Справа № 2а-377/10
Суддя: Тананайська Ю. А.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-377/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в особі судді Тананайської Ю.А. розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради про визнання протиправною бездіяльність та стягнення недоплаченої допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради про визнання протиправною бездіяльність та стягнення недоплаченої допомоги. Просить суд визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради щодо відмови у виплаті одноразової допомоги на оздоровлення та щорічної разової допомоги до дня 5 травня за 2007-2010 роки в розмірах передбачених ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 13 ч. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов»язати донарахувати кошти. В позовній заяві зазначає, що є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом війни 2 групи у звязку з чим, відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинен був отримати від відповідача щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, натомість управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Марганецької міської ради йому виплачена допомога на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 120 грн., за 2008 рік - 120 грн., за 2009- 120 грн. за 2010 рік - 120 грн., на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також вказує, що йому гарантовано виплату щорічної разової допомоги до дня 5 травня - вісім мінімальних пенсій за віком. Однак, відповідач, керуючись постановою КМУ від 07.04.2010 р. №299 виплатив йому за 2007 рік, лише, - 360 грн., зп 2008 рік - 400 грн., 2009 рік - 430 грн., 2010 рік - 480 грн. Вважає дії відповідача протиправними, оскільки останні суперечать ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 13 ч. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і сума щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2010 роки з урахуванням виплат повинна складати 11465 грн., тобто, дорівнювати пяти мінімальним заробітним платам на час виплати, а сума щорічної допомоги до 5 травня з урахуванням виплат повинна становити 15090 грн. - вісім мінімальних пенсій за віком.

Відповідач адміністративний позов не визнав. У своїх запереченнях ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Марганецької міської ради зазначає, що головним розпорядником коштів за програмами соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 2004 року, є Міністерство праці і соціальної політики України. Мінпраці, як головний розпорядник коштів, здійснює розподіл бюджетних призначень між розпорядниками коштів нижчого рівня. Щорічно головний розпорядник коштів надає головному ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації (розпоряднику коштів другого рівня) паспорти бюджетних програм за КПКВ 2501250 (компенсація за шкоду, заподіяну здоров'ю та допомога на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи), в яких визначено розмір щорічної допомоги на оздоровлення на відповідний рік. Головне ОСОБА_2 праці та соціального

захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснює фінансування програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі розрахунків потреби, тобто чисельного складу постраждалих з розбивкою по категоріям, від управлінь праці та соціального захисту населення виконкомів районних у місті рад у межах бюджетних призначень на відповідний рік. Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснюється за рахунок Державного бюджету (ст. 63). Кабінету Міністрів України доручалось здійснювати застосування цих норм, виходив із реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України на відповідний рік. Згідно із частиною другою, ст. 95 Конституції України виключно Законом України «Про Державний бюджет України" визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Також частиною другою статті 4 Бюджетного кодексу України встановлено, що всі здійснення бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням України, цього Кодексу та Закону України „Про Державний бюджет України". Відповідно до п. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань. Згідно зі статтею 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими для виконання суб'єктам всіх форм власності. З метою виконання зазначених законів, що встановлювали розмір мінімальної зарплати було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 « Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанову Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначеними постановами розміри виплат встановлено, виходячи з норм прийнятих законів про розмір мінімальної заробітної плати та видатків, передбачених на ці цілі законами про держбюджет на відповідний рік, як це і передбачено Конституцією України. Законом України „Про Державний бюджет України на 2010 рік" визначено право Кабінету Міністрів України у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, що виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Щорічна допомога на оздоровлення ОСОБА_1, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи , була виплачена:

за 2007 рік-30.01.2007 р. у розмірі 120,00 грн., за 2008 рік - 15.07.2008 року у розмірі 120,00 грн., за 2009 рік - 06.02.2009 року - 120 грн., за 2010 рік - 31.03.2010 року - 120 грн. Виплата проводилася, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які. постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Визнання Рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 № 10-рп, норм Закону України „Про Державний бюджет України на 2007-2008 роки», якими призупинялися норми Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати неконституційними, не надає законодавчого права для застосування показника мінімальної заробітної плати, визначеного відповідно до статті 73 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007-2008 роки та про внесення змін до деяких законодавчих актів" розрахунковою величиною для визначення розмірів компенсацій допомоги, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які. постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Виплата щорічної грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради була проведена у 2007 році відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №299 від 07.04.2010 року у сумі 360 грн., у 2008 році - 400 грн., у 2009 році - 430 грн., у 2010 році - 480 грн. З урахуванням вищевикладеного посадові особи управління праці діють в межах повноважень, передбачених законодавством, та проводять компенсаційні виплати у розмірах, передбачених вищезазначеними постановами КМУ.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню часково з таких підстав.

Ухвалою Марганецького міського суду від 25.10.2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені за період 2007-2009 років - залишено без розгляду, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк. Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишаються без розгляду.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1, є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та інвалідом 2-ї групи, що підтверджується посвідченнями.

ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Марганецької міської ради, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивачу виплачена щорічна допомога на оздоровлення за 2010 рік - 120 грн.

Позивачу, як інваліду війни 2 групи, відповідачем у 2010 році виплачена щорічна разова допомога до дня 5 травня відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 року №299, якою встановлені розміри щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Так, відповідачем позивачу у квітні

2010 року виплачено - 480 грн..

13.09.2010 року позивач звернувся з заявою на адресу відповідача щодо виплати допомоги на оздоровлення та щорічної допомоги до 5 травня за 2007-2010 роки у відповідності до ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі пяти мінімальних заробітних плат та ст. 13 ч. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі восьми мінімальних заробітних плат. Однак листом № Ч-132/060 (129) від 24.09.2010 року, позивачу відмовлено з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року, постанову Кабінету Міністрів України №299 від 07.04.2010 року.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач дізнався про порушення його права на соціальні виплати 24.09.2010 року. Позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх прав 21.10.2010 року. Отже, шестимісячний строк дотримано позивачем щодо позовних вимог за 2010 рік.

Правовий статус учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідів 2 групи визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 р. та Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.2000 року.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 48 цього Закону, позивач, як інвалід 2 групи, має право на отримання щорічної разової допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. При цьому, частиною 7 ст. 48 Закону встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються виключно законами України. Відповідно до ч. З ст. 22 Конституції при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Кабінет Міністрів України не уповноважений, встановлений Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зменшувати встановлені останнім розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема допомоги на оздоровлення. Навпаки, у ч. 1 ст. 67 зазначеного закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів до зміни івдексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. У вказаному законі викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права наданого вказаним законом, є безпідставним.

Як встановлено, одноразова допомога на оздоровлення в розмірі 120 грн., як інваліду 2 групи за 2010 рік виплачена ОСОБА_1 - 31.03.2010 року, тобто після ухвалення рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008. Таким чином, відповідачем допущена протиправна бездіяльність, що виразилась у не донарахуванні та не виплати ОСОБА_1 разової допомоги на оздоровлення за 2010 рік.

Задовольняючи позивачу позовні вимоги в частині не донарахування та. не виплати щорічної разової допомоги до дня 5 травня за 2010 рік, суд виходить з міркувань аналогічних вирішенню питання разової допомоги на оздоровлення, оскільки вони були виплачені позивачу після ухвалення рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008.

Допомога до дня 5 травня, відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2010 рік, виплачувалась позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 року №299, виходячи із реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету, а відповідно, відповідачем було допущено протиправні дії щодо вказаних виплат в 2010 році, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню за вказаний період.

В 2010 році виплати щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інвалідам 2 групи регламентувались Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від

28.02.1991 р. Тому бездіяльність відповідача, яка виразилась у не донарахуванні та не виплати ОСОБА_1 разової допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є протиправною.

Оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», суд вважає за необхідне судові витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 92 Конституції України, ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантїї їх соціального захисту", ст. 94, ч. с. 99, ч. 2 ст. 100, ст.ст. 158 - 160, 161 - 163, 167, 183-2, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради про визнання протиправною бездіяльність та стягнення недоплаченої допомоги - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік у розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічної разової допомоги до дня 5 травня за 2010 рік у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради донарахувати та виплатити ОСОБА_1, одноразову допомогу на оздоровлення в розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2010 рік з вирахуванням фактично отриманих сум за даний період; щорічної разової допомоги до дня 5 травня у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2010 рік, з вирахуванням фактично отриманих сум за даний період.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Марганецький міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно направляється особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя : підпис