Справа № 396/2338/15-а
Суддя: Музика О. В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/2338/15-а
Провадження № 2-а/396/53/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Музика О.В.

при секретарі: Очеретня М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, представник за довіреністю ОСОБА_2 до старшого державного інспектора з обслуговування Новоукраїнського району ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 189424 від 23 вересня 2015 року передбачене ст.126 ч.1 КУпАП, посилаючись на те, що відповідачем винесено оскаржувану ним постанову, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вважає постанову необєктивною, незаконною, оскільки вона не відповідає дійсним обставинам справи.

Представник позивача ОСОБА_2, був присутній в судових засідань 04.12.15 р. та 07.12.2015 р., та суду пояснив, що позов підтримує в повному обсязі та надав суду письмові та відеодокази на підтвердження своєї позиції. Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 30.09.2015 року, в судове засідання 08.12.2015 р. не зявився, надав суду письмову заяву із клопотанням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив стягнути судові витрати на користь позивача.

Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень відносно позову не направлено.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини не прибуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи і визначив відповідні до них правовідносини.

При розгляді справи суд виходить з того, що водій зобовязаний виконувати Правила дорожнього руху і лише в разі порушення цих Правил, за наявності належних та допустимих доказів, водій може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, передбачена відповідальність у виді штрафу за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

23 вересня 2015 року відповідачем по справі було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 189424, за якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 23 вересня 2015 року об 00 год. 15 хв. в м.Новоукраїнка по вул. Чайковського водій ОСОБА_1, керував автомобілем ВАЗ 2109 н.з. В 3095 ЕІ, без посвідчення водія відповідної категорії "В" при собі, чим порушив п.2.1 "а" ПДР, а також не мав при собі реєстраційних документів на автомобіль і страхового полісу обовязкового страхування, чим порушив п.2.1 "б","г" ПДР України.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року №14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП, зокрема, в постанові потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 7.3 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України № 111-2009 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом МВС України від 08.04.2011 р. №131) - працівник підрозділу ДПС ма право зупиняти транспортні засоби лише в разі: порушення правил дорожнього рухуводіями; відсутності номерного знака на транспортному засобі або наявності номерного знака, який не відповідає встановленим вимогам, закріплений у не встановленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів; наявності ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; наявності даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, його водія, пасажирів або вантажу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, злочину чи адміністративного правопорушення; перебування транспортного засобу в розшуку; наявності даних про використання транспортного засобу з протиправною метою; необхідності опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, злочину чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу для надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або працівникам міліції чи як свідка при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; проведення цільових заходів (операції, відпрацювання, оперативні плани) для перевірки документів на право користування і керування транспортним засобом, документів на транспортний засіб; виконання рішень про обмеження чи заборону руху, прийнятих уповноваженими на це державними органами; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення визначеного порядку встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до п. 7.6 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України № 111-2009 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом МВС України від 08.04.2011 р. №131) - «Працівник підрозділу ДПС має право - використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів».

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин. В свою чергу стаття 249 КУпАП вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Також, згідно ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. В зв'язку з цим суд дійшов висновку про те, що позивача ОСОБА_1, необґрунтовано було притягнуто до адміністративної відповідальності та з порушенням норм КУпАП.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Таким чином висновок органу (посадової особи), який уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, про наявність чи відсутність адміністративного правопорушення має бути наслідком дослідження доказів по справі. Єдиним засобом доказування по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності являється протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Ч. 1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В адміністративних справах по протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

У даному випадку позивач, як при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, так і в позовних вимогах заперечує факт скоєння ним адміністративного правопорушення, а відповідач, належно повідомлений про час та місце розгляду справи у суді, не з'явився в судове засідання і не надав в суд відповідно до вимоги ч.4 ст.71 КАС України матеріали, на підставі яких ним була винесена оскаржувана постанова.

Суд вважає, що відповідач під час вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності порушив вимоги ст.ст. 251, 258, 280, 283 КУпАП, прийняв необєктивне і упереджене рішення. Тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст.90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" встановлений розмір мінімальної заробітної плати, який станом на 01.01.2015 року дорівнює 1218,00 гривень. Таким чином, година участі особи, яка надає правову допомогу, а саме 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі становить 487,20 гривень.

Так, під час розгляду справи, позивачем був наданий розрахунок витрат, понесених ним у зв'язку із наданням останньому правової допомоги по справі, які складають 1500,00 грн., (а.с.39), та які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 251, 280 КУпАП, ст.ст. 10,11,71,87,90 94, 158,159-163 КАС України, суд,-

П О С ТА Н О В И В:

Позов ОСОБА_1, представник за довіреністю ОСОБА_2 до старшого державного інспектора з обслуговування Новоукраїнського району ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора з обслуговування Новоукраїнського району ОСОБА_3 серія ПС2 № 189424 від 23.09.2015 р. про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Стягнути з старшого державного інспектора з обслуговування Новоукраїнського району ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 грн. (одна тисяча пятсот) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня отримання копії постанови.

Головуючий: О.В. Музика