Справа № 813/5584/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року № 813/5584/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Шугало С.А.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом дочірнього підприємства «Амбієнте Ферніче Україна» до Державної податкової інспекції у Камянка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

Державне підприємство «Амбієнте ферніче Україна» (далі - ДП «Амбієнте ферніче Україна») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Камянка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ДПІ у Камянка-Бузькому р-ні ГУ ДФС у Львівській області) про скасування податкового повідомлення-рішення від 10.08.2015р. №.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення було винесене на підставі акту перевірки від 23.07.2015р. №47/13-20-22-00/33465109, у якому вказано, що протягом періоду з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. підприємство занизило доходи на суму 2640313 грн. не включивши до їх складу вартість безоплатно отриманих товарів. Зокрема, вказано, що у 2013р. підприємство списало 173172 погонні метри тканини вартістю 8707480 грн., а фактично використало на виробництво продукції з давальницької сировини 147503 погонні метри вартістю 7005797 грн. Різниця між списаними і використаними матеріалами протягом 2013р. складає 25669 погонних метрів вартістю 1701683 грн. Крім того, протягом 2013р. без списання з позабалансового рахунку 022 тканини, що підлягала переробці в якості давальницької сировини на підставі зовнішньоекономічного контракту, було використано 22041 погонний метр тканини вартістю 938630 грн.

З висновками акту перевірки та з розрахунками кількості фактично використаної текстильної тканини позивач не погоджується з підстав, вказаних у позовній заяві та додаткових поясненнях до неї. Зокрема, посилається на те, що розрахунок в додатку до акту перевірки містить елементарні арифметичні помилки, ні в акті перевірки, ні в розрахунку кількості фактично використаної тканини додатку до акту перевірки не вказано, на підставі яких документів ревізори проводили обчислення, в яких первинних документах та документах бухгалтерського обліку підприємством було допущено помилки, і якими документами підтверджується в діях позивача сам факт порушення. Покликається на те, що виробництво продукції здійснюється на підставі договору про переробку давальницької сировини, в якому визначено норми витрат тканини на одиницю виробу кожного найменування з переліку передбаченого договором. На підставі звітів про виробництво, які відображають кількість виготовленої продукції, та договірних норм витрат на їх виготовлення, підприємство здійснює обчислення кількості фактично використаної тканини. Дані підприємства підтверджуються документально, на відміну від даних акту перевірки та додатків до нього.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених підстав, просить його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з мотивів, вказаних в письмових запереченнях на позовну заяву, просила в задоволенні позову відмовити. Заперечення мотивовані тим, що протягом 2013 - 2014 років підприємство ввозило тканини як давальницьку сировину відповідно до давальницького контракту укладеного із Actona Company A/S від 01.09.2010 року №01/09/2010. В ході перевірки встановлено, що підприємством списано за 2013 рік помісячно з позабалансового рахунку підприємства 022 вказана тканина(давальницька), в кількості 173172м.пог. на суму 8707480грн. Відповідно до специфікацій до вказаного давальницького контракту, де вказані кількісні показники давальницької сировини замовника, яка використовується для виробництва одиниці продукції в т.ч. тканини фактично перевіркою встановлено, що використано даної тканини на виробництво мяких меблів згідно вказаного контракту, за 2013 рік в кількості 147503 погонних метрів на суму 7005797 грн. Отже підприємством безпідставно списано з позабалансового рахунку 022 імпортованої тканини, ввезеної згідно давальницького договору за 2013 рік в кількості 25669 погонних метрів на суму 1701683грн. За 2014 рік списано давальницької тканини в кількості 222359 погонних метрів на суму 8462012 грн. Фактично використано даної тканини на виробництво мяких меблів згідно вказаного контракту за 2014 рік в кількості 195265 погонних метрів на суму 7572684 грн. Підприємством безпідставно списано з позабалансового рахунку 022 імпортованої тканини ввезеної згідно давальницького договору за 2014 рік в кількості 32074 погонних метрів на суму 1100846 грн. Крім цього, перевіркою встановлено, що підприємством в ході виробництва мяких меблів згідно з давальницького контракту на виробництво використовувалися тканини, які протягом 2013 року не списувалися з позабалансового рахунку підприємства, а саме у 2013 році в кількості 22041 погонних метрів на суму 938630 грн., у 2014 році в кількості 4982 погонних метрів на суму 221517 грн. Розрахунок списання давальницької тканини з позабалансового рахунку 022, кількість використаної давальницької тканини згідно з специфікацій на виробництво та використання тканини на виробництво давальницької продукції не списаної з позабалансового рахунку 022 наведено у додатку №1. Таким чином перевіркою встановлено, що ДП «Амбієнте Ферніче Україна» безпідставно списані з позабалансового рахунку 022 тканини ввезені згідно давальницького договору за 2013 рік в кількості 25669 погонних метрів на суму 1701683грн., за 2014 рік в кількості 32074 погонних метрів на суму 1100846 та не використані для виробництва мяких меблів відповідно давальницького контракту рахуються безоплатно отримані товари підприємством. Також, тканини, які протягом 2013 року не списувалися з позабалансового рахунку підприємства в кількості 22041 погонних метрів на суму 938630 грн., відповідно за 2014 рік 4982 погонних метрів на суму 221517 грн. та використовувалися підприємством для виробництва мяких меблів відповідно давальницького контракту рахуються безоплатно отримані товари підприємством.

Заслухавши думку представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з такого.

У період з 04.06.2015р. по 16.07.2015р. працівниками ДПІ у Камянка-Бузькому р-ні Львівської області ГУ ДФС у Львівській області проводилась планова виїзна документальна перевірка ДП «Амбієнте Ферніче Україна». За результатами перевірки складено акт від 23.07.2015р. №47/13-20-22-00/33465109. На підставі цього акту було винесено податкове повідомлення рішення від 10.08.2015р. №. Вказаним рішенням відповідача позивачеві визначено податкові зобовязання з податку на прибуток в сумі 752489 грн., у т.ч. 501659 грн. основного платежу та 250830 грн. Позивач, не погодився з висновками акту перевірки і подав відповідачеві заперечення до акту перевірки від 31.07.2015р. №2144/101.

Відповідач, за результатами розгляду цього заперечення своїм листом від 07.08.2015р. №3900/13-20-22-00 повідомив, що аргументами аперечення спростовується наявність порушення щодо завищення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за 2014р. на суму 2578563 грн. Наявність порушень пп.135.5.4 п.135.4 ст 135, п.137.10 ст.137, п.1382 ст.138 та пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України щодо заниження податку на прибуток за 2013р. на суму 501659 грн. аргументами заперечення не спростовано.

Таким чином, предметом судового спору є питання порушення позивачем правил обчислення показників податкової звітності лише за 2013р.

Стосовно порушень, допущених позивачем за результатами 2013 року у акті перевірки від 23.07.2015р. №47/13-20-22-00/33465109 на стор.9-10 вказано, що «В ході перевірки, а саме списання давальницької сировини встановлено, що підприємством списано за 2013 рік помісячно з позабалансового рахунку 022 було списано давальницьку сировину в кількості 173172 погонних метри на суму 8707480 грн. Перевіркою правильності списання на виробництво давальницької сировини відповідно до специфікацій до давальницького контракту, де вказані кількісні показники давальницької сировини замовника, яка використовується для виробництва одиниці продукції в т.ч. тканини встановлено, що використано даної тканини на виробництво мяких меблів згідно даного контракту, за 2013р. в кількості 147503 погонні метри на суму 7005797 грн. Отже, підприємством безпідставно списано з позабалансового рахунку 022 імпортованої тканини, ввезеної згідно давальницького договору за 2013 рік в кількості 25669 погонних метрів на суму 1701683 грн.

Крім цього, перевіркою встановлено, що підприємством для виробництва мяких меблів згідно давальницького контракту на виробництво використовувалися тканини, (що підтверджується ВМД), які протягом 2013 р. не списувалися з позабалансового рахунку підприємства саме у 2013р. в кількості 22041 погонний метр на суму 938630 грн. … Розрахунок списання давальницької сировини з позабалансового рахунку 022, кількість використаної давальницької сировини згідно з специфікаціями на виробництво та використання тканини на виробництво давальницької продукції не списано з позабалансового рахунку 022 наведено у додатку №1 до даного акту перевірки. Таким чином, ДП «Амбієнте ферніче Україна» безпідставно списані з позабалансового рахунку 022 тканини, ввезені згідно давальницького договору за 2013р. в кількості 25669 погонних метрів на суму 1701683 та не використані для виробництва мяких меблів відповідно давальницького контракту рахуються безоплатно отримані товари підприємством. Також, тканини, які протягом 2013 року не списувалися з позабалансового рахунку підприємства в кількості 22041 погонний метр на суму 938630 грн. та використовувалися підприємством для виробництва мяких меблів відповідно давальницького контракту рахуються безоплатно отримані товари підприємством.

Відповідно до пп. 135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України до складу інших доходів включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до п. 137.10 ст.137 Податкового кодексу України суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Отже підприємством в порушення пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 п.137.10 ст.137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами та доповненнями безпідставно занижено інші за рахунок не включення безоплатно отриманих товарів за 2013 рік на суму 2640313грн. за 2014 рік на суму 1322363грн.».

Відповідно до п. 6 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого Наказом ДПА України від 22.12.2010 №984, вказано, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з п. 5.2. цього ж Порядку у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

У акті перевірки, як на підставу вказаних вище висновків, зроблено посилання наступного характеру: «Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 в сумі 29631703 грн. на підставі таких документів: головні книги, обороти по рахунках 31 «Рахунки в банках», 36 «Розрахунки з покупцями», 73 «Відсотки одержані», 71 «Інший операційний дохід», 73 «Інші фінансові доходи», договорів, накладних, банківських виписок, ВМД встановлено заниження задекларованих ДП «Амбієнте ферніче Україна» вказаних показників у рядку Декларації «інші доходи» за 2013рік на суму 2640313 грн.». Також зроблено посилання на контракт від 01.09.2010р. №01/09/2010, укладений з компанією Actona Company A/S.

Тобто, за винятком контракту, у акті перевірки немає посилання на конкретні документи з конкретними реквізитами у привязці до їх змісту та підтвердження факту порушення, допущеного позивачем. Зокрема, не вказано жодної конкретної специфікації до контракту, її реквізитів та змісту, не вказано жодного первинного документа чи зведеного облікового документа бухгалтерського обліку, яким би підтверджувався факт порушення.

Відсутні такі посилання також і в Додатку №1 до акту, де наводиться розрахунок сум, наведених у акті перевірки. Також, відповідачем не надано копій документів, які могли б підтвердити висновки акту перевірки щодо порушень, допущених позивачем..

Розгорнутого пояснення, яким чином було розраховано кількість фактично використаних матеріалів (тканини) у акті не вказано.

До акту складено додаток №1. У цьому додатку в колонці 4 вказано кількість використаної тканини за даними перевірки в розрізі видів тканин і підсумовано загальну кількість використаної тканини згідно з висновками перевірки. При цьому, якщо додати показники цієї колонки, то результат не збігається з підсумковим рядком у додатку вказано суму 147503 погонні метри, однак, насправді сума доданків колонки складає 181941 погонний метр. Аналогічно у колонці 2 додатку до акту підсумкова кількість використаного матеріалу за даними підприємства складає 173171 погонні метри, а при додаванні показників цієї колонки виходить 222056 погонний метр.

Таким чином, здійснені в додатку №1 до акту розрахунки містять елементарні арифметичні помилки і не можуть бути основою для оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

З метою зясування підставності розрахунків, наведених у додатку №1 до акту перевірки суд двічі викликав ревізора ОСОБА_3, яка проводила перевірку і на момент розгляду справи у суді вже не працювала в органах ДФС, для надання пояснень та показань в якості свідка, однак двічі поштова служба повертала повістки через неможливість їх вручення адресату.

На підставі документів, поданих позивачем, судом встановлено, що виробництво диванів з давальницької сировини здійснюється ДП «Амбієнте Ферніче Україна» на підставі контракту від 01.09.2010р. №01/09/2010, укладеного з нерезидентом Actona Company A/S (Данія). Позивачем в обґрунтування своєї незгоди з висновками акту перевірки надано цей контракт та специфікації до нього на кожен вид продукції, що був виготовлений протягом 2013р., які є невідємною частиною контракту. Вказаним контрактом передбачено загальні умови переробки давальницької сировини у готову продукцію меблі. Невідємною частино цього контракту є додатки, які визначають асортимент продукції, що має бути виготовлена, технологічну схему виробництва, співвідношення вмісту давальницької сировини у вартості готової продукції та специфікації, які визначають кількісний та якісний склад готової продукції кожного найменування. Вказаними специфікаціями визначено нормативи витрат сировини (у тому числі тканини у погонних метрах ) на одиницю продукції конкретного виду. Витрачання матеріалів (у т.ч. тканини) здійснюється згідно узгоджених нормативів.

В обґрунтування правильності відомостей про кількість тканини, використаної позивачем в рамках виконання договору про переробку давальницької сировини, і списаної у звязку з цим ДП «Амбієнте ферніче Україна» надало внутрішні виробничі Звіти про випуск продукції за 2013р. (річний і щомісячні звіти протягом 2013р. додаток до позовної заяви №10), згідно з яким у 2013р. підприємством було виготовлено 22436 диванів різних найменувань (у розрізі кількості і найменування кожного виду виготовлених диванів). Детально цю інформацію викладено у додаткових поясненнях Позивача. У цих Звітах також вказано нормативи витрат тканини для виробництва диванів кожного виду і загальну кількість погонних метрів тканини, використаних для виробництва диванів кожного виду і виготовлених в 2013 р. диванів усіх видів.

Додатково на стор. 11 річного Звіту наведено відомості про кількість виготовлених диванів та кількості використаної тканини в розрізі конкретного виду текстильної тканини. Всього на виробництво 20942 диванів (на ремонт 1494 крісел Chikago тканина не витрачалась) було використано 183754,85 погонних метрів тканини. Достовірність даних цього Звіту, як виробничого облікового документу, відповідачем не оспорюється і не спростовується.

У бухгалтерському обліку кількість виготовлених диванів разом з витратами у грн. відповідно до відображено позивачем у картці рахунку 232 «Витрати виробництва» по складу готової продукції. У картках рахунку 232 (додаток до позовної заяви №9), які ведуться в розрізі кожного найменування дивану, кількість виготовлених диванів відповідає їх кількості у виробничих звітах (за вирахуванням кількості диванів, які були в залишку на початок 2013р.).

Також у картках рахунку 232 вказано номери інвойсів, за якими замовник-нерезидент здійснював оплату цієї продукції та через дріб номер ВМД на її вивезення.

Наприклад, диван sofa «Falkenberg sb» - у виробничому звіті за 2013 рік на 1 його сторінці вказано виробництво 32 одиниць з нормативними витратами 6,95 погонних метрів тканини на один диван, з фактичними витратами 222,4 погонних метрів на 32 одиниці. У помісячних виробничих звітах ці відомості вказано у виробничому звіті за листопад 2013р. у тій же кількості диванів (32 шт.) та кількості використаних погонних метрів тканини (222,4) за вирахуванням 3 шт., які були у залишку на початок 2013р. і були переміщені з відділу розробок на склад.

У картці рахунку 232 по найменуванню sofa «Falkenberg sb» вказано подальшому дані про виготовлення 32 диванів sofa «Falkenberg sb», вказано номери інвойсів 1477 та 1516, а також номери ВМД 017495 та 019306. Надалі, відомості про виробництво диванів sofa «Falkenberg sb» відображено в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 232 за листопад 2013р. і у цій же кількості в оборотно-сальдовій відомості за 2013р.).

Аналогічно ведеться облік по виготовлених диванах інших найменувань.

У цій же оборотно-сальдовій відомості за 2013р. (додаток до позовної заяви №8) зведено відомості про собівартість виробництва продукції усіх найменувань цього року і їх вартість 23435049,04 грн. (без врахування вартості давальницької сировини, що є власністю замовника) по дебету рах.232, які надалі перенесено в головну книгу (додаток до позовної заяви №7) в колонку «Дебет оборотів» по рахунку 232.

Спростування цих даних позивача конкретною доказової інформацією у акті перевірки, додатках до нього та запереченнях на позовну заяву немає. Таким чином, Позивачем документально підтверджено використання на виробництво готової продукції з давальницької сировини тканин у кількості 183754,85 погонних метрів.

Відомості про зворотне вивезення частини давальницької сировини і розмитнення частини сировини для власних потреб підтверджується річним та помісячними звітами, доданими до позовної заяви (додаток №11), згорнутою інформацією про рух давальницької тканини по рахунку 022 за 2013 рік, ВМД та інвойсами на давальницьку сировину, повернуту замовнику, реєстром ВМД по імпорту давальницької сировини за 2013р., ВМД та інвойсами на давальницьку сировину, розмитнену для власного використання, які додано позивачем разом з додатковими поясненнями до позовної заяви.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач правомірності свого податкового повідомлення-рішення не підтвердив і свого процесуального обовязку не виконав.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Камянка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області від 10.08.2015 №.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Камянка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь дочірнього підприємства «Амбієнте Ферніче Україна» судовий збір в розмірі 11 287 (одинадцять тисяч двісті вісімдесят сім) грн 34 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський