Справа № 154/3649/15
Суддя: Пікула Н. В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Пікули Н.В.

за участю секретаря - Ваврисевич О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському адміністративну справу за адміністративним позов ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС України ОСОБА_4 про скасування постанови про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Волинської митниці ДФС України ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1484/20505/2015 від 04 листопада 2015 року

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 03.10.2015 року, через пункт пропуску Устилуг Волинської митниці ДФС України, в режимі транзиту, ним було ввезено на територію України транспортний засіб, автомобіль марки ОСОБА_3 А6, р.н.з. LKR 21759. Одразу після ввезення зазначеного автомобіля на територію України, у нього виявилась несправність двигуна та ходової частини, у звязку з чим він змушений був здати його в ремонт, який тривав з 05.10.2015 року по 19.10.2015 року. Крім цього з 06.10.2015 року по 19.10.2015 року він сам перебував на лікуванні в Устилузькій амбулаторії ЗПСМ, а тому, у встановлений ст. 95 МК України строк, не міг вивезти автомобіль везений на територію України в митному режимі «транзит».. Однак, зазначені обставини до уваги не були прийняті і 04 листопада 2015 року було винесено постанову, згідно якої його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Просить суд визнати зазначену постанову протиправною та скасувати її.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення. Вважає, що посадові особи Волинської митниці ДФС при винесенні оскаржуваної постанови діяли у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, тому просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 03.10.2015 року, через пункт пропуску Устилуг Волинської митниці ДФС України, в режимі транзиту, позивачем було ввезено на територію України транспортний засіб, автомобіль марки ОСОБА_3 А6, р.н.з. LKR 21759 для особистого користування, відповідно до ч.1 ст.381 МК України.

Як ствердив в судовому засіданні позивач та його представник, після ввезення зазначеного автомобіля на територію України, у нього виявилась несправність двигуна та ходової частини, у звязку з чим він змушений був здати його в ремонт, який тривав з 05.10.2015 року по 19.10.2015 року. Крім цього з 06.10.2015 року по 19.10.2015 року він перебував на лікуванні в Устилузькій амбулаторії ЗПСМ, а тому, у встановлений ст. 95 МК України строк, не міг вивезти ввезений ним автомобіль.

20 жовтня 2015 року, під час вивезення позивачем вказаного транспортного засобу через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС було встановлено, що ОСОБА_1 перевищив, встановлений ст.95 МК України, строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб) даного автомобіля.

По даному факту, інспектором митниці було складено протокол про порушення митних правил № 1484/20505/2015 від 20.10.2015 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 МК України.

При складанні зазначеного протоколу, позивачем було надано пояснення щодо неможливості вивезення автомобіля через необхідність його ремонту та предявлено довідку про знаходження його в ремонті з 05.10.2015 року по 19.10.2015 року.

На підставі складеного по даному факту протоколу про порушення митних правил, 04.11.2015 року, заступником начальника Волинської митниці ДФС України ОСОБА_4 було винесено постанову, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 8500 грн.

Суд вважає, що при винесенні вказаної постанови вірно встановлено порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 95 МК України, правильно кваліфіковано його дії за ч. 3 ст. 470 МК України та правомірно, в межах санкції статті накладено адміністративне стягнення.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Стаття 470 МК України передбачена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частина 3 даної статті передбачає, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок визначення особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі, передбачено Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіна 31.05.2012 №657 та зареєстрованого в Мінюсті 02.10.2012. за N 1669/21981 (далі Порядок).

Пунктом 3 розділу VIIIзазначеного Порядку, передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 розділу VIII даного Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до ст. 95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Статтею 460 ч. 1МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Разом із тим, позивачем не надано доказів, які підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

Надані позивачем довідка приватного підприємця та акт виконаних робіт, які підтверджують знаходження автомобіля на ремонті з 05.10.2015 року по 19.10.2015 року на СТО м. Нововолинськ, не можуть бути доказами, що підтверджують обставини непереборної сили або аварії, оскільки не є за законом тими документами, які підтверджують даний факт, а особи, які їх видали не є відповідно до Порядку уповноваженими на їх видачу.

Також, сумнівним є необхідність проведення ремонту автомобіля протягом 14 днів, виходячи з фактично проведених робіт.

Також, не може бути поважною причиною не вивезення автомобіля знаходження позивача на амбулаторному лікуванні в період з 06.10.2015 року по 19.10.2015 року.

Крім того, позивач не звертався до Волинської митниці з заявою про неможливість виконати взяте на себе зобовязання щодо не вивезення транспортного засобу через його несправність чи його хворобу.

Отже, автомобіль марки ОСОБА_3 А6, р.н.з. LKR 21759 мав би бути вивезений позивачем за межі митної території України у строк до 13.10.2015 року, однак даного обовязку він не виконав, незважаючи на належну його обізнаність про необхідність його виконання.

При цьому, відповідач в оскаржуваній постанові належно оцінив фактичні обставини та доводи позивача в обґрунтування чого вказав, що ремонт транспортного засобу не міг завадити останньому вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на сцепки, на лафеті, на іншому транспортному засобі).

Такий висновок відповідача не суперечить положенням митного законодавства, оскільки жодною нормою не передбачено способу виконання такого зобовязання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обовязок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строків, передбачених ст.95 МК України.

Отже, за викладених обставин, судом не встановлено підстав для застосування відносно позивача положень ч.1 ст.460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Згідно частини 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, по справі встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем правильно встановлено фактичні обставини, надано вірну правову кваліфікацію діям позивача, стягнення накладено у передбаченому законом розмірі, а наведені позивачем підстави своєї невинуватості у вчиненні зазначеного правопорушення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а тому в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 163,167-4, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС України ОСОБА_4 про скасування постанови про порушення митних правил № 1484/20505/2015 від 04 листопада 2015 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула