Справа № 2а-940/12/1370
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року № 876/4671/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Лемцьо І.В.

представника позивача - Наумовича Ю.С.

представника відповідача - Лейбенка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

ТДВ «Червоноградський завод металоконструкцій» звернулося в суд із адміністративним позовом до Львівської митниці у якому просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.12.2011 № 121 та від 19.01.2012 № 5.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржені податкові повідомлення-рішення, яким позивачу донараховано ввізне мито та застосовано штрафні санкції, є протиправним, оскільки майно, яке було ввезено на митну територію України та на яке відповідачем нараховано ввізне мито, пройшло процедуру митного оформлення як внесок до статутного фонду підприємства іноземним інвестором, у зв'язку з чим застосовано пільговий режим оподаткування, а саме звільнено від сплати ввізного мита згідно ст. 18 Закону України «Про режим іноземного інвестування».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Представник відповідач у судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив та просить залишити їх без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що Львівською митницею проведено невиїзну документальну перевірку на предмет своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів платником податків ТДВ «Червоноградський завод металоконструкцій», за результатами якої складено акт від 11.11.2011 № 55/11/209000000/ (а.с. 33-39).

Згідно цього акта, під час перевірки встановлено, що позивачем порушено ст.ст. 13, 18 Закону України «Про режим іноземного інвестування», п. 5 Порядку видачі, обліку і погашення векселів, виданих під час ввезення в Україну майна як внеску іноземного інвестора до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями, а також за договорами (контрактами) про спільну інвестиційну діяльність, та сплати ввізного мита у разі відчуження цього майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.1996 № 937 (далі - Порядок № 937). Вказане порушення полягає у тому, що митне оформлення товарів за ВМД від 23.08.2011 № 209070000/2011/004521 було здійснено, у тому числі на підставі векселя на суму 65330 польських злотих, як документа, що мав би засвідчувати суму ввізного мита, від сплати якого звільняється підприємство. Однак, цей документ - простий вексель не було подано для обліку Львівській митниці, тобто не було зареєстровано як платіжний документ в день митного оформлення на Львівській митниці.

На підставі акта перевірки, 20.12.2011 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення за № 121, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем ввізне мито в розмірі 224300,03 грн, в тому числі за основним платежем 179440,02 грн та за штрафними санкціями 44860,01 грн.

На підставі рішення Державної митної служби України від 17.01.2012 за № 11.1/1.2-15.1/427, прийнятого під час процедури адміністративного оскарження, позивачу Львівською митницею надіслано повідомлення-рішення від 19.01.2012 за № 5, яким визначено суму грошового зобов'язання за штрафними санкціями 179440,02 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов задоволеним бути не може, оскільки висновки митного органу про виявлені порушення, які викладені у акті перевірки, відповідають фактичним обставинам справи та є правильними, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про режим іноземного інвестування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) майно, що ввозиться в Україну як внесок іноземного інвестора до статутного фонду підприємств з іноземними інвестиціями (крім товарів для реалізації або власного споживання), звільняється від обкладення митом. При цьому митні органи здійснюють пропуск такого майна на територію України на підставі виданого підприємством простого векселя на суму мита з відстроченням платежу не більш як на 30 календарних днів з дня оформлення ввізної вантажної митної декларації. Вексель погашається і ввізне мито не справляється, якщо у період, на який дається відстрочення платежу, зазначене майно зараховане на баланс підприємства і податковою інспекцією за місцезнаходженням підприємства зроблена відмітка про це на примірнику векселя.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.1996 № 937 затверджено Порядок видачі, обліку і погашення векселів, виданих під час ввезення в Україну майна як інвестиційного внеску іноземного інвестора до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями, а також за договорами (контрактами) про спільну інвестиційну діяльність, та порядок сплати ввізного мита у разі відчуження цього майна (далі - Порядок № 937).

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що оформлення простого векселя (далі - вексель) здійснюється векселедавцем виключно на вексельному бланку, в якому повинні міститись усі обов'язкові реквізити, передбачені законодавством.

Згідно п. 5 Порядку № 937 з оформленого векселя векселедержатель виготовляє дві копії, одну - для державної податкової адміністрації (інспекції), іншу - для власного обліку. У день митного оформлення майна векселедавець подає вексель та його копії векселедержателю для обліку. Облік векселів провадиться в окремому журналі. Журнал повинен бути пронумерованим, прошнурованим та скріпленим печаткою векселедержателя.

Відповідно до п. 6 Порядку № 937 на звороті векселя та його копій векселедержатель ставить напис «Взято на облік» із зазначенням дати взяття на облік і облікового номера, які скріплюються його підписом і печаткою.

З метою погашення векселя векселедавець звертається у письмовій формі до державної податкової адміністрації (інспекції) з проханням зробити відповідну відмітку на його копії векселя. У разі встановлення факту зарахування майна на баланс державна податкова адміністрація (інспекція) на звороті копії векселя, що належить векселедавцю, робить напис «Зараховано на баланс» із зазначенням дати виконання, які скріплюються підписом начальника (заступника начальника) та печаткою державної податкової адміністрації (інспекції) (пункти 7-8 Порядку № 937).

Отже, з аналізу наведених вище правових положень можна дійти висновку, що з метою пропуску товару, ввезеного в Україну як внесок іноземного інвестора до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями, без сплати мита, декларантом подається митному органу простий вексель на суму мита з відстроченням платежу не більш як на 30 календарних днів з дня оформлення ввізної вантажної митної декларації. При цьому, обов'язок належного обліку векселя покладається на митний орган, без чого пропуск товару на територію України не допускається.

З матеріалів справи встановлено та це не заперечується сторонами, що ТДВ «Червоноградський завод металоконструкцій» є підприємством з іноземними інвестиціями.

Збори учасників ТДВ «Червоноградський завод металоконструкцій» 15 липня 2011 року прийняли рішення про збільшення статутного капіталу товариства з 9880850 грн до 16810941,55 грн за рахунок грошових та майнових внесків учасників, затвердження нової редакції статуту, оформлені протоколом № 2 від 15.07.2011. Учасник АТ «Полімекс-Мостосталь» як додатковий внесок до статутного капіталу вносить в тому числі автоматичну лінію для виготовлення зварного решіткового настилу.

23 серпня 2011 року АТ «Полімекс-Мостосталь» ввезло на митну територію України згідно вантажно-митної декларації № 209070000/2011/004521 від 23.08.2011 як внесок у статутний фонд підприємства автоматичну лінію для виготовлення зварного решіткового настилу вартістю 3588800,33 грн.

Однак, як встановлено із матеріалів справи, пропуск іноземної інвестиції на територію України інспектором митного поста «Сокаль» ОСОБА_5. здійснено на підставі копії векселя від 23.08.2011 серії АА № 0450959, який в установленому порядку не взятий на облік.

З цього приводу на підставі наказу начальника Львівської митниці від 30.08.2011 № 746 призначено службове розслідування, за результатами якого складено акт від 15.09.2011 № 32 та винесено наказ ДМС України від 06.10.2011 № 2221-к, яким інспектора митного поста «Сокаль» ОСОБА_5 було звільнено з митних органів. Вказаний наказ ОСОБА_5 оскаржував у судовому порядку, однак постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.12.2011 по справі № 2а-12152/11/1370, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2012, у задоволенні його позову було відмовлено.

Вказаними вище актом службового розслідування та судовими рішеннями встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням митним інспектором ОСОБА_5. своїх посадових обов'язків, ним допущено порушення, зокрема, ст. 18 Закону України «Про режим іноземного інвестування» та п.п. 5, 6 Порядку № 937, внаслідок чого відбувся пропуск вказаного вище товару на підставі векселя, який в установленому порядку не взятий на облік у Львівській митниці.

Таким чином встановлено, що пропуск товару за копією простого векселя не взятого на облік у митному органі, фактично відбувся внаслідок порушень допущених працівником митниці, оскільки в іншому випадку у пропуску товару на митну територію України мало бути відмовлено, а позивач не позбавлений був би можливості подати оригінал цього векселя для обліку в Львівській митниці та завершити пільгове митне оформлення ввезення іноземної інвестиції.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що коли митним органом було повідомлено представника позивача про виявлені порушення, 25.08.2011 ним подано митному органу оригінал векселя від 23.08.2011 серії АА № 0450959, проте такий на облік не взято з посиланням на те, що це мало бути здійснено до закінчення митного оформлення, тобто 23.08.2011.

Враховуючи те, що митне оформлення товару без взятого на облік Львівською митницею векселя відбулося внаслідок допущених порушень своїх обов'язків службовою особою відповідача, а позивач дізнавшись про це порушення на вимогу митного органу 25.08.2011 надав оригінал першого примірника векселя від 23.08.2011 серії АА № 0450959 для обліку, посилання відповідача на ці порушення, як на підставу для винесення оскаржених податкових повідомлень-рішень є протиправним.

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними висновки митного органу щодо нездійснення реєстрації іноземної інвестиції, оскільки відповідно до п. 2 чинного на час виникнення спірних відносин Положення про порядок державної реєстрації іноземних інвестицій, затвердженого постановою КМ України від 07.08.1996 № 928 для державної реєстрації іноземних інвестицій іноземний інвестор або уповноважена ним в установленому порядку особа подає органу державної реєстрації, зокрема, інформаційне повідомлення про внесення іноземної інвестиції у трьох примірниках, заповнене за формою і в порядку згідно з додатками № 1 і 2 до цього Положення, з відміткою державної податкової інспекції за місцем здійснення інвестиції про її фактичне внесення.

Отже, з цієї норми вбачається, що державна реєстрація іноземної інвестиції є неможливою за відсутності інформаційного повідомлення про внесення іноземної інвестиції з відміткою державної податкової інспекції про її фактичне внесення.

Як вбачається із постанови Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 по справі № 813/7396/14, яка залишена без змін ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03.09.2015 № 876/1213/15, ПАТ «Полімекс-Мостосталь» належним чином виконано вимоги, що зумовлюють підтвердження податковим органом інформаційних повідомлень про фактичне внесення іноземних інвестицій та векселів, виданих під час увезення в Україну майна як внеску іноземного інвестора до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями, а також за договорами (контрактами) про спільну інвестиційну діяльність, оскільки подало весь перелік документів, передбачений Порядком підтвердження органами державної податкової служби інформаційних повідомлень про фактичне внесення іноземних інвестицій та векселів, виданих під час увезення в Україну майна як внеску іноземного інвестора до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями, а також за договорами (контрактами) про спільну інвестиційну діяльність. Однак, ДПІ у м. Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області протиправно відмовило у підтвердженні інформаційного повідомлення АТ «Полімекс-Мостосталь» про внесення іноземної інвестиції в сумі 3588800,33 грн, у зв'язку з чим її дії визнано протиправними та зобов'язано підтвердити інформаційне повідомлення АТ «Полімекс-Мостосталь» про внесення іноземної інвестиції в сумі 3588800,33 грн від 25.11.2011.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність донарахування позивачу ввізного мита та застосування штрафних санкції, а тому такі підлягають скасуванню.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій» задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2014 року у справі № 2а-940/12/1370 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.12.2011 № 121 та від 19.01.2012 № 5, прийняті Львівською митницею.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Постанова у повному обсязі складена та підписана 14.12.2015.