Справа № 705/1150/15-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/1150/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кімстачов О.С. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретаря судового засідання Самсонової М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

25.02.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради Черкаської області про визнання дій щодо відмови у встановленні йому відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни - протиправними; та зобов'язання відповідача вчинити зазначені дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він працював на 513 Базі автотранспорту і механізації будівельного управління Київського військового округу Міністерства оборони СРСР на посаді водія і відносився до осіб вільнонайманого складу; в період з 22.09.1986 по 01.10.1986 як особа вільнонайманого складу названої бази виконував обов'язки військової служби, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; є інвалідом ІІ групи, інвалідність настала внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби (робіт) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Тому, на думку позивача, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому має бути встановлений статус інваліда війни та видане посвідчення інваліда війни. Однак на заяву від 12.01.2015 Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради про встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни, листом від 10.02.2015 № 663/11 безпідставно відмовило в цьому позивачу.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2015 р. у задоволені позову відмовлено повністю.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач не подав відповідачу документ (довідки медико-соціальної експертної комісії), який би підтверджував наявність всіх передбачених п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» умов для встановлення йому статусу інваліда війни і видачі посвідчення інваліда війни.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2015 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано доводами аналогічними позовній заяві.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином. Розгляд справи відбувся у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, що передбачено ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в період з 07.07.1980 року по 26.05.1995 року ОСОБА_2 працював на 513 Базі автотранспорту і механізації (з 1986 року - 513 Автомобільна база), м. Київ, на посаді водія. (а.с. 7, 8).

513 Автомобільна база з квітня 1986 року входила до складу будівельного управління Київського військового округу Міністерства оборони (а.с. 12).

У період з 22.09.1986 по 01.10.1986 ОСОБА_2 як водій 513 Автомобільної бази брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - здійснював перевезення автомобілем будівельних матеріалів в містах Чорнобиль та Прип'ять (а.с. 9, 10, 11, 13).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 06.04.2010 року серії ЧЕР № 019964 ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності, причиною якої стало захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Проте, в даній довідці відомості про зв'язок одержаного захворювання із виконанням ОСОБА_2 інших обов'язки військової служби, відсутні. (а.с. 50).

З відповідей Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 06.07.2015 за № 3239 і за № 3238 на звернення Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради Черкаської області і ОСОБА_2 вбачається, що медична експертна справа ОСОБА_2 була розглянута Комісією 25.06.2015 і рішення про підтвердження зв'язку захворювання позивача із виконанням обов'язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС прийняте не було.

Листом від 10.02.2015 за № 663/11 Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради Черкаської області повідомило ОСОБА_2, що його повторне звернення з питання встановлення статусу інваліда війни було розглянуте і по суті цього питання заявнику було надано відповідь Головним управлінням праці і соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації від 24.03.2011 за № 73/08 про те, що для надання заявнику статусу інваліда війни відповідно до пункту 1 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на підставі поданих ним документів немає законних підстав (а.с. 14, 44).

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено: «учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають(перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань».

Згідно ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Отже, однією з необхідних умов для встановлення особі статусу інваліда війни, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.93 р. N 3551-XII є виконання цією особою обов'язків військової служби.

З матеріалів справи вбачається, а саме з архівної довідки від 08.02.2015 року Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, що Наказом начальника 513 Автомобильної бази від 14.12.1990 р. № 216 ОСОБА_2 брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с. 13)

Згідно спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 1 грудня 1997 року N 24 та Міністерства оборони України від 28 листопада 1997 року N 428 "Про застосування статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать військовослужбовці та військовозобов'язані, призвані на збори, які стали інвалідами внаслідок захворювання, одержаного під час виконання обов'язків військової служби, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

З відповіді Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України вбачається, що для винесення рішення про підтвердження зв'язку захворювання, виданого Черкаською спец ЛКК, як військовозобов'язаного, ОСОБА_2 комісія рекомендувала надати копію військового квитка та довідку з райвійськкомату. (а.с. 47-48)

Натомість, якихось доказів того, що ОСОБА_2 під час участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у передбаченому законом порядку був залучений до виконання обов'язків військової служби у якості військовослужбовця або особи вільнонайманого складу, матеріали справи не містять.

Тобто підстав для встановлення ОСОБА_2 статусу «інваліда війни» не виникло.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

При прийнятті даного рішення судом апеляційної інстанції враховувались правові позиції Вищого адміністративного суду України висловлені в ухвалі від 26.11.2013 р. при розгляді справи № К/9991/47870/12.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 18.12.2015 року.

Керуючись статтями 41, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2015 р., залишити без задоволення.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.