Справа № 22-а-8908/11
Суддя: Даценко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Іванової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області та ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 27 квітня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому посилалася на те, що вона має статус непрацюючого пенсіонера, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, віднесена до категорії 1 особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом другої групи захворювання, пов'язаного з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, одержує доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у значно меншому розмірі, ніж передбачено ст. ст. 39, 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Просила визнати відмову неправомірною, зобов'язати відповідача провести перерахунок державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та виплатити заборгованість починаючи з 01 січня 2006 року в розмірі 195334,28 грн. Визнати неправомірною відмову у виплаті доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, згідно ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити виплату за 2008 рік у розмірі 6927,40 грн.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 27 квітня 2009 року позов задоволено частково. Визнано відмову відповідача у перерахунку позивачці доплати до пенсії, ж непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю та державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком неправомірною. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачці державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком починаючи з 22 травня 2008 року по 31 січня 2009 року та доплати до пенсії, ж непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю з урахуванням фактично виплачених сум. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати постанову суду та прийняти нову по суті позовних вимог, а відповідач просить скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, територія якого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 віднесена до зони посиленого радіологічного контролю, є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, перебуває на обліку в УПФУ в смт. Бородянка Київської області і отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок захворювання, повязаного впливом наслідків аварії на ЧАЕС і відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 39, 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно - правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та доплати до пенсії, ж непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачених наведеними вище статтями, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а при розрахунку доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону, наведеного вище, застосуванню підлягають саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи».

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги позивачки висновків суду не спростовують.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, постанова суду прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 195, 197-198, 200, 205-206 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Бородянському районі Київської області та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бородянського районного суду Київської області від 27 квітня 2009 року - без

змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді