Справа № 815/3840/15
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3840/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.,

ОСОБА_1О

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015р. по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр кераміки» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015р. товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр кераміки» звернулось в суд із позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610055/2 від 15.05.2015р.;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00134 від 16.05.2015р.;

- визнати заявлену декларантом митну вартість товару щодо товарів, які імпортуються.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в ході здійснення зовнішньо-економічної діяльності ТОВ «Епіцентр кераміки» 2.03.2015р. з Компанією «ZIBO JIN MAO CERAMIC CO.LTD» (КНР) укладений контракт за №2015/03/02 купівлі-продажу товару з додатком до нього №PS150225 від 2.03.2015р., відповідно до якого товар - керамічна плитка, яка виготовляється в Китаї придбається ним в асортименті, кількості, за цінами відповідно до інвойсів та на умовах FOB-QINGDAO.

З метою митного оформлення вантажу до ВМО №1 МП «Одеса-порт» подано в порядку електронного декларування МД №500060001/2015/009792, в якій митна вартість товару визначена відповідно до ст.266 МК України за першим методом: за ціною договору щодо товарів, що імпортуються, згідно з Інвойсом №PS150225 від 25.03.2015р., в якому позивачем та компанією «ZIBO JIN MAO CERAMIC CO.LTD» погоджено поставку товарів на загальну суму 6160,18доларів, а також подано інші документи відповідно до законодавства.

Одеською митницею було надіслано електронними засобами повідомлення про те, що у зв'язку зі спрацюванням профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та у зв'язку з тим, що у поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки, ТОВ «Епіцентр Кераміки» було запропоновано надати для підтвердження заявленої митної вартості додаткові документи, частина з яких була надана, в іншій частині надані пояснення.

Проте, 15.05.2015р. митницею прийняте рішення про корегування митної вартості товару, а саме з 5.05 доларів США за один кв.м. товару до 11,3419 доларів США за один м.кв. товару, загальна скоригована митна вартість склала 13686,50 доларів США.

Разом з тим, 16.05.2015р. відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №5006001/2015/00134.

Позивач, не погоджуючись з висновками відповідача про наявність розбіжностей в поданих позивачем для митного оформлення документах та вважаючи вищевказані рішення неправомірними, просив позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00134 від 16.05.2015р., рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610055/2 від 15.05.2015р.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщення про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте відповідач в судове засідання не прибув, про причини не повідомив. Представник товариства прибув в судове засідання, але подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Одеською митницею безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610055/2 від 15.05.2015р. та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00134 від 16.05.2015р., оскільки позивачем надані усі необхідні документи, які підтверджують дійсну митну вартість товару та його погодження.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи, що для митного оформлення вантажу до ВМО №1 МП «Одеса-порт» 14.05.2015р. подано в порядку електронного декларування МД №500060001/2015/009792, в якій визначена митна вартість товару у відповідності до ст.266 МК України за першим методом: за ціною договору щодо товарів, що імпортуються, згідно з інвойсом №PS150225 від 25.03.2015р., в якому позивачем та компанією «ZIBO JIN MAO CERAMIC CO.LTD» погоджено поставку товарів на загальну суму 6160,18доларів США. Разом із митною декларацію до митних органів подано інші документи, які підтверджують митну вартість товару та його походження. Документи подані у відповідності до вимог митного законодавства України.

Після перевірки наданих для митного оформлення документів, Одеською митницею 15.05.2015р. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №500060001/2015/610055/2, в якому вказано, що підставою для вимоги у позивача додаткових документів стали розбіжності, а саме: - у копії митної декларації країни відправлення від 28.03.2015р. №00022860, у колонці "номер коносаменту" наведено номер транспортного документу №177ТZСZСQ3174FВ, який відрізняється від коносаменту, наданого до митного оформлення - №ТА01503039; - в графі номер договору наведено номер, який відрізняється від номеру наданого до зовнішньоекономічного договору (контракту); - в платіжному дорученні від 05.05.2015р. №2 відсутній номер комерційного документу (інвойсу), по якому здійснено передплату, але цей документ, а саме доручення, є документом документально підтверджуючим митну вартість даної партії товару, та без посилання на комерційний документ це унеможливлює зв'язок поставкою; - у прайс-листі від 25.03.2015р. PS150225 відсутній зв'язок з зовнішньоекономічним договором від 2.03.2015р. №2015/03/02, що унеможливлює його ідентифікацію як листа, що підтверджує комерційні (вартісні) характеристики товару, заявленого за декларацією.

Митницею вказано, що ці розбіжності можуть свідчити про наявні ознаки підробки поданих до митного оформлення документів та про можливу підміну документів з метою заниження заявленої митної вартості товарів.

Вказаним рішенням позивачу запропоновано для підтвердження митної вартості товару надати додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації, - прас-лист, - висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, якщо вони є. В цьому ж рішенні зазначено, що 15.05.2015р. декларантом були надіслані додаткові документи, але не всі затребувані документи для підтвердження митної вартості були надані (а.с.47).

Після перевірки наданих документів, рішенням про коригування митної вартості товарів від 15.05.2015р. за №500060001/2015/610055/2 митниця визначила вартість вантажу за резервним методом та 16.05.2015р. склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00134, якою відмовила позивачу в митному оформлені та пропуску товару (а.с.46-49,100-101,114).

