Справа № 2а-4482/11/2670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року м. Київ К/9991/19521/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_2

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012

у справі №2а-4482/11/2670

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Оболонському районі міста Києва, Державного казначейства України

про визнання незаконними дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.07.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012, в задоволенні позову відмовлено.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позову, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22.01.2008 між позивачем та Акціонерним комерційним банком «Аркада» укладено Договір «Про додаткові строкові пенсійні виплати» № 26222. Відповідно до Закону України «Про проведення експерименту у житловому будівництві на базі холдингової компанії «Київміськбуд», Договору №26222 та виданого Свідоцтва «Про участь у пенсійному фонді банківського управління пайового типу» НОМЕР_1 позивач набув статусу учасника фонду банківського управління - пенсійного фонду банківського управління пайового типу з 22.01.2008. Уповноважений банк - банк «Аркада» здійснює довірче управління коштами пенсійного фонду банківського управління пайового типу відповідно до Закону України «Про проведення експерименту у житловому будівництві на базі холдингової компанії «Київміськбуд». Банк зобов?язується щомісяця виплачувати учаснику фонду банківського управління з його рахунку при досягненні пенсійного віку додаткові пенсійні виплати протягом 5 років.

Позивач, вважаючи, що внесені ним до пенсійного фонду банківського управління пайового типу кошти є пенсійним внеском до недержавного пенсійного фонду, звернувся до податкового органу про відшкодування надмірно сплачених податків, які виникли у 2008 році, шляхом застосування податкового кредиту відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість».

Згідно з п. 22.8 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV (далі - Закон № 889-IV) не підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб (не відображаються в його річній податковій декларації) та не включаються до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку у межах норм, передбачених цим законом, зокрема, доходи, що були нараховані платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору та згодом перераховані на його пенсійний вклад.

Водночас згідно з п. 1.122 ст. 1 Закону № 889-IV пенсійний вклад - це кошти, внесені на вкладний (депозитний) рахунок, відкритий у банку за договором пенсійного вкладу відповідно до закону.

При цьому ст. 1 Закону України «Про проведення експерименту у житловому будівництві на базі холдингової компанії «Київміськбуд» від 20.04.2000 № 1674-III (далі - Закон № 1674-III) було передбачено, що до 01.01.2006 у м. Києві на базі холдингової компанії «Київміськбуд» проводиться економічний експеримент щодо стимулювання розвитку житлового будівництва із залученням коштів фізичних і юридичних осіб на пенсійні вклади з наступним їх спрямуванням на довгострокове кредитування будівництва житла під заставу цього житла та розширення можливостей соціального забезпечення населення України.

Частиною другою ст. 2 Закону № 1674-III у вищезазначеній редакції було встановлено, що умови здійснення операцій з пенсійними вкладами визначаються в строкових та довічних договорах пенсійних вкладів, які укладаються між вкладниками та уповноваженими банками.

Законом «Про внесення змін до Закону України «Про проведення експерименту у житловому будівництві на базі холдингової компанії «Київміськбуд» від 07.02.2002 № 3044-III Закон № 1674-III викладено в новій редакції.

Частиною першою ст. 2 Закону № 1674-III в редакції Закону № 3044-III встановлено, що до 01.01.2006 на базі холдингової компанії «Київміськбуд» проводиться економічний експеримент щодо посилення соціального захисту неповнолітніх, забезпечення їм більш сприятливих стартових умов самостійного життя у суспільстві, створення додаткових можливостей пенсійного забезпечення, стимулювання розвитку житлового будівництва та розширення можливостей запровадження інших програм соціального забезпечення населення України із залученням коштів фізичних і юридичних осіб у довірче управління уповноважених банків з наступним їх спрямуванням на придбання іпотечних сертифікатів.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1674-III фонд банківського управління (далі - ФБУ) - це грошові кошти учасників ФБУ, передані у довірче управління уповноваженому банку та об'єднані ним у єдиний майновий комплекс.

Пенсійні ФБУ пайового типу створюються з коштів, які перебувають у довірчому управлінні уповноважених банків на підставі договорів, укладених після набрання чинності Законом № 1674-III (частина шоста ст. 3).

Таким чином, на доходи, що були нараховані платнику податку відповідно до умов трудового договору та згодом перераховані на власний рахунок учасника пенсійного фонду банківського управління пайового типу за договором довірчого управління (а не за договором пенсійного вкладу), не поширюються норми п. 22.8 ст. 22 Закону № 889-IV, і вони оподатковуються на загальних підставах із застосуванням ставки, встановленої п. 7.1 ст. 7 Закону № 889-IV.

Виключний перелік витрат, які платник податку має право включити до складу податкового кредиту звітного року, наведений в п.5.3 ст.5 Закону № 889-IV. Зокрема, згідно пп.5.3.5 цієї статті платник податку має право включити до складу податкового кредиту звітного року суму витрат платника податку на сплату за власний рахунок страхових внесків, страхових премій та пенсійних внесків страховику-резиденту, недержавному пенсійному фонду, установі банку за договорами довгострокового страхування життя, недержавного пенсійного забезпечення, за пенсійним контрактом з недержавним пенсійним фондом, а також внесків на банківський пенсійний депозитний рахунок, на пенсійні вклади як такого платника податку, так і членів його сім'ї першого ступеня споріднення, яка не перевищує (у розрахунку за кожний з повних чи неповних місяців звітного податкового року, протягом яких діяв договір страхування), а саме, при страхуванні платника податку або за пенсійним контрактом з недержавним пенсійним фондом платника податку або на банківський пенсійний депозитний рахунок чи за їх сукупністю - суму, визначену у підпункті 6.5.1 пункту 6.5 статті 6 цього Закону.

Разом з тим, положення п.22.8 ст.22 Закону № 889-IV, які дозволяли до 1 січня 2006 року до складу податкового кредиту платника податку включати кошти, внесені таким платником податку на його пенсійний рахунок, відкритий в уповноважених холдинговою компанією «Київміськбуд» банках відповідно до Закону України «Про проведення експерименту в житловому будівництві на базі холдингової компанії «Київміськбуд», на час виникнення спірних правовідносин не діяли.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається позивач у касаційній скарзі, та вважає, що суд першої та апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права та постановили обґрунтоване рішення, підстав для їх скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-239№ КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун