Справа № 803/61/13-а
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015р. Справа № 876/4137/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): не з'явився

відповідача у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Серебро"

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05.02.2013р. у справі №803/61/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Серебро"

до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби (правонаступник - Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2013р. позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Серебро" звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача: Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 22.10.2012р. та № від 22.10.2012р. складених на підставі Акта документальної виїзної позапланової перевірки ТзОВ "Серебро" №5082/22-6/35495030 від 05.10.2012р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Луцькою ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Серебро" з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ПП "Прилукихімснаб" за період з січня по березень 2012р., за результатами якої складено акт №5082/22-6/35495030 від 05.10.2012p. На підставі вказаного акту перевірки були винесені податкові повідомлення-рішення № та № від 22.10.2012p. Позивач з висновками, вказаними в акті перевірки та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями не погоджується, так як вважає, що господарські операції між ТзОВ "Серебро" та ПП "Прилукихімснаб", спричинили реальні зміни майнового стану сторін і були спрямовані на реальне настання правових наслідків. Факт виконання робіт ПП "Прилукихімснаб" підтверджується належними первинними документами, які, в свою чергу, проігноровано відповідачем при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень.

За результатами розгляду справи Волинський окружний адміністративний суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, оскільки наявність у позивача видаткових накладних, податкових накладних, рахунків-фактур та актів здачі-надання послуг, сама по собі не свідчить про фактичне здійснення та реальність вчинення господарських операцій. На підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, апелянт (позивач у справі): ТзОВ "Серебро" оскаржив її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що Луцька ОДПІ не мала підстав та повноважень для визнання фінансово-господарських операцій нікчемними чи недійсними. Також апелянт стверджує, що послуги, які їм надано ПП "Прилукихімснап", є для них необхідними, оскільки у позивача недостатньо трудових ресурсів для самостійного виконання цих операцій. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задоволити.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що з 21.09.2012p. по 28.09.2012p. Луцькою ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Серебро" з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ПП "Прилукихімснаб" за період з січня по березень 2012 року, за результатами якої складено акт № 5082/22-6/35495030 від 05.10.2012p.

Перевіркою встановлені порушення позивачем податкового законодавства, а саме: ст. 185, п.186.1 ст. 186, п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті ТзОВ "Серебро" занижено податок на додану вартість на загальну суму 25731,00грн., в т.ч. за січень 2012р. - 7645,00грн., за березень 2012р. - 18086,00грн.; ст.134, ст.138, ст.139,ст.140 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем було занижено податок на прибуток за І квартал 2012р. на суму 27017,87грн.

За наслідками перевірки Луцькою ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення: № від 22.10.2012p. про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток за основним платежем на суму 27018,00грн. та штрафних санкцій на суму 6754,50грн.; № від 22.10.2012p. про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем на суму 25731,00грн. та штрафних санкцій на суму 6432,75грн.

Висновки податкового перевірки вмотивовані тим, що ТзОВ "Серебро" до складу валових витрат та податкового кредиту включило суми за господарськими операціями з ПП "Прилукихімснаб", які не спричинили реального настання правових наслідків, а виписані з метою мінімізації сплати ПДВ первинні документи не можуть бути підставою для формування сум податкового кредиту та впливати на від'ємне значення суми податку на додану вартість, що встановлено за даними аналізу наданих позивачем первинних документів, податкової звітності, автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, а також відповідно до висновків, викладених в акті перевірки ДПІ у Печерському районі м. Києва №3169/22-9/31360133 від 20.08.2012p.

Між ТзОВ "Серебро" (замовник) та ПП "Прилукихімснаб" (виконавець) був укладений договір №01/10/11 від 01.10.2011р. про надання послуг з розливу рідини у контейнери, усіх необхідних робіт з обслуговування контейнерів та поставки товару замовнику. Загальна ціна вказаного договору та перелік наданих виконавцем послуг визначені в додатках №3 від 27.01.2012р., №5 від 20.03.2012р. та №6 від 29.03.2012р., що підписані та складені в місті Луцьку та підписані ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до актів здачі-надання послуг №115 27.01.2012р., №127 від 20.03.2012р. та №152 від 29.03.2012р., складених та підписаних в місті Києві ОСОБА_1 та ОСОБА_2, замовником були прийняті надані виконавцем послуги. На підставі вказаного договору були виписані податкові накладні №115 27.01.2012р., №127 від 20.03.2012р. та №152 від 29.03.2012р.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі, при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі, інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством, є бухгалтерський облік. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що під господарською операцією слід розуміти дію або подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, згідно з яким первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно із вимогами статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення.

Як випливає із змісту вказаних правових норм, наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема, повинні відображати реальні товарні операції.

Колегією суддів беруться до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав та повноважень у податкового органу для визнання фінансово-господарських операцій нікчемними та недійсними та погоджується з такими, проте, бажає зазначити, що такі жодним чином не спростовують висновки податкового органу про заниження позивачем податку на прибуток та податку на додану вартість. Відносно доводів про надання достатньої кількості документів на підтвердження наданих послуг, колегія суддів звертає увагу, що наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. Навіть наявність усіх належним чином оформлених первинних документів без реального проведення господарських операцій не створюють жодних податкових наслідків для платника податків. Крім того, слід звернути увагу, що в матеріалах справи відсутні докази про рух коштів між позивачем та його контрагентом. Також колегія суддів не може взяти до уваги доводи та докази про підтвердження поставки позивачу товару та його подальшу реалізацію, оскільки, такі не ставляться сторонами під сумнів та жодним чином не спростовують чи підтверджують реальність наданих послуг ПП "Прилукихімснаб".

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, про те що доводи відповідача, викладені в акті перевірки №5082/22-6/35495030 від 05.10.2012р., про відсутність реального здійснення господарських операцій із ПП "Прилукихімснаб" знайшли своє підтвердження в ході з'ясування обставин у справі по суті, а тому прийняті на підставі матеріалів перевірки податкові повідомлення-рішення є правомірними.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Серебро" на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05.02.2013р. у справі №803/61/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Серебро" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби (правонаступник - Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області) про скасування податкових повідомлень-рішень, - залишити без задоволення.

2. Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05.02.2013р. у справі №803/61/13-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 10.12.2015р.