Маючи намір провести митне оформлення товару, ТОВ «Епіцентр Кераміки» подало 19.05.2015р. нову митну декларацію за №500060001/2015/009996 з урахуванням рішення про коригування митної вартості (а.с.118) та на підставі ч.7 ст.55 МК України сплатило митні платежі згідно митної вартості, надавши фінансову гарантію на різницю між сумою митних платежів визначеною декларантом та сумою платежів обчисленою митним органом у розмірі 47184,75грн. Після чого товар був випущений у вільний обіг.

Не погоджуючись із рішенням митних органів про коригування митної вартості товару та прийняття картки відмову від 16.05.2015р. , 25.05.2015р. позивач подав до Одеської митниці скаргу від 18.05.2015р., в якій позивач с посиланням на надання відповідних документів щодо визначення митної вартості товару, просив скасувати спірне рішення та картку відмови, провести перевірку митної вартості без порушення вимог митного законодавства та ініціювати службове розслідування по фактам багаторазового порушення інспектором Карповою О.А. митного законодавства (а.с.52-56).

Листом від 11.06.2015р. Одеська митниця ДФС повідомила позивача про розгляд його скарги від 18.05.2015р. та заяви від 04.06.2015р., у якій зазначила, що відповідно до п.8 ст.55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. Також відповідач у відповіді зазначив, що декларантом ТОВ «Епіцентр Кераміки» у відповідності до п.8 ст.55 Кодексу додаткові документи не надавались. Лист підприємства від 18.05.2015р. розглядався Одеською митницею ДФС як скарга відповідно до ст.26 Кодексу у порядку та строки встановлені ЗУ «Про звернення громадян» (а.с.63-65).

Позивач не погоджується із прийнятими рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, просив визнати їх неправомірними та скасувати.

Перевіряючи правомірність прийняття вказаних рішень, наявність правових підстав для зміни митної вартості товарів, судова колегія виходить з того, що за правилами ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За правилами п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Як визначено в ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідності до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З наведених норм вбачається, що передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53 МК України надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вимога про витребування у декларанта додаткових документів обґрунтована тим, що надані позивачем на підтвердження митної вартості товару документи містять певні розбіжності, викладені вище в рішенні від 15.05.2015р.

Під час дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що листом від 15.05.2015р. ТОВ «Епіцентр Кераміки» повідомило державного інспектора, що ним були надані всі документи, визначені ч.2 ст.53 МК України. Позивач також вказав, що за власним бажанням, відповідно до п.3,6 ст.53 МК України, для підтвердження митної вартості товару надана наявна у них декларація країни експорту, хоча вона не є документом, зазначеним у ч.2 ст.53 МК України, а тому посилання митних органів на розбіжності є необґрунтованими. ТОВ «Епіцентр Кераміки» крім того, повідомило, що відповідно до інформації контрагента компанією !ZIBO JIN MAO CERAMIC CO.,LTD» (КНР) в графі коносамент декларації країни експорту вказано № букінга, в графі номер додатку до зовнішньоекономічного договору, який є невідємною частиною контракту та саме і містить дані щодо вартості товару, що спростовує сумнів митних органів щодо вартості товару.

Щодо посилань митних органів на відсутність в платіжному дорученні №2 від 5.05.2015р. номеру комерційного документу (інвойсу), по якому здійснено передплату, позивач пояснив, що згідно розпоряджень та стандартів банку, який обслуговує, в платіжному дорученні вказується лише номер контракту, номер інвойсу зазначається в заяві на покупку валюти. Для усунення сумлінь додатково було надано зяву на покупку валюти №2 від 5.05.2015р. Отже, на думку позивача документи не містять розбіжностей, а суперечності розясненні.

Що стосується додатково наданих документів, то позивач вказав, що виписку з бухгалтерської документації надати не можливо, тому що їх не існує, товар не числиться на балансі підприємства; прас-лист від 25.03.2015року PS150225 надано; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями не стосуються митної вартості заявленого товару, можливо за потреби представити сертифікат якості виробника; інформація біржових організацій про вартість сировини, договір (угода, контракт) із третіми особами, пов'язаний договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, якщо вони є представити їх не має можливості, оскільки їх не існує, товар не є біржовим (а.с.50-51).

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що надані документи підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару відповідно до контракту, а тому відсутні підстави, визначені в ч.3 ст.53 МКУ для витребування митним органом у декларанта додаткових документів.

Таким чином, відповідач, якій є субєктом владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним рішень шляхом визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610055/2 від 15.05.2015р. та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00134 від 16.05.2015р., а тому суд першої інстанції дійшов обгрунутованого висновку про те, що вказані рішення підлягають скасуванню.

Підприємством у позові ставиться вимога про визнання заявленої декларантом митної вартості щодо товарів, які імпортуються, однак, судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено,що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки визнання митної вартості товару є виключною компетенцією митних органів.

Що стосується посилань позивача на безпідставне застосування резервного методу визначення митної вартості товару та проведення консультації по ним.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем не встановлено наявності жодного застереження, визначеного у ч.2 ст.58 МК України, що виключають можливість застосування основного методу визначення митної вартості товарів. Наявності таких застережень представник відповідача не навів і в суді апеляційної інстанції.

За правилами ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обовязок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

В рішенні про корегування митної вартості товару зазначено про проведення консультацій митного органу з декларантом та обрано метод визначення митної вартості резервний. Проте відповідачем не доведено, що з позивачем були проведені будь-які консультації та можливість визначення митної вартості за іншим методом.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої інстанції дослідженні усі надані до справи докази, та вірно встановлено, що Одеська митниця неправомірно прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610055/2 від 15.05.2015р. та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00134 від 16.05.2015р.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198, 200, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

ОСОБА_1