої на момент підписання актів звірки відсутня, суперечать вищезазначеним нормам законодавства.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги те, що акти від 11.06.2013 року Н-5 та Н-1, на підставі яких призначена зазначена пенсія ОСОБА_3, оскаржені у судовому порядку.

Як видно з матеріалів справи, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2014 року у задоволенні позову ВФСС у місті Луцьку до комунального закладу "Луцька загальноосвітня школа І-ІІ ступеня № 11 Луцької міської ради" про скасування актів від 11.06.2013 року Н-5 та Н-1 відмовлено із-за безпідставності. Ухвалою апеляційного суду Волинської області Волинської області від 27.02.2014 року апеляційну скаргу ВФСС у місті Луцьку відхилено.

Апеляційний суд наголошує на обов'язку ФСС від НВ та ПЗ України відшкодувати витрати ПФУ, який виплачував пенсії особам, що отримали каліцтво за межами України, але проживають і отримують пенсійне забезпечення в Україні.

Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії громадянці ОСОБА_3 у сумі 178,60 грн. підлягають до задоволення, оскільки акти від 11.06.2013 року Н-5 та Н-1 не скасовані та є чинними.

В частині позовних вимог, що стосуються адресної грошової допомоги, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в їх задоволенні, оскільки адресна допомога, як окремий вид соціальної допомоги, не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не може нести витрати з виплати щомісячної державної адресної допомоги як і витрат на виплату та доставку адресної допомоги.

Залишаючи ухвалене рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів звернула увагу на те, що судом першої інстанції обґрунтовано відповідно до ст.11 КАС України з метою повного захисту прав, інтересів позивача стягнуто вказані вище суми, а не зобов»язано відшкодувати.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційних скарг висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку Волинської області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2014 року у справі №803/1071/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук