Справа № 2а/2470/2499/11
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Київ К/9991/78633/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Чернівецької області Державної податкової служби

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2012

у справі № 2а/2470/2499/11

за позовом Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Чернівецької області Державної податкової служби

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у м. Чернівцях Чернівецької області ДПС звернулася до суду з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 податкового боргу в сумі 28225,48 грн.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.09.2012 позов задоволено повністю.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2012 скасовано постанову суду першої інстанції, в задоволенні позову відмовлено.

ДПІ у м. Чернівцях Чернівецької області ДПС подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права: ст.ст. 7, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом до податкового боргу в сумі 28225,48 грн., вимоги про стягнення якого є предметом позову, включено нараховані податковим органом штрафні (фінансові) санкції:

- за рішенням від 24.07.2009 № - в сумі 28090 грн. за порушення п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, що полягали у застосуванні при здійсненні розрахункових операцій непереведених у фіскальний режим роботи та незареєстрованих РРО - автоматів з продажу гральних послуг;

- за рішенням від 24.07.2009 № - в сумі 135,48 грн. за порушення ч. 5 ст. 5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» від 23.03.1996 № 98/96-ВР, що полягали в наданні послуг з організації та проведення азартних ігор без придбання торгового патенту.

Вказані порушення податковим органом зафіксовані актом перевірки від 11.07.2009 № 1986/24/12/23/НОМЕР_1.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача є непогашені заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій в загальній сумі 28225,48 грн., застосованих за рішеннями від 24.07.2009 № та № .

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що штрафні (фінансові) санкції, вимоги про стягнення яких є предметом даного позову, до позивача застосовано за порушення у сфері грального бізнесу, вчинені у періоді, в якому гральний бізнес в Україні заборонено.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Юридична відповідальність має здійснюватися на принципі законності, який полягає у тому, що така відповідальність настає за діяння, передбачені законом, та застосовується у спосіб, визначений законом.

Зі змісту статті 5 та абзацу 4 частини першої статті 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» від 23.03.1996 № 98/96-ВР вбачається, що суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, зобов'язані придбати відповідний торговий патент, а у разі невиконання вказаного зобов'язання до них застосовується штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР на суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при наданні послуг у сфері грального бізнесу, законодавець покладає обов'язок проводити розрахункові операції через зареєстровані, опломбовані в установленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО, а у разі невиконання вказаного зобов'язання до них застосовується штраф у розмірі, встановленому ст. 17 вказаного Закону.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 № 1334-VI, який набув чинності 25.06.2009, в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Таким чином, з 25.06.2009 ведення грального бізнесу та участь в азартних іграх в Україні є забороненими видами діяльності. На види діяльності, які заборонені, не поширюються вимоги законів щодо порядку здійснення законних видів діяльності, які, зокрема, передбачені Законами України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» від 23.03.1996 № 98/96-ВР та «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР.

Здійснення відповідачем діяльності з грального бізнесу у періоді, в якому зайняття такою діяльністю було заборонене, є порушенням положень Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 № 1334-VI, за яке передбачена відповідальність цим законом.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що порушення позивачем правил ведення торгівлі було допущено у липні 2009 року, тобто після набрання законної сили Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 № 1334-VI, дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови в задоволенні позову.

Підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Чернівецької області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою про перегляд даної ухвали, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун