Справа № 2а-9399/11/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2015 р. м. Київ К/9991/74143/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Державної податкової служби на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2012 по справі № 2а-9399/11/2670

за позовом Малого приватного підприємства фірма "Дукат"

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва

про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємство звернулась до суду із позовною заявою у якій просить скасувати рішення від 15.12.2010 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 13 673,28 грн. та № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1 700,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.01.2012 у задоволені позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2012 рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 15.12.2010 № та від 15.12.2010 № 001142305 в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 8 770,00 грн., в решті позовних вимог Підприємства відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Державна податкова інспекція подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Судами встановлено, що фактичною підставою для нарахування Підприємству штрафних санкцій слугував висновок фахівців державного податкового органу, викладений у акті перевірки від 02.12.2010, про порушення позивачем вимог п. 2.6, п. 2.8, п. 3.5 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637), внаслідок неоприбуткування готівкових коштів у Книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) на підставі фіскальних звітних чеків від 20.11.2010 №0483, від 21.11.2010 № 0484, від 22.11.2010 № 0485, від 23.11.2010 № 0486 та від 24.11.2010 № 0487 на загальну суму 1 784,00грн. та перевищено ліміт залишку готівки в касі на 2 376,64 грн., оскільки в видаткових касових ордерах від 01.10.2010 №247 та від 14.07.2010 №165 відсутні підписи одержувачів. Крім того, перевіркою також встановлено порушення позивачем п. 9 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", що полягало у незабезпеченні зберігання фіскальних звітних чеків від 20.11.2010 №0483, від 21.11.2010 № 0484, від 22.11.2010 № 0485, від 23.11.2010 № 0486 та від 24.11.2010 № 0487 в книзі обліку розрахункових операцій.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято оскаржувані рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Так, згідно п. 1.2 Положення № 637 оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2.6 глави 2 Положення № 637 готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день її одержання) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та п. 1.2 Положення № 637 КОРО - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Отже, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність законодавчо встановлених послідовних дій, а саме: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

Таким чином, невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки.

Згідно зі ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/96 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" у разі порушення юридичними особами норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, позивачем щоденні записи надходження готівки у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків від 20.11.2010 №0483, від 21.11.2010 № 0484, від 22.11.2010 № 0485, від 23.11.2010 № 0486 та від 24.11.2010 № 0487 на загальну суму 1784,00 грн. здійснено не було, що також не заперечувалось і Підприємством як у позовній заяві так і апеляційній скарзі (а.с. 3, 6, 92).

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відсутність записів про готівкові надходження в КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки, а відповідно правомірним є і застосування фінансових санкцій до позивача за неоприбуткування готівки в касі у сумі 8920,00 грн.

А, відповідно до п. 2.8 Положення № 637, підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) в межах, що не перевищують установлений ліміт каси.

Видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником. До видаткових ордерів можуть додаватися заява на видачу готівки, розрахунки тощо (п. 3.4 Положення № 637).

Пунктом 3.5 Положення № 637 також передбачено, що у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа.

Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи на видаткових касових ордерах Підприємства від 01.10.2010 №247 та від 14.07.2010 №165 відсутні підписи одержувача коштів (а.с. 44, 45), а отже застосування штрафних санкцій до позивача за перевищення встановлених лімітів залишку готівки у касі у розмірі 4 753,28 грн. є обґрунтованим.

Крім того, у відповідності до п. 9 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій .

Згідно з п. 4 ст. 17 вказаного Закону у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чека або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій за рішенням відповідних органів державної податкової служби України до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не було дотримано вимог щодо забезпечення зберігання фіскальних звітних чеків від 20.11.2010 №0483, від 21.11.2010 № 0484, від 22.11.2010 № 0485, від 23.11.2010 № 0486 та від 24.11.2010 № 0487 в книзі обліку розрахункових операцій, що підтверджується актом перевірки, поясненням адміністратора кафе позивача (а.с. 21), копіями фіскальних звітних чеків №0483, № 0484, № 0485, № 0486, № 0487, що містяться в матеріалах справи (а.с. 42) та з яких не вбачається, що вони підклеєні в графі "місце для підклеювання чеків" Книги обліку розрахункових операцій.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України також приходить до висновку і про правомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 700,00 грн. за незберігання фіскальних звітних чеків в КОРО.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції застосував норми матеріального права та спір у справі вирішив правильно, тому рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення ухвалене судом першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Державної податкової служби задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2012 по справі № 2а-9399/11/2670 скасувати та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.01.2012.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко