Справа № 325/1646/15-а
Суддя: Шеїна Л. Д.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №325/1646/15а
Провадженння №2-А/325/127/2015
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Шеїної Л.Д.
при секретарі: Красновій Ю.С.,
за участю представника позивача Муліки О.О., представника відповідача Переверзєва П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Приазовського районного суду в смт. Приазовське цивільну справу за адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства ОСОБА_1 до Військового комісара Приазовського районного комісаріату Запорізької області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в :
26.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військового комісара Приазовського районного комісаріату Запорізької області Зеленецького О.І. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення,
В обґрунтування позову посилається на наступні обставини:
14.07.2015 року постановою №41 (2015) за справою про адміністративне правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн.( двісті двадцять п*ять гривень), а у зв*язку з невиплатою штрафу в 15-денний термін, сума штрафу збільшена до 510 гривень.
Про наявність такої постанови йому стало відомо лише 25.08.2015 року у ВДВС Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, куди він і прибув за викликом державного виконавця ОСОБА_2 .
Вважає постанову незаконною, а його безпідставно притягнутого до адміністративної відповідальності, оскільки приписи ч. 1 ст. 210-1 КУпАП не передбачають відповідальності за відмову від отримання повістки на прибуття до Приазовського РВК для проходження медичного огляду.
Крім того, він не був повідомлений, а ні про складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього та не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення під розписку йому не вручався, поштою він його не отримував, як і не отримав копію постанови щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.
Крім того, всупереч приписам ст.38 КУпАП, він притягнутий до адміністративної відповідальності після спливу двомісячного строку з дня вчинення правопорушення. Правопорушення, яке йому інкримінується не є триваючим, а вчинено ним, як зазначено у протоколі, 08.05.2015 року, а постанова про притягнення його адміністративної відповідальності ухвалена 14.07.2015 року.
Тому просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП як неправомірну.
В судове засідання позивач не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи (а.с. 20).
Предсавник позивача Муліка О.О. позов свого довірителя підтримав, в його обгрунтування послався на ті ж підстави і просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що в діях ОСОБА_1 . Наявний склад адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.210-1 КУпАП, оскільки він відмовляється від отримання повістки до військового комісаріату, що відображено у акті від 08.05.2015 року. За фактом відмови ОСОБА_1 від отримання повістки для прибуття до військового комісаріату 15.05.2015 року, складено протокол про адміністративне правопорушення від 09.07.2015 року у присутності свідків, а сам протокол спрямовано правопорушнику поштовою кореспонденцією, а згодом - і постанову про притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, однак від отримання поштової кореспонденції ОСОБА_1 відмовився, про що зазначено працівником поштового зв*язку.
Отже, на думку представника відповідача як сам протокол про адміністративне правопорушення, так і постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності ухвалені у відповідальності до вимог чинного законодавства. А позицію ОСОБА_1 розцінює як ухилення від свого конституційного обов*язку щодо захисту Вітчизни.
Суд, вислухвавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, встановив, що 14.07.2015 року постановою № 41 (2015) за справою про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (двісті п*ятьдесят п*ять гривень), а у зв*язку з невиплатою штрафу в 15-денний термін, сума штрафу збільшена до 510 гривень (а.с. 5).
Про порушення свого права позивач дізнався лише 25.08.2015 року у ВДВС Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, куди він і прибув за викликом державного виконавця (а.с. 6-7).
26.08.2015 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом та з заявою про поновлення строку на звернення з адміністративним позовом до адміністративного суду (а.с.2,8).
Ухвалою суду від 27 серпня 2015 року ОСОБА_1 поновлено строк на звернення з адміністративним позовом до адміністративного суду (а.с. 12).
Із описової частини як протоколу про адміністративне правопорушення так і постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.210 -1 КУпАП (а.с.26,5) вбачається, що він 08.05.2015 року відмовився отримати повістку військового комісара про необхідність прибути 15.05.2015 року до Приазовського районного військового комісаріату для проходження медичної комісії, чим порушив ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Статею 10 Закону України "Про військовий обов*язок і військову службу" встановлено, що підготовка з військово-технічних спеціальностей проводиться таким чином:
Призовників-учнів професійно-технічних навчальних закладів, які навчаються в них за професіями, спорідненими з військово-обліковими спеціальностями, безпосередньо в цих закладах;
Призовників, які працюють, і тих, хто тимчасово не працює, а також учнів професійно-технічних навчальних закладів, які навчаються в них за професіями, не спорідненими з військово-обліковими спеціальностями, - у професійно - технічних навчальних закладах міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та у навчальних закладах Товариства сприяння оборони України.
До навчання залучаються призовники, які досягли 18-річного віку, придатні за станом здоров*я до військової служби та підлягяють призову на строкову військову службу після закінчення навчання.
Кількість призовників, які підлягають підготовці з військово-технічних спеціальностей, та перелік цих спеціальностей визначаються Міністерством оборони України разом з іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади і затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3.1, 3.2 "Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних силах України", затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року медичний огляд військовозобов*язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛР військових комісаріатів.
Військовозобов*язані, залежно від категорії запасу, військово - облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛР військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛР під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
Кожний військовозобов*язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичним показаннями і лікарями інших спеціальностей.
Повторний медичний огляд військовозобов*язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров*я, які можуть бути вилікувані, а також військовозобов*язаних плавскладу ВМС Збройних Сил країни проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів.
Згідно ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов*язані з*являтися за викликом військових комісаріатів (військовозобов*язані Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов*язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для постановки на військовий облік та призначення на воєнний час.
Отже, законодавець визначає проходження медичного огляду як передумову для подальшого визначення призначення на воєнний час згідно законодавства про мобілізацію.
Тому, аналізуючи наведені норми Закону, суд приходить до переконання, що нез*явлення за викликом до військового комісаріату для проходження медичного огляду є порушенням законодавства про мобілізацію в розумінні ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та тягне за собою притягнення позивача за адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 210-1 КУпАП, а сам факт відмови від отримання повістки про явку в РВК для проходження медичного огляду не створює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.210-1 КУпАП.
Із пояснень представника відповідача, із протоколу (а.с. 26) та постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с. 5) вбачається, що військовий комісар пов*язує факт порушення ОСОБА_1 вимог ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" саме з фактом відмови ОСОБА_1 від одержання повістки про явку в РВК для проходження медичного огляду.
Таким чином, сам факт відмови ОСОБА_1 від отримання повістки на прибуття до військового РВК для проходження медичного огляду не створює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.210-1 КУпАП.
Основним нормативним актом, який регулює порядок оповіщення на призов до військової служби і вручення повісток( наказів) є постанова Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 року № 352 «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу по контракту».
Пунктом 64 даної Постанови затверджено, що оповіщення громадян по призові на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється на підставі наказів районних військових комісаріатів ( додаток №14 ) повістками ( додаток № 15), вручення призовникам через житлово-експлуатаційні організації,домовласників, відповідні виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, де не має військових комісаріатів, керівників підприємств, закладів, організацій, учбових закладів незалежно від підпорядкування та форм власності.
Наказ районного військового комісара розсилається житлово-експлуатаційним організаціям, домовласникам, відповідним виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, на підприємства, установи і організації, учбові заклади. Про проведення призову повідомляється через засоби масової інформації.
Відповідно до вимог, зазначених у абз.1 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» № 6 від 24.06.1988р. із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992р., №12 від 03.12.1997р., №15 від 25.05.1998р., розглядаючи відповідно до ст..293 КУпАП України скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.
Відповідно до вимог с.235 КУпАП військові комісари, від імені військових комісаріатів, розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накласти адміністративні стягнення, передбачені статтями 210, 210-1, 211-211-6 КУпАП. Отже, військовий комісар або уповноважена ним особа, яка призначена на посаду у військовому комісаріаті за письмовою резолюцією військового комісара, уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 210-1 КУпАП, а розгляд такої справи покладається лише на військового комісара.
Протокол про адміністративне правопорушення складено посадовою особою Приазовського РВК ОСОБА_3 (а.с. 26).
Стаття 256 КУпАП України містить в собі вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.
Зокрема, окрім відомостей про особу правопорушника та складу адміністративного правопорушення, в ньому зазначається, що у випадку відмови особи, яка скоїла правопорушення, від підписання протоколу, про це зазначається в протоколі, а правопорушнику роз`яснюються права та обов`язки, які передбачені у ст..268 КУпАП України.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз*яснюються його права та обов*язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Як вбачається із змісту протоколу (а.с. 26) та пояснень представника відповідача протокол складено ним у відсутності ОСОБА_1 за фактом його відмови від отримання повістки на виклик до військового комісаріату, у присутності свідків, який, в подальшому, спрямований поштовою кореспонденцією ОСОБА_1 . В протоколі також зазначено день та час розгляду даної адміністративної справи. Копія постанови від 14.07.2015 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності таким же чином спрямувалася на адресу ОСОБА_1 , від отримання поштової кореспонденції ОСОБА_1 відмовився (а.с. 27-29).
Отже, в протоколі відсутні відомості, що ОСОБА_1 ознайомлений з його змістом та відмовився від підпису протоколу, що йому роз*яснені процесуальні права (а.с. 26), що суперечить вимогам, зазначеними у ч. 2 ст. 254, 268 КУпАП.
Відповідно до аналогії права, а саме Глави 7 «Судові виклики та повідомлення» цивільно-процесуального кодексу України та пп. 1, 3, 7, 8 ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним лицям, вручаються їм під розписку, а юридичним лицям - відповідній посадовій особі, яка розписується про отримання повістки.
У випадку відмови адресата отримувати судову повістку, особа котра її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці та повертає її до суду: Особа, яка відмовилась отримувати судову повістку , рахується повідомленою.
З урахуванням викладеного, суд вважає неприйнятними посилання позивача щодо неповідомлення його уповноваженою особою про день і час розгляду адміністративної справи стосовно нього.
Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому порушенні - не пізніше як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу подвідомчі суду.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення, яке, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 скоїв 08.05.2015 року, а постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ухвалена 14.07.2015 року, тобто поза межами давності притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 26, 5).
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню: постанову військового комісара Приазовського районного військового комісаріату Запорізької області підполковника О.І. Зеленецького №41 (2015) від 14.07.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з підстав, передбачених ч.1 ст.210-1 КУпАП , скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 8, 11, 17, 158-163, 171-2 КАС України, на підставі ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.64 постанови Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 року № 352 «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу по контракту», ст.210-1 КУпАП , ст..ст. 38, 255,256,268 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
позов ОСОБА_1 до Військового комісара Приазовського районного комісаріату Запорізької області Зеленецького Олега Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.
Скасувати постанову військового комісара Приазовсього районного військового комісаріату Запорізької області підполковника ОСОБА_4 №41 (2015) від 14.07.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з підстав, передбачених ст.210-1 КУпАП.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 16 вересня 2015року.
Повний текст постанови буде виготовлений 18 вересня 2015 року.
Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Приазовський районний суд Запорізької області.
Суддя: Шеїна Л.Д.