Справа № 345/1281/15а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Справа № 876/5570/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання незаконною відмови у перерахунку пенсії за віком з врахуванням роботи в районах, що прирівняні до Крайньої Півночі, зобов'язання зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 12.09.1981 року по 24.07.1994 року з розрахунку за кожен рік - один рік і шість місяців, як трудовий стаж вироблений в місцевостях в районах Крайньої Півночі, зобов'язання провести перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу, починаючи з часу призначення пенсії.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2015 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Калуші і Калуському районі в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільгового обчислення стажу. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Калуші і Калуському районі зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 12.09.1981 року по 01.07.1985 року та з 02.07.1985 року по 24.07.1994 року - як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні, зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Калуші і Калуському районі здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з врахування пільгового стажу з 06.10.2014 року. Позовні вимоги в частині перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з врахуванням пільгового стажу з часу призначення по 05.10.2014 року залишено без розгляду.

Не погодившись з таким судовим рішенням, його оскаржило управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області, подавши апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Апелянт, зокрема, зазначив, що на позивача не поширюється пільгове обчислення страхового стажу, оскільки він не уклав строковий трудовий договір на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а працював вахтово-експедеційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області) та в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області).

Представники сторін у судове засідання не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, в межах викладених в ній доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 30.05.2007 року, ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком (а.с. 15).

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт, з 12.09.1981 р. по 01.07.1985 р., з 02.07.1985 р. по 24.07.1994 р. вахтово - експедиційним методом в Західному Сибіру. Крім того, йому виплачувався районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалась додаткова відпустка в кількості 12 днів за роботу в МПКП та 18 днів за роботу в РКП, про що свідчить довідка № 10-370, видана Прикарпатським управлінням бурових робіт ПАТ «Укрнафта» 13.03.2015 року (а.с. 7).

Факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі, а також місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, підтверджується також відомостями, що містяться в трудовій книжці (а.с. 8-14).

Позивач подав до управління Пенсійного фонду України в Калуші і Калуському районі заяву про зарахування стажу роботи на Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 12.09.1981 року по 24.07.1994 року в 1,5-кратному розмірі. В листі УПФУ в м. Калуші та Калуському районі №139/П-15 від 03.04.2015 року вказано, що пільгове обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі проводиться у півторакратному розмірі при укладенні письмових трудових договорів на строк не менше трьох років. По закінченні цього терміну трудові договори переукладались на такий же термін чи продовжувались на термін не менше одного року. У всіх інших випадках період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зараховується в одинарному розмірі. Так, як вищевказані документи ОСОБА_1 не подав, то стаж роботи в районі Крайньої Півночі зараховано в одинарному розмірі (а.с. 5-6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пільгове обчислення стажу передбачено законодавством колишнього СРСР, а період роботи в зазначений період підтверджується трудовою книжкою та довідками, а отже, управління ПФУ неправомірно не врахувало стаж роботи у пільговому обчислені з посиланням, що не були надані строкові трудові договори, оскільки це суперечить приписам пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, постанови № 148, Указу від 26 вересня 1967 року.

Указом від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Таким чином, пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

Суд встановив, що ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт електромонтером, електромонтером по ремонту та обслуговуванню обладнання з 12.09.1981 р. по 24.07.1994 р. вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру, з них: з 12.09.1981 р. по 01.07.1985 р. - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (в Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області), з 02.07.1985 р. по 24.07.1994 р. - робота вахтово-експедиційним методом у районах Крайньої Півночі (в Ямало-Ненецькому автономному окрузі Тюменської області).

У довідці від 13 березня 2015 року за № 10-370 вказано, що робота вахтово-експедиційним методом проводилась у режимі 15 робочих днів у місяць у районах Крайньої Півночі та прирівняних до них районах по 12 годин за добу. До заробітної плати виплачувався районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалися додаткові відпустки.

Отже, Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в постанові від 27 квітня 2015 року дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, оскільки робота ОСОБА_1 вахтовим методом по 15 днів на місяць у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за трудовим договором із підприємством, що не було розташоване у цих районах, не дає йому права на пільги з кратного обчислення трудового стажу (один рік за один рік і шість місяців).

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, а додаткові пільги, передбачені статтею 5, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 27.10.2015 р. № 338/1079/14-а, яка згідно вимог ст. 244-2 КАС України є обов'язковою.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції не встановив всіх фактів, що мають значення для правильного вирішення спору і неправильно застосував норми матеріального права, а тому є підстави для скасування постанови суду та прийняття нової - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області задовольнити, постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2015 року у справі № 345/1281/15-а, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 21 грудня 2015 року.