Справа № 826/24003/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 грудня 2015 року 11:20 № 826/24003/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни
до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві
про визнання протиправними дій, скасування постанови
ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна Марина Анатоліївна (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо накладення штрафу у розмірі 340,00 грн. при примусовому виконанні виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/7221/15;

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 01.10.2015 у ВП № 48642411 про накладення штрафу на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну у розмірі 340,00 грн.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з огляду на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Подав через канцелярію суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивачем добровільно не було виконано рішення суду у 7-денний строк, внаслідок чого накладення на позивача штрафу за не виконання судового рішення є цілком правомірним.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

31 серпня 2015 Київський апеляційний адміністративний суд, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2015 по адміністративній справі № 826/7221/15 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, видав виконавчий лист, яким, в тому числі:

- зобов'язав Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіну Марину Анатоліївну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника - ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) стосовно здійснення останньому виплати по відшкодуванню вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу «НВУ» № 858267/2014 від 30 жовтня 2014 року.

02 вересня 2015 ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа № 826/7221/15 від 31.08.2015, виданого Київським апеляційним адміністративним судом.

09 вересня 2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління у місті Києві Пироговською-Харотоновою Яніною Олексіївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48642411.

Згідно п. 2 резолютивної частини постанови боржника зобов'язано самостійно виконати в 7-денний термін рішення суду. Інформацію про виконання запропоновано надати на адресу відповідача, що вказана в даній постанові.

Відповідно до копії реєстру поштових відправлень (а.с. 39 Том І), постанова про відкриття виконавчого провадження направлена позивачу 16.09.2015.

Як зазначив позивач та не заперечувалось відповідачем, постанова про відкриття виконавчого провадження отримана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною Мариною Анатоліївною 18.09.2015.

Таким чином, в розумінні ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», боржник мав виконати добровільно рішення суду у строк до 28.09.2015 включно.

В обґрунтування власної позиції стосовно того, що останнім днем на добровільне виконання рішення суду, в даному випадку, є саме 28.09.2015, суд зазначає наступне.

Так, днем отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження є 18.09.2015 - п'ятниця.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 07.07.1998 по справі № 1-19/98: «…Конституційний Суд України при цьому бере до уваги і загальноприйнятий у законодавстві України порядок обчислення строків на вчинення відповідних процесуальних дій органами влади. Так, у Цивільному процесуальному кодексі України

передбачено, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо закінчення строку припадає на неробочий день, то за останній день строку вважається перший після нього робочий день».

Відтак, останнім днем на добровільне виконання рішення суду, в даному випадку, є 25.09.2015.

Позивач в позовній заяві не заперечує той факт, що станом на 25.09.2015 ним не було повідомлено державного виконавця про добровільне виконання рішення суду.

Як наслідок, 01.10.2015 державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління у місті Києві Пироговська-Харотонова Яніна Олексіївна винесла постанову про накладення штрафу, якою наклала на позивача штраф в сумі 340 грн.

Однак, приймаючи постанову про накладення штрафу, державним виконавцем залишаються поза увагою наступні положення спеціального закону.

Підпунктом 31 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Суд встановив, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №63 від 20.03.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016.

Частиною 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи те, що інформація стосовно ліквідації ПАТ «ВіЕйБІ Банк» є публічною, загальнодоступною, розміщена на офіційному сайті Національного Банку України, відповідне оголошення було надруковано в офіційному виданні «Голос України», то суд приходить до висновку, що відповідач мав знати про такі обставини станом на 09.09.2015 (дата відкриття виконавчого провадження) та мав закінчити виконавче провадження на наступний робочий день після його відкриття.

При цьому, з метою всебічного і повного засування всіх обставин по справі, суд вважає за необхідне відзначити, що відповідач мав саме відкрити виконавче провадження, а тільки після його відкриття закінчити виконавче провадження без проведення будь-яких виконавчих дій, враховуючи наступне.

Положеннями п. 61 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Частиною 1 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк може бути ліквідований: 1) за рішенням власників банку; 2) у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, процедура ліквідації банківських установ здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та не передбачає визнання банківської установи банкрутом у судовому порядку.

Відтак, положення п. 61 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не можуть бути застосовані у разі відкриття ліквідаційної процедури банківської установи.

Разом з тим, як вже зазначалось, відповідно до п. 31 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, після 09.09.2015 і по теперішній час державним виконавцем не прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з відкликанням НБУ банківської ліцензії ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачено іншої поведінки державного виконавця (в межах досліджуваних правовідносин), окрім як закінчення виконавчого провадження, то суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо накладення штрафу у розмірі 340,00 грн. при примусовому виконанні виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/7221/15 та необхідність визнання протиправною та скасування постанову відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 01.10.2015 у ВП № 48642411 про накладення штрафу на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну у розмірі 340,00 грн.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії відповідача щодо накладення штрафу у розмірі 340,00 грн. при примусовому виконанні виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/7221/15;

3. Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 01.10.2015 у ВП № 48642411 про накладення штрафу на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну у розмірі 340,00 грн.

4. Стягнути судові витрати в сумі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. на користь публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» (ліквідація» () шляхом їх безспірного списання з рахунків відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.М. Кобилянський