Справа № 2-а-9270/11
Суддя: Сидорук Є. І. Є. І.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9270/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - Сидорука Є.І.

при секретарі - Патій Н.А.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

третя особа ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5 про скасування рішення Рівненської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 21.10.2011 року звернулись до суду з позовом до Рівненської міської ради, треті особа на стороні відповідача ОСОБА_5, Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управління Держземагенства м.Рівному про визнання нечинними та скасування рішень Рівненської міської ради № 2942 від 12.11.2009 р. № 3698 від 29.06.2010 р.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтримала повністю та суду пояснила, що позивачі є співвласниками житлового будинку та присадибної земельної ділянки по вул.30 років Перемоги № 2 в м.Рівне. З моменту набуття ОСОБА_2 в 1982 році права власності на даний житловий будинок, на час приватизації ОСОБА_2 присадибної земельної ділянки та на даний час існує проїзд з вул.30 років Перемоги на вул.ОСОБА_3, яким постійно всі користувались як місцем загального користування. 05.07.2011 року між позивачкою ОСОБА_7 та третьою особою ОСОБА_5 виник конфлікт з приводу того, що останній почав загороджувати цей проїзд. По запиту адвоката позивачі в жовтні 2011 року отримали копії оскаржуваних рішень Рівненської міської ради і звернулись до суду з даним позовом, оскільки оскаржуваними рішенням передано у приватну власність третій особі місце загального користування проїзд з вул.30 років Перемоги на вул.ОСОБА_3, що прямо заборонено ЗК України. Оскаржуваним рішеннями порушені права позивачів як громадян України користуватись місцями загального користування проїздом та як співвласників будинку а присадибної земельної ділянки користуватись своєю власністю. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Рівненської міської ради позовні вимоги не визнала та зазначила, що оскаржувані рішення винесені відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки розпоряджатися землями міста це виключне право Рівненської міської ради, а проект рішення був погоджений відповідними службами. Припускає, що перед прийняттям оскаржуваного рішення, відповідна комісія обстежувала спірну земельну ділянку, однак надати жодних доказів цьому суду не змогла. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - Управління Держземагенства м.Рівному в судовому засіданні пояснив, що якщо дійсно спірна земельна ділянка відноситься до земель загального користування проїзд, то відповідне рішення Рівненської міської ради про передачу її у приватну власність ОСОБА_5 повинно бути визнане протиправним. Просить прийняти рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи - Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки даним управління було надано позитивний висновок про можливість передачі в приватну власність ОСОБА_5 спірної земельної ділянки.

Третя особа ОСОБА_5 вважає, що позов не підлягає до задоволення, суду пояснив, що перед прийняттям Рівненською міською радою рішення № 2942 від 12.11.2009 р., комісія виходжала на місце та встановила, що спірна земельна ділянка не використовується як проїзд.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_1 суду пояснили, що до того часу, як ОСОБА_5 та його батько загородили проїзд з вул.30 років Перемоги на вул.ОСОБА_3, він використовувався всіма щоденно як місце загального користування.

Заслухавши учасників судового процесу, покази свідків, дослідивши матеріали даної справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

При цьому суд враховує положення ч.2 статті 71 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача не надано суду жодного доказу, який би підтверджував, що станом на 12.11.2009 р. (час прийняття рішення № 2942) проходу між вулицями ОСОБА_3 та 30 років Перемоги в м.Рівне не існувало.

Судом встановлено, що позивачі по справі є співвласниками житлового будинку № 2 по вул.30 років Перемоги в м.Рівне та присадибної земельної ділянки площею 0,1000 га,. Дані обставини вбачаються із свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.03.1982 року та договору дарування земельної ділянки від 25.06.2009 р. , Державного акту на право власності на земельну ділянку та договору дарування.

Позивач ОСОБА_1 є орендатором земельної ділянки площею 576 кв.м., цільове призначення якої городництво, яка розташована по вул.30 років Перемоги, 2, що вбачається з договору оренди землі від 28.12.2002 р. та плану земельної ділянки, на якій зазначено , що від точки В до точки А землі загального користування (вул.ОСОБА_3, проїзд).

Пунктом 1 рішення Рівненської міської ради № 2630 від 02.07.2009 року було затверджено матеріали вибору земельної ділянки на надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 469 кв.м. на вул.ОСОБА_3 з передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, відвівши цю ділянку за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя рілля) . Земельну ділянку площею 199 кв.м. на вул.ОСОБА_3 з числа земель житлової та громадської забудови міста, на яку претендував громадянин ОСОБА_5, залишено в землях запасу міста, оскільки вона розташована на місці проїзду п.1.1 рішення .

Рішенням Рівненської міської ради № 2942 від 12.11.2009 року було скасовано п.1.1 рішення Рівненської міської ради від 02.07.2009 р. № 2630, що стосується відмови в затвердженні матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки та надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 199 кв.м. на вул.ОСОБА_3.

Внесено зміни в п.1 рішення Рівненської міської ради № 2942 від 12.11.2009 року, замінено площу земельної ділянки, щодо якої затверджено матеріали вибору та надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення на вул.ОСОБА_3 з передачі безоплатно в приватну власність ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а саме 469 кв.м. замінено на 668 кв.м.

29.06.2010 року рішенням Рівненської міської ради № 3698 (пункти1, 1.1) було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 668 кв.м. по вул.Весняній в м.Рівне для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у тому числі:

- земельну ділянку площею 469 кв.м. за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя рілля);

- земельну ділянку площею 199 кв.м. за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови міста.

Судом також встановлено, що на час видачі позивачці ОСОБА_2 Державного акту про право власності на присадибну земельну ділянку, а саме станом на 23.03.2010 року, з вулиці 30 років Перемоги до вул.Весняної в м.Рівне існував проїзд, що вбачається з плану даної земельної ділянки на Державному акті про право власності на землю, який на даний час є чинним та ніким не оспорюється .

