Справа № 2а/0470/13652/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Київ К/800/20122/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф. Швеця В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, треті особи: Самарський районний відділ Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Дніпропетровське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, про поновлення на службі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, треті особи: Самарський районний відділ Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Дніпропетровське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, у якому просив: визнати дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області - неправомірними; скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області №1906 від 24 вересня 2012 року; поновити ОСОБА_4, прапорщика міліції, на посаді міліціонера - водія сектора ресурсного забезпечення Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанції прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, справу направити до на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідач у письмових запереченнях на вказану касаційну скаргу, які надійшли до Вищого адміністративного суду України просить її залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Треті особи письмових заперечень чи доповнень до касаційної скарги позивача до суду не надали.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що Наказами Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області та Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 24.09.2012 року №843, № 1906 «Про покарання працівників Самарського РВ ДМУ»; «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Самарського РВ ДМУ» (відповідно), реалізованих Наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 25.09.2012 року № 191 о/с дск «по особовому складу» позивача звільнено у запас Збройний Сил України за п.63 «є» (за порушення дисципліни).

Підставою для винесення вказаних Наказів став висновок службового розслідування від 22 вересня 2012 року, в якому встановлений факт грубого порушення позивачем службової дисципліни, яке виразилося у невиконанні Наказу керівництва Дніпропетровського міського управління, залишенні місця служби без дозволу керівництва, порушення вимог ст.7 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійного етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, з чим погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України, що звільняючи позивача з органів внутрішніх справ відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про міліцію» №565-XII від 20.12.1990 року порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою КМУ УРСР від 29 липня 1991 р. №114 особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Отже, такий вид припинення служби в органах внутрішніх справ, як звільнення за пп. «є» п. 64 Положення, є однією із підстав для звільнення осіб рядового і молодшого начальницького складу, проте факт скоєння вчинку, що має такі наслідки має бути доведений.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що позивача було правомірно звільнено з посади з підстав допущення вчинку, який не сумісний з займаною ним посадою, що встановлено судами попередніх інстанцій.

Отже, в межах касаційної скарги порушень судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційні скарги без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, треті особи: Самарський районний відділ Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Дніпропетровське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, про поновлення на службі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець