Справа № 826/23493/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 грудня 2015 року № 826/23493/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Український професійний банк» ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося публічне акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Український професійний банк» ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Український професійний банк» ОСОБА_1 стосовно визнання договору купівлі-продажу прав вимоги №2 від 30.04.2015 р., договору про відступлення (передачу) права вимоги за іпотечним договором, договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.04.2015 р. та всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 30.04.2015 р. заборгованості ТОВ «ІТ ІНВЕСТ» та товариства з обмеженою відповідальністю «Кільченський Беріг» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії нікчемними є протиправними, оскільки останні ґрунтуються на припущеннях уповноваженої особи. При цьому, зміст вказаних договорів не містить в собі жодних умов, які б передбачали платіж чи передачу майна ПАТ «УПБ» з метою надання Банку переваг (пільг) прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами ПАТ «УПБ». Крім того, позивач посилається на порушення його прав шляхом надсилання уповноваженою особою письмового повідомлення про нікчемність договору купівлі-продажу прав вимоги №2 від 30.04.2015 р., договору про відступлення (передачу) права вимоги за іпотечним договором, договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.04.2015 р. та всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 30.04.2015 р. заборгованості ТОВ «ІТ ІНВЕСТ» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії, а направлення вимоги вважає безпідставним втручанням суб'єкта владних повноважень у приватні відносини суб'єктів господарювання та вказує на перевищення повноважень відповідача.

У позовній заяві позивач просить суд:

- визнати незаконними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» ОСОБА_1 щодо визнання нікчемними:

1) Договору купівлі-продажу прав вимоги № 2 від 30.04.2015, з Додатком № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги № 2 від 30.04.2015, укладених між ПАТ «УПБ» та Банком;

2) Договору про відступлення (передачу) права вимоги за іпотечним договором, посвідченим 30.12.2013 Бойко Л.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 7005 та іпотечним договором, посвідченим 22.11.2013, Смоляніновою О.Я., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1312, посвідчений 30.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н.Г., зареєстрований в реєстрі за № 1656, Акту приймання-передачі документів від 21.05.2015, укладених між ПАТ «УПБ» та Банком;

3) Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.04.2015, укладеного між ПАТ «УПБ» та Банк;

4) Всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 30.04.2015 заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями «ІТ ІНВЕСТ» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 762 від 22.11.2013 року, за рахунок коштів Банку (зарахування зустрічних однорідних вимог) на суму 79 780 000,00 грн.;

5) Всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 30.04.2015 року заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Кільченський Беріг» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 777 від 30.12.2013 р. за рахунок коштів Банку (зарахування зустрічних однорідних вимог) на суму 27 220 000,00 грн.

- визнати протиправним та скасувати рішення Фонду гарантування вкладів фізичних в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УПБ» ОСОБА_1 щодо визнання нікчемними:

1) Договору купівлі-продажу прав вимоги № 2 від 30.04.2015, з Додатком № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги № 2 від 30.04.2015, укладених між ПАТ «УПБ» та Банком;

2) Договору про відступлення (передачу) права вимоги за іпотечним договором, посвідченим 30.12.2013 Бойко Л.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 7005 та іпотечним договором, посвідченим 22.11.2013, Смоляніновою О.Я., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального :кругу за реєстровим № 1312, посвідчений 30.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н.Г., зареєстрований в реєстрі за № 1656, Акту приймання-передачі документів від 21.05.2015, укладених між ПАТ «УПБ» та Банком;

3) Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.04.2015, укладеного між ПАТ «УПБ» та Банком;

4) Всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 30.04.2015 заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями «ІТ ІНВЕСТ» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 762 від 22.11.2013 року, за рахунок коштів Банку зарахування зустрічних однорідних вимог) на суму 79 780 000,00 грн.;

5) Всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 30.05.2015 року заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Кільченський Беріг» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 777 від 30.12.2013р. за рахунок коштів Банку (зарахування зустрічних однорідних вимог) на суму 27 220 000,00 грн.

- визнати вимогу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» ОСОБА_1 щодо повернення в десятиденний термін з дня отримання повідомлення від 28.09.2015 № 01-10/5076 всіх отриманих ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», згідно до умов зазначених в повідомленні нікчемних Договорів, оригінали документів (відповідно до Акту приймання-передачі документів від 30.04.2015 р., Акту приймання-передачі документів від 21.05.2015 р.) неправомірною.

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» ОСОБА_1 утриматись від вчинення дій по витребуванню від ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» документів по Договорам, які визнані уповноваженою особою ФГВФО нікчемними.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Письмових заперечень щодо суті заявлених вимог до суду не надав.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір по суті, суд дійшов висновків про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 30.04.2015 р. між ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» (первісний кредитор) та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» (новий кредитор) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги №2, згідно умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває всі права вимоги, належні первісному кредитору, та стає кредитором за кредитними договорами (включаючи всі види неустойок та штрафних санкцій) та договорами забезпечення по таким кредитним договорам, з усіма додатковими угодами до них, укладеними між первісним кредитором та юридичними особами.

Перелік Кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються Первісним кредитором Новому кредитору, підписується Сторонами та є невід'ємною частиною цього Договору.

Вартість відступлених прав вимоги визначається у Реєстрі Кредитних договорів, що укладається Сторонами на дату складання такого реєстру.

Відповідно до п.2.1 даного договору, права вимоги за Кредитними договорами, перелік яких наводиться у Реєстрі Кредитних договорів, вважаються відступленими новому Кредитору Первісним кредитором з моменту підписання Сторонами цього договору та Реєстру кредитних договорів.

При цьому, передача зазначених в договорі кредитних справ здійснюється згідно з Актом приймання-передачі кредитних справ, який складається та підписується сторонами не пізніше 10 календарних днів після підписання реєстру кредитних договорів.

13.04.2015 р. між ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» (первісний іпотекодержатель) та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення (передачу) права вимоги за іпотечним договором, посвідченим 30.12.2013 р. Бойко Л.Л., Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 7005 та іпотечним договором, посвідченим 22.11.2013, Смоляніновою О.Я., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального :кругу за реєстровим № 1312.

Пунктом 1.1 вказаного договору про відступлення (передачу) права вимоги передбачено, що відповідно до частини 2 статті 556 Цивільного кодексу України та ст. 24 Закону України від 05.06.2003 року №898-IV «Про іпотеку», первісний іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає права вимоги та всі інші права, що належать первісному іпотекодержателю за:

1.1.1. Іпотечним договором від 22.11.2013 року, що укладений між первісним іпотекодержателем та ТОВ «КИЇВОБЛБУД-1» (ідентифікаційний код 31374217) (іпотекодавець-1) та посвідченим 22 листопада 2013 року Смоляніновою О.Я., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером №1312 (з урахуванням всіх внесених до нього змін та доповнень) в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ підприємства з ІІ «ІТ ІНВЕСТ» (ідентифікаційний код 32667816) за Кредитним договором-1;

1.1.2. Іпотечним договором від 30.12.2013 року, укладений між первісним іпотекодержателем та ТОВ «КОСМО ПЛАЗА» (ідентифікаційний код 34232987) (іпотекодавець-2) та посвідчений 30.12.2013 р. Бойко Л.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №7005 ((з урахуванням всіх внесених до нього змін та доповнень) в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «КІЛЬЧЕНСЬКИЙ БЕРІГ» (ідентифікаційний код 33248556) за кредитним договором-2.

30.04.2015 р. між ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» (сторона-1) та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» (сторона-2) укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог про наступне: сторона-1 та сторона-2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, які випливають з нижчезазначених договорів:

1.1. Генерального договору №ГД-16 про порядок проведення міжбанківських операцій від 05.08.2014 р., та підтвердження SWIFT від 27.04.2015 р. у форматі МТ 320 REF 2704-1003/T10578UAH на суму 80000000,00 грн. та МТ 320 REF 2704-995/Т10571 UAH на суму 32000000,00 грн. (залишок заборгованості на дату укладення Договору 27000000,00 грн., укладених/вчинених між стороною-1 та стороною-2, за яким сторона-2 є кредитором, а сторона-1 є боржником та полягають в зобов'язанні сторони-1 повернути стороні-2 міжбанківський кредит в сумі 107000000,00 грн.