Крім того судом встановлено, що станом на 10.12.2002 р. з вулиці 30 років Перемоги до вул.Весняної існував проїзд, що не заперечується ні відповідачем, ні третіми особами та вбачається із дослідженого судом протоколу обстеження і погодження меж належної позивачам на праві власності земельної ділянки площею 0,1000 га та плану земельної ділянки по вул.30 років Перемоги, 2 в м.Рівне, її межа від точки Г до точки А проходить по суміжності з землями міста (проїзд) по існуючій огорожі в північно-східному напрямку на протязі 31,98 м.

Дана обставина вбачається також з наданого на виконання ухвали суду від 15.09.2015 р. представником Управління містобудування та архітектури виконкому Рівненської міської ради викопіювання з генерального плану м.Рівного.

Суд критично відноситься до пояснень представника відповідача та третьої особи ОСОБА_5 щодо того, що перед прийняттям Рівненською міською радою рішення № 2942 від 12.11.2009 р. комісія виїзджала на місце та встановила, що проїзд з вул.30 років Перемоги на вул.Весняну в м.Рівне не використовується як місце загального користування. При цьому суд бере до уваги, що ні відповідачем, ні третіми особами не надано суду жодних доказів щодо виїзду такої комісії на місце перед прийняттям даного рішення Рівненською міською радою. Окрім цього суд вважає, що навіть у випадку виїзду такої комісії та встановлення факту не використання спірного проїзду як місце загального користування, без прийняття рішення про зміну цільового призначення даної земельної ділянки її передача будь-кому у приватну власність заборонена.

Відповідно до вимог ЗК України не використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, в даному випадку проїзд, не є автоматично підставою для зміни її цільового призначення. Представником відповідача не надано суду рішення Рівненської міської ради про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки.

Стаття 21 ЗК України встановлює, наслідки порушення порядку встановлення та змін цільового призначення земель, що є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради АР Крим, Ради міністрів АР Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам або юридичним особам.

Як вбачається з досліджених судом доказів, рішення Рівненської міської ради № 2942 від 12.11.2009 року було постановлено лише на підставі заяви ОСОБА_5

Всі інші дозволи та погодження були датовані ще до прийняття рішення Рівненською міською радою від 02.09.2009 р., яким відмовили ОСОБА_5 у приватизації спірної земельної ділянки проїзду.

Представник відповідача не зміг суду пояснити, що стало підставою для скасування Рівненською міською радою свого ж рішення № 2630 від 02.07.2009 року щодо залишення в землях запасу міста земельну ділянку площею 199 кв.м. на вул.ОСОБА_3 з числа земель житлової та громадської забудови міста, на яку претендував громадянин ОСОБА_5 оскільки вона розташована на місці проїзду.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача та третьої особи - Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо того, що на час прийняття оскаржуваного рішення № 2942 від 12.11.2009 року, був наявний позитивний висновок Управління містобудування та архітектури, оскільки висновок за № 01-20/1225 був датований 30.12.2009 р. , тобто вже після прийняття даного рішення Рівненською міською радою.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Земельного кодексу України (далі ЗК) земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Субєктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (частина друга статті 5 Конституції України).

Відповідно до частини третьої статті 140, частини першої статті 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні).

Статтею 80 ЗК встановлено, що субєктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані обєкти комунальної власності (частини перша, друга статті 83 ЗК).

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Закону.

Частина 3 статті 83 ЗК України встановлює, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, тощо).

Суд вважає, що оскаржувані рішення порушують права позивачів і як власників житлового будинку, присадибної ділянки та користувачів орендованої земельної ділянки, до яких вони підїзджають даним проїздом та як громадян України, які мають право вільно користуватися землями загального користування для проходу та проїзду.

Відповідно до п. г) ч.3 ст.152 ЗК України одним із шляхів захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Також суд вважає, що рішення Рівненської міської ради № 2942 від 12.11.2009 року та пункти 1, 1.1 рішення Рівненської міської ради № 3698 від 29.06.2010 р. є незаконними, прийнятими з порушенням норм чинного законодавства і підлягають визнанню протиправними. Суд погоджується з доводами позивачів щодо того, що дані рішення були прийняті відповідачем без будь-якого обґрунтування та без-будь яких документів, які би давали підставу скасувати попереднє рішення від 02.07.2009 р.

Судом встановлено, що оскаржуваними рішеннями Рівненської міської ради було передано у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0199 га, тобто спірний проїзд з вул.30 років Перемоги на вул.Весняну в м.Рівне.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень.

Суд вважає, що позивачі не пропустили строк звернення до суду з даним позовом, оскільки як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 09.07.2011 р. та не заперечується учасниками судового процесу, до липня 2011 року спірний проїзд не був загороджений, а позивачі звернулись до суду з даним позовом 21.10.2011 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11,17,18,71,94,160,161,162,163,186 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати нечинним та скасувати рішення Рівненської міської ради № 2942 від 12.11.2009 року " Про внесення змін до пункту 1 рішення Рівненської міської ради від 02.07.2009 року № 2630 та скасувати п. 1.1. цього рішення, що стосується земельної ділянки на вул. ОСОБА_3".

Визнати нечинним та скасувати п. 1, 1.1. рішення Рівненської міської ради № 3698 від 29.06.2010 року " Про затвердження проектів землеустрою, вилучення, передачу у власність та в оренду земельних ділянок".

У зв"язку з оголошенням вступної та резолютивної частини постанови, постанова може бути оскаржена до Житомирського адмінстративного апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом десяти днів з моменту отримання повного тексту постанови.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.

Повний текст постанови виготовлено 16 грудня 2015 року.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.