Справа № 702/1450/15-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 702/1450/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Ротаєнко Д.С.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Монастирищенського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області про зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем було протиправно відмовлено їй у призначенні пенсії на пільгових умовах за дотримання нею всіх передбачених законодавством України умов.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 згідно наказу № 259 від 12.09.1983 року прийнята 12.09.1983 року в Монастирищенський цегельний завод на посаду закладчика хідків по II розряду цеху випалювання.

Згідно наказу № 28 від 06.05.1987 року переведена 06.05.1987 року садчиком V розряду.

Згідно наказу № 63 від 28.04.1990 року переведена в кооперетив «Зоря» садчиком V розряду, у зв'язку із перейменуванням Монастирищенського цегляного заводу на кооператив «Зоря».

Згідно наказу № 7 від 31.10.2001 року звільнена 31.10.2001 року з посади за згодою сторін; згідно наказу № 2 від 26.04.2002 року прийнята 26.04.2002 року в Монастирищенський кооператив «Зоря» на посаду садчика.

Згідно наказу від 31.10.2002 року звільнена із роботи за згодою сторін, що підтверджується трудовою книжкою (а.с. 14-16).

06 травня 2015 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області із заявою та пакетом документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

11 травня 2015 року на підставі наданих документів відповідачем було призначено їй пенсію.

Проте, з 01 липня 2015 року відповідач припинив виплату пенсії, у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Відповідно до даного рішення страховий стаж роботи позивача складає 24 років 5 місяців 7 днів, з яких стаж роботи по Списку № 2 - 9 роки 3 місяців 21 день. Період роботи з 22.08.1992 року по 31.12.1992 року, з 01.04.1993 року по 31.12.1993 року та з 01.04.1994 року по 26.05.1994 року відповідач не зарахував до пільгового стажу, у зв'язку з відсутністю наказу про висновок проведення атестації робочого місця за цей період (а.с.6,7).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його не обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач дійсно працювала в період з 15.10.1987 року по 30.10.2002 року садчиком в Монастирищенському цегельному заводі та Монастирищенському кооперативі «Зоря» (а.с. 14-16).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01.08.1992 року № 442 встановлено, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до положень пункту 3 зазначеної Постанови проведення атестації робочих місць доручено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання. Абзацом 2 пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. При цьому, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до виписки із наказу № 4 від 26.05.1999 року про підсумки проведення атестації робочих місць за умовами праці-атестація робочих місць з шкідливими умовами праці проведена відповідно наказу № 2 від 05.04.1999 року та протоколу № 5 та № 8 від 26.05.1999 року (а.с.13).

Однак, не проведення підприємством, на якому працював позивач, атестації робочих місць не може позбавляти особу її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Правова позиція по даному питанню висловлена Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалах від 15 жовтня 2015 року (справа № К/800/26912/15) та від 02 липня 2015 року (справа № К/9991/4203/11).

Колегією суддів встановлено, що позивач у вказаний вище період перебувала на посаді та виконувала роботи, що містяться в Списку № 2, а тому наявні правові підстави для врахування останній період роботи з 06.05.1987 року по 31.10.2002 року до пільгового стажу, що відповідно до норм вказаного вище законодавства України дає право на призначення пенсії на пільгових умовах із заниженням пенсійного віку.

При цьому, колегією суддів встановлено, що на момент звернення до відповідача позивач мала необхідний пільговий стаж на роботі з шкідливими умовами праці (більше 10 років) та досягла відповідного віку (50 років), що свідчить про набуття нею права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, даний факт підтверджується довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (а.с. 8-12).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Отже, враховуючи, що позивач має повний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, її трудова книжка містить всі необхідні відомості для призначення пільгової пенсії за Списком № 2, посада на якій працювала позивач включена до переліку професій з шкідливими умовами праці, колегія суддів вважає, що відповідачем було неправомірно припинено виплату позивачу спірної пенсії, а тому неправильним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідач у спірних правовідносинах діяв правомірно, оскільки вимоги позову є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу період роботи на посаді садчика в ТОВ «Монастирищенський цегельний завод» з 22 серпня 1992 року по 31 грудня 1992 року, з 01 квітня 1993 року по 31.12.1993 року, з 01 квітня 1994 року по 26.05.1994 року як працівника, зайнятого повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області поновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії з 01.07.2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 17.12.2015 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.