1.2. Договір купівлі-продажу прав вимоги №2 від 30.04.2015 року, за яким сторона-і є кредитором, а сторона-2 є боржником при виконанні грошового зобов'язання (щодо оплати вартості відступлених прав вимоги) на загальну суму 107000000,00 грн.

Відповідно до п. 2 вказаного договору, зобов'язання за договорами, зазначеними в п. 1 Договору, припиняються у повному обсязі з моменту укладення цього договору, оскільки зустрічні вимоги є рівними.

За результатами укладення цього договору, дія договорів, визначених в п. 1 цього договору, припиняється у зв'язку з їх належним та повним виконанням сторонами.

30.04.2015 р. між ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на виконання умов договору про відступлення (передачу) права вимоги Продавець передав, а Покупець прийняв оригінали документів по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №762 від 22.11.2013 р., що укладений з ТОВ ПІІ «ІТ ІНВЕСТ» підписано акт приймання-передачі документів.

На виконання умов Договору про відступлення (передачу) права вимоги ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» (продавець) передав, а ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» (покупець) прийняв документи ТОВ ПІІ «ІТ ІНВЕСТ».

28.09.2015 р. на адресу ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» ОСОБА_1 направлено повідомлення №01-10/5076 про нікчемність договору купівлі-продажу прав вимоги №2 від 30.04.2015 р., договору про відступлення (передачу) права вимоги за іпотечним договором, договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.04.2015 р. та всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 30.04.2015 р. заборгованості ТОВ «ІТ ІНВЕСТ» та товариства з обмеженою відповідальністю «Кільченський Беріг» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії.

Крім того, уповноважена особа вказаним повідомленням вимагає в десятиденний термін з дня отримання цього повідомлення повернути отримані ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» згідно умов вищевказаних договорів оригінали документів (відповідно до Акту приймання-передачі документів від 30.04.2015 р., акту приймання-передачі документів від 21.05.2015 р.). При цьому, уповноважена особа наголошувала, що відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Незгода позивача з діями та рішенням відповідача зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (далі-Закон №4452-VI).

Судом встановлено, що Постановою правління Національного банку України від 28.05.2015 р. №348 віднесено до ПАТ «УПБ» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2015 р. прийнято рішення №107 про запровадження з 29.05.2015 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «УПБ» ОСОБА_1

На підставі зазначених рішень, тимчасову адміністрацію в ПАТ «УПБ» запроваджено строком на 3 місяці з 29.05.2015 р. по 28.08.2015 р.

Частиною 2 ст. 38 Закону №4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст. 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем визнано договір купівлі-продажу прав вимоги №2 від 30.04.2015 р., договір про відступлення (передачу) права вимоги за іпотечним договором, договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.04.2015 р. та всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 30.04.2015 р. заборгованості ТОВ «ІТ ІНВЕСТ» та товариства з обмеженою відповідальністю «Кільченський Беріг» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії нікчемними на підставі п.7 ст. 38 Закону №4452-VI, а саме у зв'язку з тим, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені ст. 203 ЦК України, серед яких зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 ст. 656 ЦК України).

Статтею 691 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Враховуючи, що у ПАТ «УПБ» та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» виникли зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, а саме у банку до ПАТ «УПБ» за Генеральним договором №ГД-16 про порядок проведення міжбанківських операцій від 05.08.2013 р. та у ПАТ «УПБ» та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за вказаним вище договором купівлі-продажу прав вимоги №2 від 30.04.2015 р., сторони дійшли згоди припинити вказані зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.04.2015 р.

В чому полягає надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, як вказано в повідомленні №01-10/5076 від 28.09.2015 р., судом не встановлено, а відповідачем не доведено належними та допустимими доказами.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1.14 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Водночас, відповідно до п. 4.7 постанови Національного банку України від 18.06.2003 р. №254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банками відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами.

Згідно п. 9.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. N 22, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за N 377/8976, до розрахунків, що здійснюються як залік взаємної заборгованості платників, належать розрахунки, за якими взаємні зобов'язання боржників і кредиторів погашаються в рівнозначних сумах, і лише за їх різницею здійснюється платіж на загальних підставах.

Наведене в сукупності свідчить, що рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УПБ» ОСОБА_1 щодо визнання договору купівлі-продажу прав вимоги №2 від 30.04.2015 р., договору про відступлення (передачу) права вимоги за іпотечним договором, договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.04.2015 р. та всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 30.04.2015 р. заборгованості ТОВ «ІТ ІНВЕСТ» та товариства з обмеженою відповідальністю «Кільченський Беріг» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії, нікчемними на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є протиправними, оскільки судом встановлено, що банк не уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Наведене свідчить, що отримання позивачем повідомлення про нікчемність вказаних вище договорів породжує для останнього правові наслідки та порушує його права та законні інтереси, а відтак рішення уповноваженої особи підлягає скасуванню як протиправне.

В частині оскарження дій відповідача щодо визнання договору купівлі-продажу прав вимоги №2 від 30.04.2015 р., договору про відступлення (передачу) права вимоги за іпотечним договором, договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.04.2015 р. та всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 30.04.2015 р. заборгованості ТОВ «ІТ ІНВЕСТ» та товариства з обмеженою відповідальністю «Кільченський Беріг» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії, нікчемними на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд зазначає наступне.

Оскільки наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, то у разі незгоди з діями чи рішенням суб'єкта владних повноважень, вимога про визнання протиправними дій відповідача, в даному випадку не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, а відтак суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УПБ» ОСОБА_1 утриматись від вчинення дій по витребуванню від ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» документів по договорам, які визнані нікчемними, суд звертає увагу, що підставою для вказаного витребування документів по договорам є повідомлення №01-10/5076 від 28.09.2015 р., яке судом визнано протиправним та скасовано.

Водночас, станом на момент розгляду та вирішення даної справи позивач не надав суду доказів існування інших підстав для здійснення такого витребування в майбутньому, а відтак зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню як така, що заявлена на майбутнє.

Відповідно до ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень покладений на нього обов'язок доказування правомірності оскаржуваних дій та рішення не виконав.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УПБ» ОСОБА_1 №01-10/5076 від 28.09.2015 р. щодо визнання нікчемними:

1) Договору купівлі-продажу прав вимоги № 2 від 30.04.2015, з Додатком № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги № 2 від 30.04.2015, укладених між ПАТ «УПБ» та Банком;

2) Договору про відступлення (передачу) права вимоги за іпотечним договором, посвідченим 30.12.2013 Бойко Л.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 7005 та іпотечним договором, посвідченим 22.11.2013, Смоляніновою О.Я., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального :кругу за реєстровим № 1312, посвідчений 30.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н.Г., зареєстрований в реєстрі за № 1656, Акту приймання-передачі документів від 21.05.2015, укладених між ПАТ «УПБ» та Банком;

3) Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.04.2015, укладеного між ПАТ «УПБ» та Банком;

4) Всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 30.04.2015 заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями «ІТ ІНВЕСТ» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 762 від 22.11.2013 року, за рахунок коштів Банку зарахування зустрічних однорідних вимог) на суму 79 780 000,00 грн.;

5) Всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з погашенням 30.05.2015 року заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Кільченський Беріг» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 777 від 30.12.2013р. за рахунок коштів Банку (зарахування зустрічних однорідних вимог) на суму 27 220 000,00 грн.

Визнати протиправною вимогу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» ОСОБА_1 щодо повернення в десятиденний термін з дня отримання повідомлення від 28.09.2015 № 01-10/5076 всіх отриманих ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», згідно до умов зазначених в повідомленні нікчемних Договорів, оригінали документів (відповідно до Акту приймання-передачі документів від 30.04.2015 р., Акту приймання-передачі документів від 21.05.2015 р.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов