Справа № 822/3776/14
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2015 р. м. Київ К/800/114/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.А.,

за участю: секретаря судового засідання: Загородньої М.О.,

прокурора: Кузнєцової Ю.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.09.2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 року у справі за позовом Прокурора Ізяславського району Хмельницької області до Ізяславської районної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_2, про визнання незаконними та скасування розпоряджень,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Ізяславського району Хмельницької області звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Ізяславської районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпоряджень.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 року, адміністративний позов задоволено. Визнано незаконними та скасовано розпорядження голови Ізяславської РДА від 12.09.2012 № 457/2012-р. про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 152,838 га з метою створення фермерського господарства із земель, розташованих за межами населених пунктів на території: Поліської сільської ради площею 97,2017 га та Щурівецької сільської ради Ізяславського району - площею 55,6363 га. Визнано незаконними та скасовано розпорядженням голови Ізяславської РДА від 21.12.2012 № 646/2012-р. про надання ОСОБА_2 у користування на умовах оренди строком на 10 років земельних ділянок загальною площею 152,0827 га для створення фермерського господарства, розташованих за межами населеного пункту на території: Поліської сільської ради площею 97,2017 га та Щурівецької сільської ради Ізяславського району площею 54,8810 га. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У цій справі суди встановили, що розпорядженням голови Ізяславської РДА від 12.09.2012 року №457/2012-р надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 152,838 га з метою створення фермерського господарства із земель, розташованих за межами населених пунктів на території: Поліської сільської ради площею 97.2017 га та Щурівецької сільської ради - площею 55,6363 га.

Розпорядженням голови Ізяславської РДА від 21.12.2012 року №646/2012-р затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою створення фермерського господарства із земель державної власності ОСОБА_2 на території Поліської та Щурівецької сільських рад, надано в користування на умовах оренди земельні ділянки загальною площею 152,838 га із земель, розташованих за межами населених пунктів на території: Поліської сільської ради площею 97,2017 га та Щурівецької сільської ради - площею 55,6363 га.

Зазначені розпорядження були прийняті Ізяславською РДА на підставі розгляду заяв ОСОБА_2 та доданих до неї документів (документи, що підтверджують наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (копія диплому спеціаліста), а також був наданий графічний матеріал зазначення бажаного місце розташування земельних ділянок).

Прокурор звернувся до суду з позовом про скасування розпоряджень державної адміністрації, оскільки вважає їх протиправними та незаконними.

Вирішуючи спір по суті, суди керувалися тим, що справа, яка розглядається, є адміністративною. Проте цей висновок не можна визнати обґрунтованим.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (частина друга статті 5 Конституції України).

Відповідно до статті 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі, зокрема, і районних державних адміністрацій.

Згідно зі статтею 17 Земельного кодексу України розпорядження землями державної власності, у тому числі й надання їх у користування, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Підставами набуття громадянами та юридичними особами права користування земельними ділянками із земель державної власності є рішення органів виконавчої влади в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або результати аукціону.

Статтею 124 ЗК встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Таке положення узгоджується з вимогами статті 16 Закону № 161-XIV, згідно з якими укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому ЗК, або за результатами аукціону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Районна державна адміністрація у справі, яка розглядається, є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, Районна державна адміністрація відповідно до статті 5 ЗК має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин (позивач) іншому (Районна державна адміністрація), яка має місце під час здійснення органом виконавчої влади владних управлінських функцій.

Відповідно до частини шостої статті 319 ЦК держава не втручається у здійснення власником права власності. Тобто пряме адміністрування з боку органів влади є неприпустимим.

Суди не звернули уваги на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права та підстав набуття права на спірну земельну ділянку. Відповідач владних управлінських функцій не здійснював і суб'єктом владних повноважень у цих відносинах не був.

Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку про те, що позов у цій справі може бути розглянутий за правилами, встановленими КАС.

Тому рішення у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 157, 221, 224, 228, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.09.2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 року скасувати та закрити провадження у справі за позовом Прокурора Ізяславського району Хмельницької області до Ізяславської районної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_2, про визнання незаконними та скасування розпоряджень.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: