Справа № 803/527/14
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2015 р. м. Київ К/800/30327/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Сіроша М.В.

Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року по справі № 803/527/14 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення від 02.12.2013 року № 030420-21 про застосування фінансових санкцій в сумі 6800,00 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року у даній справі позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову з мотивів безпідставності заявлених вимог.

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та залишити без змін постанову суду першої інстанції, оскільки скаржник вважає її такою, що прийнята з правильним застосуванням норм чинного законодавства.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що працівниками Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів у Волинській області (правонаступником якого є відповідач) 04.06.2013 року проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, господарської одиниці бару-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», де здійснює господарську діяльність позивач.

За результатами вказаної перевірки зафіксовано, серед іншого, що контрольно-ревізійною операцією придбано на розлив для споживання на місці 300 мл. горілки «Львівська горілка шляхетна» та встановлено факт продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єктом господарювання, що не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування, чим порушено вимоги статті 15-3 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 20.06.2013 року за вих. №1883/10/21.2-10, а також 10.10.2013 року за вих. № 2320/10/21.2-16 головному державному санітарному лікарю м. Володимир-Волинський, Володимир-Волинського та Турійського районів надіслано лист-запит із проханням повідомити, чи відповідає бар-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», де здійснює торгівельну діяльність позивач, вимогам закладу громадського харчування.

Як вбачається з відповіді Володимир-Волинського міськрайонного управління Держсанепідемслужби у Волинській області № 934 від 24.10.2013 року, відповідача проінформовано про те, що управлінням проведена перевірка вказаного закладу, якою встановлено, що бар-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» не відповідає вимогам пункту 9 САНПіН для підприємств громадського харчування, затверджених 19.03.1991 року.

На підставі висновків перевірки Головним управлінням Міндоходів у Волинській області 02.12.2013 року прийнято рішення № 030420-21 від 02.12.2013 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 6800,00 грн.

За наслідками процедури адміністративного оскарження спірне рішення залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивачем здійснювалась торгівля алкогольними напоями на розлив без відповідного погодження, чим порушено вимоги статті 15-3 Закону №481/95-ВР.

Однак, з такими висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Статтею 15-3 Закону №481/95-ВР передбачено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів - без обмеження площі, для алкогольних напоїв - торговельною площею не менше 20 кв. м, обладнане електронними контрольно-касовими апаратами (незалежно від їх кількості) або де є товарно-касові книги (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Разом з тим, наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 року №219, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.02.2002 року за №680/6968, затверджено Правила роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства (далі - Правила).

Згідно з наказом Міністерства економіки від 09.10.2006 року №309 у назві та тексті зазначених Правил слова «громадське харчування» в усіх відмінках замінено словами «ресторанне господарство».

Так, пунктом 1.3 вказаних Правил визначено, що заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) виготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів.

Відповідно до пункту 1.4 Правил суб'єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб'єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.

Проаналізувавши наведені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється суб'єктам господарювання ресторанного господарства за умови наявності у них торгового патенту на провадження діяльності у сфері ресторанного господарства за наявності відповідних ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та у місці торгівлі, обладнаному електронними контрольно-касовими апаратами (незалежно від їх кількості) або де є товарно-касові книги (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснює господарську діяльність у барі-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», обладнаному реєстратором розрахункових операцій типу MІNІ-500,02 ME, на підставі торгового патенту серії ТПВ №364016 від 03.01.2013 року з терміном дії до 31.12.2017 року щодо провадження діяльності у торговельно-виробничій сфері (ресторанного господарства), відповідно до ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями №055435 від 20.12.2013 року з терміном дії з 31.12.2012 року по 31.12.2013 року (яка була діюча на момент проведення перевірки).

Також встановлено, що під час проведення перевірки позивачем працівникам, які проводили перевірку, було пред'явлено копію заяви від 11.04.2013 року щодо погодження торгівлі алкогольними напоями на розлив в барі-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» із відповідним погодженням за умови дотримання санітарних правил.

Проте, її не було прийнято до уваги під час проведення перевірки, оскільки, як вказано представником відповідача, вказана заява була подана на ім'я начальника управління головного державного санітарного лікаря м. Володимир-Волинський, Вололимир-Волинського та Турійського районів ОСОБА_4 - погоджена з приміткою «погоджено при дотриманні санітарних норм та правил» невідомою за посадою особою (прізвище нерозбірливо) державної установи «Володимир-Волинський ЛЦ ДСЕСУ» на місце торгівлі в барі-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1.

Разом з тим, нерозбірливо написане на заяві прізвище посадової особи, яка її погодила, та неправильно зазначена адреса господарської одиниці є формальними підставами для неврахування її під час проведення перевірки та для висновків про порушення позивачем вимог статті 15-3 Закону №481/95-ВР за умови наявності у позивача документів, які підтверджують його право провадити діяльність у сфері ресторанного господарства та документів, які надають право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями та за умови наявності самого погодження санітарного лікаря здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив.

Встановлено, що позивач повторно 28.10.2013 року звернувся із відповідною заявою до головного державного санітарного лікаря м. Володимира-Волинського, Володимир-Волинського та Турійського районів про погодження асортименту продукції, яка реалізується в кафе-барі «ІНФОРМАЦІЯ_1», зокрема, алкогольних напоїв на розлив.

Як вбачається з матеріалів справи, дослідивши обидві заяви, суд першої інстанції не встановив розбіжностей щодо їх змісту, зокрема - прохання погодити продаж у кафе-барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» алкогольний напоїв на розлив та розбіжностей щодо їх форми.

Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем було безпідставно взято до уваги лист Володимир-Волинського міськрайонного управління Держсанепідемслужби у Волинській області №934 від 24.10.2013 року, оскільки, як слідує із даного листа та з акту перевірки дотримання санітарного законодавства від 22.10.2013 року, зазначена перевірка проводилась у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, а не у позивача.

Отже, під час проведення перевірки відповідачем безпідставно зроблено висновок про порушення позивачем вимог статті 15-3 Закону №481/95-ВР.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин місцевий адміністративний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

З огляду на вказані обставини колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про скасування постанови апеляційного суду з підстав невідповідності її нормам матеріального та процесуального права, та залишенні в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 223, 226, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року скасувати та залишити в силі постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року по справі № 803/527/14.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку передбаченому ст. ст. 235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підпис Сірош М.В.
підпис Юрченко В.П.