Справа № 826/9717/14
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року м. Київ К/800/54603/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.08.2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2014 року

у справі № 826/9717/14

за позовом Приватного підприємства «Олвокса»

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

встановив:

Приватне підприємство «Олвокса» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.08.2014 року у справі № 826/9717/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2014 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 13.06.2014 року № 000009/2100.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатами фактичної перевірки господарської одиниці, що належить позивачу, з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, відповідачем складено акт від 06.05.2014 року № 26/036/21/36629989, яким встановлено порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 13.06.2014 року № 000009/2100, яким до позивача відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано суму штрафу у розмірі 8 500, 00 грн.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку щодо протиправного застосування до позивача фінансових санкцій.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини четвертої ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Такий порядок маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначений в Положенні про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1251.

Пунктом 20 Положення встановлено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України покупці марок зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

При цьому маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції. Контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють органи державної податкової служби, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - митні органи.

Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Так, судами встановлено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій став висновок, викладений в акті перевірки, щодо зберігання позивачем з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв бальзам «Цілющий» з перцем та медом, місткістю 0, 25 л, міцністю 35 %, за ціною 13, 17 грн. виробник ТОВ «Золотоніський ЛГЗ «Златогор» без марок акцизного податку встановленого зразка.

Судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що вказаний висновок відповідача є помилковим, оскільки харчові продукти для спеціального дієтичного споживання, які випускаються під торговельною маркою «Цілющий», у встановленому порядку в Державній санітарно-епідеміологічній службі України у 2012 році отримали позитивний висновок Державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 26.10.2012 року про їх відповідність вимогам санітарно-епідеміологічного законодавства та включені до Державного реєстру харчових продуктів для спеціального дієтичного споживання, функціональних харчових продуктів та дієтичних добавок за 2012 рік.

Відповідність вищевказаних харчових продуктів вимогам законодавства, обов'язковим параметрам безпечності і мінімальним специфікаціям якості повторно була перевірена під час здійснення Державної санітарно-епідеміологічної експертизи, що підтверджується висновком Державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 04.04.2013 року, відомості про видачу яких включені до Державного реєстру харчових продуктів для спеціального дієтичного споживання, функціональних харчових продуктів та дієтичних добавок за 2013 рік.

Крім того, Міністерством доходів і зборів України неодноразово надавались виробнику торгівельної марки «Цілющий» ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» та дистриб'ютору продукції ТОВ «Петрус-Палко» висновки щодо віднесення даної продукції до продукції спеціального дієтичного споживання та підтверджувало той факт, що дана продукція не належить до алкогольних напоїв, а тому не підлягає маркуванню марками акцизного податку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плотового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 1, 2 відсотка об'ємних одиниць, які відносяться до товарних груп Гармонізованої системи опису та кодування товарів під кодами 22 04, 22 05, 22 06, 22 08.

Згідно з експертними висновками, виданими Київською торгово-промисловою палатою, вищезазначені спеціальні харчові продукти відносяться до товарної групи згідно УКТ ЗЕД під кодом 2106 90 20 00: харчові продукти, в іншому місці не зазначені: - інші: - складені спиртні продукти, крім продуктів, виготовлених на основі ароматичних речовин, що використовуються під час виробництва напоїв.

Отже, вищезгадані спеціальні харчові продукти не відносяться до алкогольних напоїв, на них не поширюються вимоги чинного законодавства щодо виробництва і обігу алкогольних напоїв, вимоги щодо маркування марками акцизного податку, оскільки код УКТЗЕД 2106 90 20 00 не відповідає коду УКТЗЕД підакцизної групи товарів.

Таким чином, суди попередніх інстанцій прийшли до вірного висновку, що «Цілющий» відноситься до товарної групи згідно УКТ ЗЕД під кодом 2106 90 20 00, тобто не є алкогольним напоєм в розумінні абзацу 7 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та, відповідно, не відноситься до підакцизних товарів і не потребує маркування марками акцизного податку.

Отже, вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій щодо протиправного прийняття рішення про застосування фінансових санкцій.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено законні і обґрунтовані рішення, які постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.08.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2014 року у справі № 826/9717/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук