Справа № 815/7182/13-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/7182/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О. М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В

ОСОБА_1

при секретарі: Величко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційні скарги комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_2» та державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015р. по справі за адміністративним позовом комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_2» до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013р. КП «Теплопостачання м.Одеси» (уточнюючи в процесі розгляду справи свої позовні вимоги) звернулось в суд із позовом до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі СДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 26 квітня 2013р. в частині визначення суми грошового зобовязання у розмірі 13267753грн., а саме, в сумі 11509471,58грн. за основним платежем та 1692241грн. за штрафними санкціями.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що СДПІ проведено виїзну планову перевірку КП «Теплопостачання міста ОСОБА_2» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1.01.2011р. по 30.09.2012р., валютного та іншого законодавства за період з 1.01.2011р. по 30.09.2012р.

За результатами перевірки відповідачем 11.04.2013р. складено акт за №73/23-0/34674102/18 у висновках якого зазначено на порушення вимог податкового законодавства України, в результаті чого КП «Теплопостачання міста ОСОБА_2» занижено податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в періоді, що перевірявся, на загальну суму 11 575 512грн.

На підставі таких висновків СДПІ 26.04.2013р. прийнято податкове повідомлення-рішення за №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 13 267 753грн.

КП «Теплопостачання міста ОСОБА_2» зазначає, що не погоджується висновками СДПІ щодо збільшення грошове зобов'язання з ПДВ, окрім порушень, викладених в акті перевірки на суму ПДВ 66040,42грн. по: податковій накладній №4 від 26.12.2011р., виписаній ТОВ «Альптехпром» на суму ПДВ 60126,62грн., по податковим накладним №№222,233,239,242,243 від 30.11.2011р. та №247 від 30.12.2011р., виписаним КП «Міськзелентрест» на загальну суму ПДВ 5913,80грн., які підприємство визнає, зважаючи на те, що при складанні податкової звітності позивачем були допущені помилки, в результаті яких підприємство двічі включило дані суми ПДВ до податкового кредиту. Посилаючись на зазначені обставини позивач просить позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015р. адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті ОСОБА_2 Державної податкової служби № від 26.04.2013р. в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 286977грн., з яких 274417грн. - за основним платежем та 12560грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Теплопостачання міста ОСОБА_2» просить змінити постанову в частині визнання правомірним податкового повідомлення-рішення щодо збільшення грошового зобовязання з ПДВ, та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

В апеляційній скарзі СДПІ просить постанову суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанову суду без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведена правомірність формування податкового кредиту тільки по сумі 274417грн., при формуванні інших сум податкового кредиту платником податку не доведена правомірність отримання послуг та обґрунтованість податкового обліку та правомірність формування податкового кредиту по цим операціям.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що у відповідності до графіку проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання на 4-й квартал 2012р. ДПІ по роботі з ВПП у м.Одесі проведено планову виїзну перевірку КП «Теплопостачання міста ОСОБА_2» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 1.01.2011р. по 30.09.2012р.

За результатами проведення перевірки СДПІ по роботі з ВПП у м.Одесі 11.04.2013р. складено акт перевірки за №73/23-0/34674102/18 (т.1 а.с.32-83, т.3 а.с.182-233), яким встановлено порушення п.п.14.1.266 п.14.1 ст.14, п. 46.1 ст. 46, п.187.10 ст.187, п.198.6, ст.198 п. 201.10, ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 11575512,00грн., порушення п.198.6 ст.198 п.201.10, ст.201 ПК України, в результаті чого занижено відємне значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду), яке зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість на суму 45994грн. у жовтні 2011р. (п.2, п.3 висновку акту перевірки). До акту ДПІ складені додатки №1 та №2, 6 (т.1 а.с.84-115, т.3 а.с.234-265, т.4 а.с.1-6). Крім того, в матеріалах справи міститься розрахунок податкових зобовязань та штрафних санкцій до акту планової перевірки №73/23-0/34674102/18 від 11.04.2013 року (т.7 а.с.178-179).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 26.04.2013р. прийнято податкове повідомлення-рішення за №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 13267753,0грн., з яких, 11575512грн. за основним платежем та 1692241грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення: п.п.14.1.266 п.14.1 ст.14, п.46.1 ст.46, п.187.10 ст.187, п.198.6 ст.198, п.201.10, ст.201 ПК України, п.7 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (т.1 а.с.31, т.3 а.с.181).

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення стали висновки ДПІ про те, що позивачем включено до складу податкового кредиту з ПДВ по податковим накладним не за датою списання грошових коштів з банківського рахунка, а за датою отримання товару, а також те, що позивачем включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по придбаним товарам, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а також допущенні технічні помилкі.

Платник податку оскаржив прийняте податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте, подані скарги залишенні без задоволення.

Перевіряючи правомірність та підстави прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з наступного.

Стосовно порушення КП «ТМО» п.п.14.1.266 п.14.1 ст.14, п.187.10 ст.187 ПК України, у звязку із тим, що підприємством включено до складу податкового кредиту ПДВ по податковим накладним не за датою списання грошових коштів з банківського рахунка, а за датою отримання товару, а саме, у січні 2011р. на загальну суму ПДВ у розмірі 4652739грн., суд виходить з наступного.

Вказані висновки відповідача обґрунтовані тим, що згідно даних банківських виписок, бухгалтерських рахунків (639 газ, 638 енергоносії) та реєстрів отриманих податкових накладних суми списання грошових коштів з банківського рахунка по постачальнику Національна акціонерна компанія ДК «Нафтогаз України» (ІПН 56), не відповідають даним реєстрів податкового кредиту.

В свою чергу, заперечуючи проти даного порушення з боку КП «ТМО», останнє зазначає, що такі висновки податкового органу є безпідставними, адже відповідно до ЗУ «Про податок на додану вартість», який діяв до 1.01.2011р. (до набрання чинності ПК України від 2.12.2010р.) КП «ТМО» не застосовувало касовий метод для нарахування податкового кредиту, а тому включило до складу податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним в порядку, передбаченому п.п.7.5.1. п.7.5 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість», відповідно до якого право платника податку на податковий кредит виникає з дати здійснення першої події. Оскільки в даному випадку постачання товару підтверджено податковими накладними, враховуючи що товар було поставлено в грудні 2010р., а податкові накладні №18352 та №18358, що засвідчують факт придбання платником податку товару, отримані підприємством в лютому 2011р. (про що свідчить вхідний штамп на податкових накладних, та конверт з відміткою про відправлення), та порушень з приводу заповнення даних податкових накладних та вартості придбаного товару не встановлено, позивач вважає, що податковий кредит сформовано правомірно та з боку позивача відсутні порушення п.п.14.1.266 п.14.1 ст.14, п.187.10 ст.187 ПК України, які призвели до нарахування грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 4652739грн.

Під час дослідження усіх обставин по справ, судом першої інстанції було встановлено, що 14 жовтня 2010р. для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» (покупець) уклало з ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» (постачальник) договір №06/10-1062БО-23/ТГО-340/10 про закупівлю природного газу за державні кошти, згідно якого постачальник зобовязується поставити покупцеві імпортований природний газ, а покупець зобовязується прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п.1.2 цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується покупцем виключно для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших субєктів господарювання (т.8 а.с.178-185).

В той же час, 14 жовтня 2010р. для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» (покупець) уклало з ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» (постачальник) договір №06/10-1061ТЕ-23/ТГО-339/10 про закупівлю природного газу за державні кошти, згідно якого постачальник зобовязується поставити покупцеві імпортований природний газ, а покупець зобовязується прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п.1.2 цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується покупцем виключно для надання населенню та релігійним організаціям послуг з опалення та гарячого водопостачання (т.8 а.с.192-199).

На виконання умов вищезазначених договорів, ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» поставило, а КП «ТМО» отримало природній газ для виробництва теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, що підтверджується актом передачі-приймання природного газу від 31.12.2010р., актом про фактичне споживання природного газу від 31.12.2010р., та актом про зняття показників приладів обліку від 31.12.2010р. (т.8 а.с.188-190) та отримало природний газ для виробництва теплової енергії для потреб населення та релігійних організацій, що підтверджується актом передачі-приймання природного газу від 31.12.2010р. (т.8 а.с.200).

На виконання умов даних договорів ДК «Газ України» (ІПН 56) виписані позивачу податкові накладні: №18358 від 31.12.2010р. на загальну суму 14104444,85 грн., в тому числі ПДВ 2350740,81 грн. (за договором №06/10-1062БО-23/ТГО-340/10) та №18352 від 31.12.2010 року на загальну суму 53069866,04грн., в тому числі ПДВ 8844977,67грн. (т.8 а.с.186,204). Дані податкові накладні отримані КП «ТМО» від його контрагента 3.02.2011р. та включені до реєстру отриманих податкових накладних у січні 2011р. за порядковими номерами №109, №110 (т.7 а.с.214-218). При цьому, як вбачається з даного реєстру, по податковій накладній №18358 від 31.12.2010р. на загальну суму 14104444,85грн., в тому числі ПДВ 2350740,81грн., позивачем включено лише загальну суму 8224444,85грн., в тому числі ПДВ - 1370740,81грн. (т.7 а.с.218).

Сума ПДВ у загальному розмірі 10215718,48 грн. по вказаним податковим накладним включена підприємством до складу податкового кредиту у січні 2011р. по контрагенту-постачальнику ДК «Газ України» за порядковим номером 41, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за січень 2011р. (вх.№ від 21.02.2011р.) та додатком 5 до неї (вх. № від 21.02.2011р.) (т.8 а.с.206-223).

Позивач зазначив, що на момент віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту КП «ТМО» сплатило за постачання природного газу за грудень 2010р. за договором № 06/10-1061ТЕ-23/ТГО-339/10 загальну суму у розмірі 23218895,64грн. та за договором №06/10-1062БО-23/ТГО-340/10 загальну суму у розмірі 10700000грн., на підтвердження чого з боку позивача надані виписки підприємства по рахунку 311, за підписом головного бухгалтера КП «ТМО» (т.17 а.с.92-93), які в тому числі, були надані до перевірки.

Згідно даних бухгалтерських виписок вбачається, що за договором № 06/10-1061ТЕ-23/ТГО-339/10 позивачем сплачена сума ПДВ у розмірі 3869815,94грн., а за договором №06/10-1062БО-23/ТГО-340/10 сума ПДВ у розмірі 1783333,33 грн., що у загальному розмірі складає суму ПДВ 5653149,27 грн.

Під час дослідження усіх доказів, позивачем не було надано копій банківських виписок або платіжних доручень про сплату коштів контрагенту-постачальнику ДК «Газ України» за поставлений газ, із посиланням на те, що такі документи на підприємстві позивача відсутні, оскільки згідно акту №11 від 10.02.2014р. (т.17 а.с.94-100) банківські виписки та платіжні доручення за 2010 рік знищені, а станом на момент розгляду справи з банківської установи такі документи отримати неможливо, у звязку із тим, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Надра Банк», через які здійснювалися відповідні платежі, знаходяться в стадії ліквідації.

Вирішуючи питання щодо правомірності віднесення позивачем до складу податкового кредиту по контрагенту-постачальнику ДК «Газ України» (ІПН 56) у січні 2011р. суми ПДВ у розмірі 4652739грн., стосовно якої виявлено порушення, суд виходив з наступного.

З 1.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України, і відповідно до п.187.10 ст.187 ПК України (в редакції, яка діяла на час формування позивачем податкового кредиту) у разі якщо платники податку, які постачають теплову енергію, газ природний (крім скрапленого), надають послуги з водопостачання, водовідведення чи послуги, вартість яких включається до складу квартирної плати чи плати за утримання житла, фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, квартирно-експлуатаційним частинам, об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, іншим подібним платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості (далі - ЖЕКи), датою виникнення податкових зобов'язань є дата зарахування коштів на банківський рахунок платника податку, а датою виникнення права на податковий кредит є дата списання коштів з банківського рахунка в оплату придбаних товарів/послуг.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Як визначено в п.14.1.266 ст.14 ПК України (в редакції, яка діяла на час формування позивачем податкового кредиту), що касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов'язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що посилання позивача на п.п.7.5.1. п.7.5 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість» є помилковими, оскільки з 1.01.2011р. позивач застосовує касовий метод для цілей оподаткування, за яким датою виникнення права на податковий кредит є дата списання коштів з банківського рахунка в оплату придбаних товарів/послуг. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку, оскільки за податковими накладними від 31.12.2010р. позивач формував податковий кредит вже у січні 2011р., то на позивача поширювались положення п.187.10 ст.187 ПК України, а отже, позивач до податкового кредиту у січні 2011р. міг віднести лише суми ПДВ, які фактично сплачені його контрагенту включно за січень 2011р.

В свою чергу, під час розгляду справи, представники позивача зазначили, що окрім того, що вказана сума ПДВ у розмірі 4652739грн. зменшена безпідставно, так ця сума ще не відповідає фактичним даним, оскільки несплачена сума ПДВ, яка віднесена до податкового кредиту є меншою, ніж сума, яка встановлена відповідачем у розмірі 4652739 грн.

Стосовно розміру ПДВ у сумі 4652739грн., на який позивачу зменшено податковий кредит згідно п.п.14.1.266 п.14.1 ст.14, п.187.10 ст.187 ПК України, суд виходив з того, що під час розгляду справи встановлено, що позивачем до податкового кредиту у січні 2011р. по контрагенту-постачальнику ДК «Газ України» віднесено ПДВ у загальному розмірі 10215718,48грн. по вказаним вище податковим накладним.

Однак, з даних бухгалтерської виписки по рахунку 311, вбачається, що загальна сума ПДВ, яка була сплачена по вказаним податковим накладним станом на 31.01.2011р. складає 5653149,27 грн.

Тобто, як слідує із вказаного, сума ПДВ, яка включена до податкового кредиту у січні 2011р., але залишилась несплаченою, становить 4562569,21грн. (10215718,48 грн. (загальна сума ПДВ, яка віднесена до складу податкового кредиту у січні 2011р. по контрагенту-постачальнику ДК «Газ України» - 5653149,27грн. (загальна сума ПДВ, яка була сплачена по вказаним податковим накладним станом на 31.01.2011р.).

Так, на сторінці 24-25 акту перевірки ДПІ зазначено, що відхилення по податковому кредиту у січні 2011р. по ДК «Газ України» становить «-4652739грн.». Вказану суму, як вбачається з акту перевірки відповідачем встановлено шляхом арифметичного вирахування із суми ПДВ 10442167грн. (усього податковий кредит (ряд.17) за даними платника податку) суми ПДВ 5789428 грн. (усього податковий кредит (ряд.17) за даними перевірки). При цьому, як зазначено представниками відповідача під час розгляду справи, сума ПДВ у розмірі 5789428грн. це сума ПДВ, що віднесена до складу податкового кредиту у січні 2011р. по усім контрагентам-постачальникам за цей період, по якій були сплачені кошти. В свою чергу, на пропозицію суду надати докази, що свідчать про підтвердження сплати цієї суми ПДВ у розмірі 5789428 грн., з боку відповідача таких доказів не надано.

Таким чином, відповідачем шляхом арифметичного вирахування встановлено завищення позивачем у січні 2011р. суми ПДВ по ДК «Газ України» у розмірі 4652739грн. (сума ПДВ, яка залишається несплаченою станом на 1.02.2011р.), в той час, як згідно наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що сума ПДВ, яка віднесена позивачем до складу податкового кредиту у січні 2011р., але не сплачена позивачем, становить 4562569,21грн.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано жодних документів, на які відповідач посилався в акті перевірки стосовно встановлення несплаченої суми ПДВ саме у розмірі 4652739грн.

Отже, враховуючи викладене, вбачається, що відповідачем безпідставно (помилково або без врахування усіх зазначених вище здійснених проплат позивача по контрагенту-постачальнику ДК «Газ України» знято позивачу податковий кредит у січні 2011р. у розмірі 90170грн. (4652739грн. (сума ПДВ, на яку під час перевірки встановлено відхилення у звязку із відсутністю сплати) - 4562569грн. (сума ПДВ, яка фактично залишилась несплаченою, що підтверджено матеріалами справи) = 90170 грн.)

Зважаючи на викладене, суд вважає, що відповідачем правомірно зменшено позивачу податковий кредит у січні 2011р. на суму ПДВ у розмірі 4562569грн. по контрагенту-постачальнику ДК «Газ України», та безпідставно і необґрунтовано зменшено податковий кредит на суму ПДВ у розмірі 90170грн., та як наслідок відповідачем безпідставно встановлено заниження КП «ТМО» податку на додану вартість у січні 2011р. на суму 90170грн., та правомірно встановлено заниження КП «ТМО» податку на додану вартість у січні 2011р. на суму 4562569грн.

При цьому, що стосується застосованих штрафних санкцій за цей період, суд виходив з наступного.

Як вбачається з розрахунку штрафних санкцій, за період січень 2011р. до позивача за виявлене порушення на суму грошового зобовязання 4652739 грн. застосовано штрафну санкцію у загальному розмірі 1 грн. Таким чином, враховуючи те, що за вказаний період з боку позивача було виявлено порушення податкового законодавства, яке знайшло своє відображення під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що сума застосованої штрафної санкції за січень 2011р. у загальному розмірі 1грн. нарахована позивачу правомірно, враховуючи вимоги п.7 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України.

Що стосується посилань ДПІ в акті перевірки на порушення позивачем п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, у звязку з тим, що підприємством включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по придбаним товарам, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями у сумі ПДВ 6729503грн., судом першої інстанції встановлено, що відповідно до абз.1 п.44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абз.1 цього пункту.

Отже, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про бухгалтерський облік», на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Порядок формування податкового кредиту з 1.01.2011р. визначений ст.198 ПК України (надалі - ПК України).

Як визначено в п.п. а) п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За правилами п.198.6 ст.198 ПК України (в редакції, яка діяла на момент віднесення позивачем спірних сум до податкового кредиту) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

За змістом п.201.1 ст.201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках реквізити, що визначені у цьому пункті.

Відповідно до п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

У відповідності до вимог п.201.6 ст.201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

В свою чергу, п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції, яка діяла на момент віднесення позивачем спірних сум до податкового кредиту) визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, приписами податкового законодавства визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ, і відповідно, підставою для настання відповідальності платника податку, є неможливість підтвердження сум податку, включеного до складу податкового кредиту, податковими накладними.

Виходячи з положень податкового законодавства, щодо порушень, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту лютого 2011р. суми ПДВ у розмірі 453,00грн. по податковій накладній №512 від 22.02.2011р., яка виписана ПП «Агропостач» на суму ПДВ у розмірі 453грн., суд першої інстанції дійшов наступного.

В акті перевірки вказано, що згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м.Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за лютий 2011р. (вх.№ від 21.03.2011) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту лютого 2011р. ПДВ у розмірі 453 грн. по податковій накладній №512 від 22.02.2011р., яка виписана ПП «Агропостач» , відображена в реєстрі отриманих податкових накладних, в складі податкового кредиту декларації з ПДВ та в додатку №5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за лютий 2011р. за порядковим номером 36. Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 вх.№ від 05.11.2012р.) підприємством збільшено податковий кредит квітня 2011р. на суму 453,00грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду, та крім того, виявлені розбіжності з вищеназваним контрагентом на загальну суму ПДВ 453,00грн.

Однак, під час дослідження обставин по справі щодо вказаного порушення, позивач зазначає, що дане твердження відповідача є безпідставним, адже податкової накладної №512 від 22.02.2011р., яка виписана ПП «Агропостач» на суму ПДВ 453грн. не існує, оскільки податкова накладна №512 від 22.02.2011р. на загальну суму ПДВ у розмірі 453,00грн. виписана ФОП ОСОБА_3 та зареєстрована в реєстрі отриманих податкових накладних за порядковим номером 36.

На підтвердження своїх правової позиції позивачем надано посвідчену копію податкової накладної №512 від 22.02.2011р. на суму ПДВ, яка виписана фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на виконання договору поставки №03/ТГО-1/09 від 3.01.2009р. (т.6 а.с.60, т.12 а.с.45).

Досліджуючи надані докази, судом першої інстанції було встановлено, що позивачем 21.03.2011р. подано до ДПІ податкову декларацію з ПДВ за лютий 2011р. (т.12 а.с.64-67) разом із додатком 5 до неї та реєстром отриманих та виданих податкових накладних за цей період (т.7 а.с.219-225, т.12 а.с.52-63). З додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за лютий 2011р. «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» судом встановлено, що під порядковим номером «36» в розділі ІІ «Податковий кредит» значиться контрагент-постачальник з індивідуальним податковим номером №74 (період виписки податкових накладних 2.2011р. на загальну суму ПДВ 7965,77грн.). Вказаний індивідуальний податковий номер належить ПП «Агропостач», що підтверджується детальною інформацією по декларації (т.13 а.с.145) та не заперечувалось сторонами у справі. Водночас, як встановлено з цього додатку 5, під порядковим номером «21» в розділі ІІ «Податковий кредит» значиться контрагент-постачальник з індивідуальним податковим номером №, яким є ФОП ОСОБА_3 (період виписки податкових накладних 2.2011р. на загальну суму ПДВ 14916,20грн.).

Згідно реєстру отриманих та виданих податкових накладних за лютий 2011р., вбачається, що під порядковим номером «36» внесено отриману КП «ТМО» 1.03.2011р. податкову накладну №512 від 22.02.2011р., виписану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на суму ПДВ 453грн. (т.7 а.с.221). Також, по цьому ж контрагенту у реєстрі зареєстровані й дві інші податкові накладні, виписані ним у лютому 2011р. на суму ПДВ 7729,60грн. (порядковий номер «39») та ПДВ 6733,60 грн. (порядковий номер «19»), що разом із сумою ПДВ 453грн. по податковій накладній №512, становить загальну суму ПДВ 14960,20грн., яка відповідає даним додатку 5 по цьому контрагенту.

В той же час, згідно реєстру отриманих податкових накладних за лютий 2011р. судом встановлено, що КП «ТМО» було отримано декілька податкових накладних, виписаних у лютому 2011р. контрагентом-постачальником ПП «Агропостач», на загальну суму ПДВ 7965,77грн., яка відповідає даним додатку 5 по цьому контрагенту, серед яких відсутні податкові накладні із номером «512», датою виписки «22.02.2011р.» та сумою ПДВ «453грн.».

Отже, судом зроблений висновок, що у лютому 2011р. позивачем не формувався податковий кредит по податковій накладній №512 від 22.02.2011р., яка виписана ПП «Агропостач» на суму ПДВ 453грн.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що податкова накладна №512 від 22.02.2011р. була включена до податкового кредиту лютого 2011р. без оплати, оскільки лише у квітні 2011р. КП «ТМО» було перераховано ФОП ОСОБА_3 кошти за поставлений товар, що підтверджується копією платіжного доручення (т.12 а.с.71). У звязку із цим, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх.№ 5 від 5.11.2012р.) (т.12 а.с.68-70) КП «ТМО» зменшено податковий кредит лютого 2011р. на суму ПДВ 453,00грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером №, яким є ФОП ОСОБА_3 (період виписки податкових накладних 2.2011р.).

Також, судом встановлено, у звязку із сплатою КП «ТМО» у квітні 2011р. в повному обсязі заборгованості по податковій накладній №512, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2011р. (вх. № НОМЕР_1 від 5.11.2012р.) підприємство збільшило податковий кредит квітня 2011р. на суму ПДВ 453,00грн., однак, по контрагенту-постачальнику з ІПН 74, яким є ПП «Агропостач» (період виписки податкових накладних 2.2011р.), що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 31) додатку № 5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх.№ НОМЕР_2 від 5.11.2012р.) (т.12 а.с.72-80).

На підтвердження вищевикладеного, позивачем надані в копіях: господарський договір, укладений позивачем із ФОП ОСОБА_3, додаткові угоди до нього, документи, складені на виконання цього договору (т.12 а.с.41-51). В свою чергу, відповідачем під час перевірки не ставилось під сумнів фактичність господарських операцій, за якими позивач відносив спірні суми до податкового кредиту.

Виходячи з викладеного, суд робіть висновок, що у лютому 2011р. КП «ТМО» не відносило до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 453грн. по податковій накладній №512 від 22.02.2011р., виписаній ПП «Агропостач», а відносило до податкового кредиту у лютому 2011р. суму ПДВ у розмірі 453грн. по податковій накладній №512 від 22.02.2011р., виписаній ФОП ОСОБА_3, яку самостійно зняло у листопаді 2011р. згідно уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2011р. (дод.5 вх. № 5 від 05.11.2012р.).

В свою чергу, суму ПДВ у розмірі 453грн. по податковій накладній №512 від 22.02.2011р., яка виписана ФОП ОСОБА_3, КП «ТМО» включило до податкового кредиту квітня 2011р., але по контрагенту-постачальнику ПП «Агропостач».

Таким чином, суд першої інстанції вважає необґрунтованими та безпідставними твердження відповідача про те, що КП «ТМО» завищено податковий кредит у лютому 2011р. на суму ПДВ 453,00грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду (лютий 2011р.), у звязку із чим по контрагенту ПП «Агропостач» податковий кредит був сформований двічі.

Зважаючи на викладене, суд вважає безпідставними та необґрунтованими посилання відповідача в акті перевірки на наявність розбіжностей між сумами податкових зобовязань та податкового кредиту КП «ТМО» та його контрагента - ПП «Агропостач» на загальну суму ПДВ 453,00 грн. у лютому 2011р.

При таких обставинах, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно було встановлено, що відповідачем неправомірно зменшено позивачу податковий кредит у лютому 2011р. на суму ПДВ у розмірі 453,00грн. по податковій накладній №512 від 22.02.2011р., яка, за твердженням відповідача, виписана ПП «Агропостач» на суму ПДВ 453грн., та як наслідок безпідставно встановлено заниження КП «ТМО» податку на додану вартість у лютому 2011р. на суму 453грн. та безпідставно нараховано суму штрафних санкцій у розмірі 1 грн.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту березня 2011р. суми ПДВ 130421,18грн. по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» () за податковими накладними №11 від 31.01.2011р. та №13 від 28.02.2011р.

Під час дослідження матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» договір № ГП-07/10/ТГО-269/10/1 від 27.07.2010р. купівлі-продажу теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення населення, що мешкає в будинках комунальної власності м.Одеси, відповідно до якого ТОВ «Лукойл Енергія і Газ України» зобовязано виробити та поставити теплову енергію у виді гарячої води для потреб жилого мікрорайону по вул.Шкодова гора, а КП «ТМО» прийняти вироблену теплову енергію відповідно до показників вузлів комерційного обліку на підставі актів приймання-передачі (т.8 а.с.224-226).

На виконання даного договору сторонами складено акти приймання-передачі теплової енергії за січень та лютий 2011р. (т.8 а.с.227-228) та ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» виписані на адресу позивача податкові накладні: №11 від 31.01.2011р. на загальну суму 394942,07грн., в т.ч. ПДВ - 65823,68грн. та №13 від 28.02.2011р. на загальну суму 387585,00грн., в т.ч. ПДВ - 64597,50грн. (т.8 а.с.229-230).

Вказані податкові накладні отримані КП «ТМО» від його постачальника 24.03.2011р. та включені до реєстру отриманих податкових накладних березня 2011р. за порядковими номерами: №№168;169 (т.7 а.с.226-234). Суми ПДВ у розмірі 65823,68грн. та ПДВ у розмірі 64597,50грн. по вказаним податковим накладним за період січень та лютий 2011р. включені підприємством до складу податкового кредиту березня 2011р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» за порядковим номером 59 та 60, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ та березень 2011р. та додатком №5 до неї (т.8 а.с.231-241).

Під час дослідження доказів, платник податку зазначив, що вказані суми ПДВ були помилково включені КП «ТМО» до податкового кредиту березня 2011р., оскільки підприємством позивача на той період не було здійснено сплати коштів за поставлений контрагентом товар.

Також встановлено, що у звязку із включенням даних податкових накладних до податкового кредиту березня 2011р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_3 від 05.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит березня 2011р. на суму ПДВ - 65823,68грн. та суму ПДВ - 64597,50грн. (на загальну суму ПДВ 130421,18грн.) по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 43, яким є ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» (період виписки податкових накладних 1.2011р. та 2.2011р.) (т.8 а.с.242-250).

Отже, з наведеного випливає, що позивач самостійно зменшив свій податковий кредит березня 2011р. на суму ПДВ 130421,18грн. по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» за податковими накладними №11 від 31.01.2011р. на суму ПДВ 65823,68грн. та №13 від 28.02.2011р. на суму ПДВ 64597,50грн.

Представником ДПІ вказана обставина також не заперечувалась.

Крім того, встановлено, у звязку із сплатою КП «ТМО» у вересні 2011р. в повному обсязі заборгованості по податковим накладним №№11,13 (т.9 а.с.3-6), уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2011р. (вх. № НОМЕР_4 від 05.11.2012р.), КП «ТМО» збільшило податковий кредит вересня 2011р. на суму ПДВ 130421,18грн. по контрагенту-постачальнику з ІПН 43, яким є ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна», зазначивши при цьому, період виписки податкових накладних (загально) 3.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 22) додатку № 5 до вказаного уточнюючого розрахунку (т.9 а.с.7-16).

При таких обставинах, посилання ДПІ на те, що КП «ТМО» помилились в періоді виписки податкових накладних згідно уточнюючого розрахунку № від 5.11.2012р. є помилковим, оскільки замість січня-лютого, як це зазначено в реєстрі отриманих податкових накладних, до складу податкового кредиту вересня 2011р. були включені податкові накладні за березень 2011р., які підприємство взагалі не надали ні під час перевірки, ні під час судових засідань, зважаючи на те, що відповідачем згідно акту перевірки встановлено завищення позивачем податкового кредиту на суму ПДВ 130421,18грн. по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» за податковими накладними №11 від 31.01.2011р. на суму ПДВ 65823,68грн. та №13 від 28.02.2011р. на суму ПДВ 64597,50грн. саме за березень 2011р., а не за вересень 2011р.

Тобто, відповідачем згідно висновку акту перевірки від 11.04.2013р. встановлено заниження позивачем податку на додану вартість за березень 2011р. у розмірі 130421,18грн. по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» згідно податкових накладних №11 від 31.01.2011р. та №13 від 28.02.2011р., в той час як позивач ще у листопаді 2012р. самостійно зменшив свій податковий кредит березня 2011р. на суму ПДВ 130421,18грн. по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ», що підтверджується уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_3 від 05.11.2012р.).

Посилання позивача у його письмових поясненнях на те, що є безпідставними твердження відповідача стосовно завищення КП «ТМО» податкового кредиту вересня 2011р. на суму ПДВ 130421,18грн. по податковим накладним, які вже включені до податкової декларації відповідного періоду є помилковими, і такими що не можуть бути доказом, оскільки, як встановлено судом, у акті перевірки від 11.04.2013р. та висновку до нього, відповідачем не встановлено завищення позивачем податкового кредиту саме у вересні 2011р. у розмірі 130421,18грн. по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна», та у винесеному податковому повідомленні-рішенні позивачу не визначалось грошове зобовязання з ПДВ у звязку із заниженням ПДВ у вересні 2011р. на суму 130421,18 грн. по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна».

Стосовно посилання відповідача в акті перевірки на те, що за результатом опрацювання відхилень, встановлених системою автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобовязань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контрагентів на дату написання акту існують розбіжності з вищеназваним контрагентом на загальну суму ПДВ 130421,18грн., то суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Якщо контрагенти позивача не виконали своїх зобов'язань по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Наведене свідчить про те, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем. Жодна норма Податкового кодексу України, жоден законодавчий акт не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснюють контролюючі органи.

Виходячи з наведеного, суд вважав помилковими твердження податківців в акті перевірки щодо підстав висновку про завищення позивачем податкового кредиту, через те що ДПІ не знаходить підтвердження податковими зобов'язаннями контрагента, оскільки невиконання податкових зобов'язань контрагентами позивача не може бути підставою для застосування відповідальності до позивача.

Судова колегія вважає, з огляду на викладене, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем неправомірно зменшено позивачу податковий кредит у березні 2011р. на суму ПДВ у розмірі 130421,18грн. згідно податкових накладних №11 від 31.01.2011р. та №13 від 28.02.2011р., оскільки безпідставно встановлено заниження КП «ТМО» податку на додану вартість у березні 2011р. на суму 130421,18грн.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту березня 2011р. суми ПДВ 620,68грн. по ВАТ «Одеське ВО «Холодмаш» () по податковим накладним №7 від 30.01.2011р. на суму ПДВ 295,84грн. та №8 від 30.01.2011р. на суму ПДВ 324,84грн..

Під час дослідження матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ВАТ «Одеське виробниче обєднання «Холодмаш» договір оренди котельної №ТГО-302/10 від 28.09.2010р., відповідно до п.1.1 якого КП «ТМО» як орендар приймає у тимчасове платне користування (оренду) основне та допоміжне обладнання котельної, а також теплових мереж котельної, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул.Головківська,57/1 та відповідно п.3.3.2. якого КП «ТМО» зобовязується компенсувати витрати ВАТ «Одеське виробниче обєднання «Холодмаш» по сплаті електроенергії (т.9 а.с.17-19).

На виконання даного договору сторонами договору були підписані акти споживання електричної енергії за грудень 2010р. та січень 2011р. (т.9 а.с.22,24) та ВАТ «Одеське виробниче обєднання «Холодмаш» виписані позивачу податкові накладні: №7 від 30.01.2011р. на загальну суму 1775,05грн., в т.ч. ПДВ 295,84грн. та №8 від 30.01.2011р. на загальну суму 1949,04грн., в т.ч. ПДВ 324,84грн. (т.9 а.с.25-26).

Вказані податкові накладні отримані КП «ТМО» від його постачальника 31.03.2011р. та включені до реєстру отриманих податкових накладних березня 2011р. за порядковими номерами №№175,176 (т.7 а.с.226-234). Сума ПДВ у розмірі 620,68грн. по вказаним податковим накладним за період виписки - січень 2011р. включена підприємством до складу податкового кредиту березня 2011р. по контрагенту-постачальнику ВАТ «Одеське виробниче обєднання «Холодмаш» за порядковим номером 2, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ та березень 2011р. та додатком №5 до неї (т.9 а.с.27-38).

В судовому засіданні позивач зазначив, що вказані суми ПДВ були помилково включені КП «ТМО» до податкового кредиту березня 2011р., оскільки підприємством платника податку на той період не було здійснено сплати коштів його контрагенту.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у звязку із включенням даних податкових накладних до податкового кредиту у березні 2011р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_5 від 05.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит березня 2011р. на суму ПДВ - 620,68грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 26, яким є ВАТ «Одеське виробниче обєднання «Холодмаш» (період виписки податкових накладних 01.2011р.) (т.8 а.с.242-250).

Отже, позивач самостійно зменшив свій податковий кредит березня 2011р. на суму ПДВ 620,68грн. по ВАТ «Одеське виробниче обєднання «Холодмаш» за податковими накладними №7 від 30.01.2011р. на суму ПДВ 295,84грн. та № 8 від 30.01.2011р. на суму ПДВ 324,84грн.

В судовому засіданні встановлено, у звязку із сплатою КП «ТМО» у квітні 2011р. в повному обсязі заборгованості по податковим накладним №№7,8 (т.9 а.с.42-44), уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2011р. (вх. № від 05.11.2012р.), КП «ТМО» збільшило податковий кредит квітня 2011р. на суму ПДВ 10373,84грн. по контрагенту-постачальнику з ІПН 26, яким є ВАТ «Одеське виробниче обєднання «Холодмаш», зазначивши при цьому, період виписки податкових накладних (загально) 02.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 28) додатку № 5 до вказаного уточнюючого розрахунку (т.9 а.с.47-55).

Суд встановив, що посилання ДПІ на те, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань від 05.11.2012р. № підприємство зменшило податковий кредит на загальну суму 9753,16грн., в тому числі, кредит березня на 620,68грн. є помилковим, оскільки згідно реєстру отриманих податкових накладних за березень 2011р. судом встановлено, що КП «ТМО» було отримано декілька податкових накладних, виписаних контрагентом-постачальником ВАТ «Одеське виробниче обєднання «Холодмаш» (ІПН 26), а саме, виписаних у січні 2011р. №7 та №8 на суму ПДВ 295,84грн. та ПДВ 324,84грн. (620,68грн.) та виписаних цим контрагентом у лютому 2011р. №3 та №5 на суми ПДВ 287,91 грн. та ПДВ 9465,25грн. (9753,16грн.), що відповідає даним додатку №5 по цьому контрагенту, в якому за порядковим номером «2» віднесено суму ПДВ 620,68 грн. (період виписки ПН 01.2011р.) та за порядковим номером «3» віднесено суму ПДВ 9753,16грн. (період виписки ПН 02.2011р.).

Таким чином, загальна сума ПДВ, яка відображена у складі податкового кредиту за березень 2011р. по вказаному контрагенту становила 10373,84грн., яка складається з ПДВ 620,68грн. за податковими накладними №№7,8 та ПДВ 9753,16грн. за податковими накладними №№3,5.

Згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань (дод.№5 від 05.11.2012р. №) КП «ТМО» зменшило податковий кредит березня 2011р. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 26, яким є ВАТ «Одеське виробниче обєднання «Холодмаш» на суму ПДВ - 620,68грн. (період виписки ПН 01.2011р.) та на суму ПДВ - 9753,16грн. (період виписки ПН 02.2011р.).

Отже, посилання відповідача на те, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань від 05.11.2012р. № підприємство зменшило податковий кредит на загальну суму 9753,16грн., в тому числі, кредит березня на 620,68грн., не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується вказаними вище доказами. В свою чергу, представники відповідача на підтвердження своєї позиції до суду жодних належних доказів не надали.

З огляду на викладене та враховуючи те, що позивач самостійно зменшив свій податковий кредит у березні 2011р. на суму ПДВ 620,68грн. по ВАТ «Одеське виробниче обєднання «Холодмаш» за податковими накладними №7 від 30.01.2011р. на суму ПДВ 295,84грн. та №8 від 30.01.2011р. на суму ПДВ 324,84грн., твердження відповідача про те, що відповідна сума 620,68 грн. була двічі включена до складу податкового кредиту (у складі 9753,16 грн. та ще один раз), суд не прийняв, оскільки є помилковим.

Водночас, посилання відповідача на те, що за результатом опрацювання відхилень, встановлених системою автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобовязань вищеназваного контрагента та податкового кредиту КП «ТМО» на дату написання акта існують розбіжності на загальну суму ПДВ 620,68грн., суд вважав неналежними з тих же самих підстав та висновків суду, які викладені судом відносно порушення в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у березні 2011р. суми ПДВ 130421,18грн. по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна».

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанцій дійшов вірного висновку, що відповідачем неправомірно зменшено позивачу податковий кредит у березні 2011 року на суму ПДВ у розмірі 620,68грн. згідно податкових накладних №7 від 30.01.2011р. на суму ПДВ 295,84грн. та №8 від 30.01.2011р. на суму ПДВ 324,84грн., та як наслідок безпідставно встановлено заниження КП «ТМО» податку на додану вартість у березні 2011р. на суму 620,68грн.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту березня 2011р. суми ПДВ у розмірі 1742,38грн. по ПАТ «Укртелеком» () по податковим накладним: №3689/510 від 31.03.2011р. на суму ПДВ 1736,22грн. та №9095/510 від 31.03.2011р. на суму ПДВ 6,16грн..

Так, під час дослідження доказів та обставин по справі, судом першої інстанції встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ВАТ «Укртелеком» договір про надання послуг електрозвязку №15 від 26.01.2007р., відповідно до якого ВАТ «Укртелеком» передає платні та безоплатні послуги електрозвязку, а КП «ТМО» приймає дані послуги та оплачує їх на підставі виставлених рахунків (т.9 а.с.56-64).

Як вбачається з матеріалів справи, підприємством звязку ВАТ «Укртелеком» (ІПН 56) виставлені позивачу рахунки на сплату послуг за березень 2011р. (т.9 а.с.65-70) та виписані позивачу податкові накладні: № 3689/510 від 31.03.2011р. на загальну суму 10417,32грн., в т.ч. ПДВ - 1736,22 грн. та № 9095/510 від 31.03.2011р.на загальну суму 36,96грн., в т.ч. ПДВ - 6,16 грн. (т.9 а.с.71-72).

Вказані податкові накладні отримані КП «ТМО» від його постачальника 15.04.2011р. та включені до реєстру отриманих податкових накладних березня 2011р. за порядковими номерами №№127;131 (т.7 а.с.226-234). Сума ПДВ у розмірі 1742,38грн. по вказаним податковим накладним включена підприємством до складу податкового кредиту березня 2011р. по контрагенту-постачальнику ВАТ «Укртелеком» (ІПН56) за порядковим номером 24, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ та березень 2011р. та додатком №5 до неї (т.9 а.с.73-84).

Також, позивач зазначив, що вказані суми ПДВ були помилково включені КП «ТМО» до податкового кредиту березня 2011р., оскільки підприємством позивача на той період не було здійснено сплати коштів за надані послуги.

В судовому засіданні встановлено, що у звязку із включенням даних податкових накладних до податкового кредиту березня 2011р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 вх. № НОМЕР_5 від 05.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит березня 2011р. на суму ПДВ - 1742,38 грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 65 (період виписки податкових накладних 03.2011р.) (т.8 а.с.85-87).

Крім того, встановлено, що у звязку із сплатою КП «ТМО» у квітні 2011р. в повному обсязі заборгованості по податковим накладним №№3689/510; 9095/510 (т.9 а.с.88-89), уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2011р. (вх. № від 05.11.2012р.), КП «ТМО» збільшило податковий кредит квітня 2011р. на суму ПДВ 1742,38грн. по контрагенту-постачальнику з ІПН 56, яким є ВАТ «Укртелеком», зазначивши період виписки податкових накладних 03.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 21) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (т.9 а.с.90-98).

Встановлюючи вказане порушення, ДПІ виходило з того, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань від 5.11.2012р. № підприємством зменшено податковий кредит березня 2011р. на цю суму, однак зовсім по іншому контрагенту, по якому кредит взагалі не формувався, та уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 від 5.11.2012р. вх. №) підприємством збільшено податковий кредит квітня 2011р. на загальну суму ПДВ 1742,38грн. по податковим накладним, які вже включені до податкової декларації відповідного періоду.

Суд першої інстанції погоджуючись із даним твердженням відповідача та вважаючи, що позивачем завищено податковий кредит у березні 2011р. на суму ПДВ 1742,38грн. по ВАТ «Укртелеком», виходив з того, в уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 вх. № від 05.11.2012р.) замість вірного індивідуального податкового номеру контрагента-постачальника по податковим накладним №№3689/510; 9095/510 на суму 1742,38грн., а саме, ВАТ «Укртелеком» (ІПН 56), позивачем було зменшено податковий кредит у розмірі 1742,38грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 65, а отже, підприємством був зменшений податковий кредит березня 2011р. на ту ж саму суму ПДВ, однак зовсім по іншому контрагенту, по якому кредит взагалі не формувався, у звязку із чим сума кредиту не була зменшена.

Представники позивача у судовому засіданні не заперечували того, що сума ПДВ у розмірі 1742,38грн. уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 вх. № від 05.11.2012 р.) була знята по іншому індивідуальному податковому номеру, посилаючись при цьому, на технічну помилку при заповненні додатку №5, яка не впливає на правильність визначення показників податкової декларації з ПДВ та на розрахунки із бюджетом.

Однак, допущені та виправлені позивачем помилки, а саме - індивідуальні податкові номери контрагентів, відносяться до таких помилок, які призводять до змін у податковому обліку та впливають на розрахунки з бюджетом, адже відсутність вірних даних відносно контрагентів платника податку призводить до виникнення розбіжності в сумі податкового кредиту, оскільки зазначені в декларації суми ПДВ з огляду на невірність індивідуальних податкових номерів фактично не підтверджуються податковими накладними.

Отже, зазначення невірних індивідуальних податкових номерів платника податку не дає змоги встановити зв'язок з податковими накладними: №№ 3689/510; 9095/510, виданими ВАТ «Укртелеком».

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно погодився з позицією відповідача, що позивачем по контрагенту ВАТ «Укртелеком» був двічі сформований податковий кредит, оскільки підприємством збільшено податковий кредит квітня 2011 року на загальну суму ПДВ 1742,38 грн. по податковим накладним, які вже включені до податкової декларації відповідного періоду (березень 2011р.).

Що стосується посилань представника позивача на подання уточненого розрахунку від 5.11.2012р., яким зменшено суму податкового кредиту за березень 2011р. на 1742,38грн., то таке посилання є помилковим, оскільки уточнюючий розрахунок містить дані не по контрагенту ВАТ «Укртелеком», яким було виписано податкові накладні №№ 3689/510; 9095/510, а по іншому контрагенту з індивідуальним податковим номером 65, що визнається позивачем.

Також, позивачем не спростовано твердження ДПІ про подвійне включення суми ПДВ 1742,38грн., до складу податкового кредиту по контрагенту ВАТ «Укртелеком» належними доказами.

З огляду на положення приписів п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, судом правильно визначено, що позивачем занижено податок на додану вартість у березні 2011р. на суму 1742,38грн., у звязку із чим відповідачем правомірно визначено позивачу грошове зобовязання з ПДВ у наведеному розмірі за березень 2011р.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту березня 2011р. суми ПДВ у загальному розмірі 10365,58грн. по КП «Міські дороги» () за податковими накладними: №80 від 25.03.2011р. на суму ПДВ 1087,12грн.; №86 від 28.03.2011р. на суму ПДВ 651,44 грн.; №93 від 28.03.2011р. на суму ПДВ 2401,99грн.; №94 від 28.03.2011р. на суму ПДВ 2546,07грн.; №71 від 24.03.2011р. на суму ПДВ 3678,95грн.

Судом встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з КП «Міські дороги» договір підряду №ТГО-09/10 від 11.01.2010р., відповідно до якого КП «Міські дороги» прийняло на себе зобовязання виконати роботи з відновлення дорожнього покриття, а КП «ТМО» - прийняти роботи (т.9 а.с.99-100).

На виконання даного договору були складені акти приймання виконаних будівельних робіт за березень 2011 року, копії яких містяться в матеріалах справи (т.9 а.с.101-122) та КП «Міські дороги» (ІПН 36) виписані позивачу податкові накладні № 80;86;93;94;71 за березень 2011р. (т.9 а.с.123-127).

Вказані податкові накладні отримані КП «ТМО» від його постачальника 6.04.2011р. та включені до реєстру отриманих податкових накладних березня 2011р. за порядковими номерами №№147;148;149;150;151 (т.7 а.с.226-234). Сума ПДВ у загальному розмірі 15240,03грн., в тому числі, сума ПДВ 10365,58грн. по вказаним податковим накладним включена підприємством до складу податкового кредиту у березні 2011р. по контрагенту-постачальнику КП «Міські дороги» за порядковим номером 55, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ та березень 2011р. та додатком №5 до неї (т.9 а.с.128-139).

Під час зясування обставин по справі позивач зазначив, що вказані суми ПДВ були помилково включені КП «ТМО» до податкового кредиту березня 2011р., оскільки підприємством позивача на той період не було здійснено сплати коштів за виконані роботи.

Судом першої інстанції встановлено, що у звязку із включенням даних податкових накладних до податкового кредиту березня 2011р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 вх. № від 5.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит березня 2011р. на суму ПДВ - 10365,58грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 53 (який не є ІПН КП «Міські дороги»), період виписки податкових накладних 3.2011р.) (т.9 а.с.140-142).

У звязку із сплатою КП «ТМО» у квітні 2011р. заборгованості по вказаним вище податковим накладним (т.9 а.с.143), уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2011р. (вх. № від 5.11.2012р.), КП «ТМО» збільшило податковий кредит квітня 2011р. на суму ПДВ 10365,58грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 36, яким є КП «Міські дороги», зазначивши період виписки податкових накладних 3.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 24) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (т.9 а.с.144-146).

Встановлюючи вказане порушення, ДПІ виходила з того, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань від 5.11.2012р. № підприємством зменшено кредит березня 2011р. на цю суму, однак зовсім по іншому контрагенту, по якому кредит взагалі не формувався, та уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 від 5.11.2012р. вх. №) підприємством збільшено податковий кредит квітня 2011р. на загальну суму 10365,58грн. по податковим накладним, які вже включені до податкової декларації відповідного періоду.

Дослідивши докази, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем завищено податковий кредит у березні 2011р. на суму ПДВ 10365,58грн. по КП «Міські дороги», і при цьому, надаючи оцінку встановленому порушенню, виходить по суті з тих же самих висновків, які викладені судом по аналогічному порушенню в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у березні 2011р. суми ПДВ у розмірі 1742,38 грн. по ПАТ «Укртелеком», у звязку із тим, що в даному випадку позивачем по контрагенту КП «Міські дороги» був двічі сформований податковий кредит, оскільки підприємством збільшено податковий кредит квітня 2011р. на загальну суму ПДВ 10365,58грн. по податковим накладним, які вже включені до податкової декларації відповідного періоду (березень 2011р.).

Виходячи із приписів п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що позивачем занижено податок на додану вартість у березні 2011р. на суму 10365,58грн. по контрагенту КП «Міські дороги», у звязку із чим відповідачем правомірно визначено позивачу грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за березень 2011р.

Позивачем завищено податковий кредит у березні 2011р. на суму ПДВ 1742,38грн. по ВАТ «Укртелеком» та на суму ПДВ 10365,58грн. по КП «Міські дороги», у звязку із чим позивачем занижено податок на додану вартість у березні 2011р. на загальну суму 12107,96грн. (із заокругленням - 12108грн.). Згідно висновку акту перевірки, розрахунку грошових зобовязань та штрафних санкцій, вбачається, що відповідачем за березень 2011р. встановлено заниження ПДВ у розмірі 143150грн. та визначено позивачу відповідну суму грошового зобовязання за цей період.

При таких обставинах, судом першої інстанції встановлено, що позивачем в порушення п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України занижено ПДВ лише у розмірі 12108грн., а що стосується суми грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 131042грн. (ПДВ 130421,18 грн. по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» та ПДВ 620,68 грн. по ВАТ «Одеське ВО «Холодмаш») то вказана сума нарахована позивачу безпідставно.

Що стосується штрафних санкцій, то як вбачається з розрахунку штрафних санкцій, за період березень 2011р. до позивача за всі виявлені порушення за цей період застосовано штрафну санкцію у загальному розмірі 1 грн. Таким чином, враховуючи те, що за вказаний період з боку позивача були виявлені порушення податкового законодавства, які знайшли своє відображення під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що сума застосованої штрафної санкції за березень 2011р. у загальному розмірі 1 грн. нарахована позивачу правомірно, враховуючи вимоги п.7 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту травня 2011р. суми ПДВ у загальному розмірі 7707,04грн. по КП «Міжнародний ОСОБА_2» () по податковій накладній №289 від 28.04.2011р.

Судом встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з КП «Міжнародний аеропорт ОСОБА_2» договір №872/08/ТГО-639/07 від 1.11.2007р. купівлі-продажу теплової енергії в вигляді гарячої води на потреби опалення та гарячого водопостачання населення, що мешкає в будинках комунальної власності м.Одеси, відповідно до якого КП «Міжнародний аеропорт ОСОБА_2» зобовязано виробити та поставити теплову енергію у виді гарячої води для потреб жилого мікрорайону по вул. Центральний аеропорт, а КП «ТМО» прийняти вироблену теплову енергію відповідно актів приймання передачі (т.9 а.с.149-166).

На виконання даного договору було складено акт поставки теплової енергії за квітень 2011р. (т.9 а.с.167) та КП «Міжнародний аеропорт ОСОБА_2» (ІПН 12) виписано позивачу податкову накладну №289 від 28.04.2011р. на загальну суму 46242,24грн., в т.ч. ПДВ 7707,04грн. (т.9 а.с.168).

Вказана податкова накладна отримана КП «ТМО» від його постачальника 7.06.2011р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних травня 2011р. за порядковим номером №№ 142 (т.7 а.с.241-251). Сума ПДВ у загальному розмірі 7707,04грн. по вказаній податковій накладній включена підприємством до складу податкового кредиту травня 2011р. по контрагенту-постачальнику КП «Міжнародний аеропорт ОСОБА_2» (ІПН 12) за порядковим номером 32, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за травень 2011р. та додатком №5 до неї (т.9 а.с.169-175).

Позивач зазначив, що вказані суми ПДВ були помилково включені КП «ТМО» до податкового кредиту травня 2011р., оскільки підприємством позивача на той період не було здійснено сплати коштів його контрагенту по вказаній ПН.

Судом встановлено, що у звязку із включенням даних податкових накладних до податкового кредиту травня 2011р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № від 05.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит травня 2011р. на суму ПДВ - 7707,04грн. по контрагенту-постачальнику КП «Міжнародний аеропорт ОСОБА_2» (ІПН 12) із зазначенням періоду виписки податкових накладних 01.2011р. (т.9 а.с.176-184).

Встановлено, що у звязку із сплатою КП «ТМО» заборгованості по вказаній вище податковій накладній, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2011р. (вх. НОМЕР_6 від 05.11.2012р.), КП «ТМО» збільшило податковий кредит червня 2011р. на суму ПДВ 7707,04грн. по контрагенту-постачальнику КП «Міжнародний аеропорт ОСОБА_2» (ІПН 12), зазначивши період виписки податкових накладних 04.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 35) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (т.9 а.с.188-196).

Вказуючи на таке порушення, відповідач виходив з того, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань від 5.11.2012р. № підприємством зменшено податковий кредит травня 2011р. на вказану суму, однак зовсім по іншому періоду, по якому кредит взагалі не формувався, та уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. НОМЕР_6 від 05.11.2012р.) підприємством збільшено податковий кредит червня 2011р. на загальну суму 7707,04грн. по податковим накладним, які вже включені до податкової декларації відповідного періоду (травень 2011р.).

Суд зазначив, що ДПІ правильно встановлено, що позивачем завищено податковий кредит у травні 2011р. на суму ПДВ 7707,04 грн. по КП «Міжнародний ОСОБА_2», оскільки в уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з ПДВ у звязку із виправленням самостійно виявлених помилок замість періоду виписки податкової накладної квітень 2011р., позивач зазначив період січень 2011р., у звязку із чим підприємством був зменшений податковий кредит на ту ж саму суму ПДВ та по тому ж самому контрагенту, однак зовсім по іншому періоду виписки ПН.

Під час зясування усіх обставин по справі, судом першої інстанції було встановлено, що сума ПДВ у розмірі 7707,04грн. уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок була знята по іншому періоду виписки податкових накладних, посилаючись при цьому, на технічну помилку при заповненні додатку 5, яка не впливає на правильність визначення показників податкової декларації з ПДВ та на розрахунки з бюджетом.

Отже, допущені та виправлені позивачем помилки, а саме зазначення невірного періоду виписки податкових накладних, відносяться до таких помилок, які призводять до змін у податковому обліку та впливають на розрахунки з бюджетом, адже відсутність вірних даних відносно дати виписки податкової накладної призводить до виникнення розбіжності в сумі податкового кредиту, оскільки зазначені в декларації суми ПДВ з огляду на невірність дати виписки ПН фактично не підтверджуються такими податковими накладними.

Таким чином, зазначення інших періодів виписки податкової накладної не дає змоги встановити зв'язок з податковою накладною № 289 від 28.04.2011р., виданою КП «Міжнародний аеропорт ОСОБА_2».

А тому, позиція відповідача, що позивачем по контрагенту КП «Міжнародний аеропорт ОСОБА_2» був двічі сформований податковий кредит, оскільки підприємством збільшено податковий кредит червня 2011р. на загальну суму ПДВ 7707,04грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду (травень 2011р.) є правильною.

Що стосується посилань платника податку на подання уточненого розрахунку від 5.11.2012р., яким зменшено суму податкового кредиту по контрагенту КП «Міжнародний аеропорт ОСОБА_2» на суму ПДВ 7707,04грн., з огляду на те, що вказаний уточнюючий розрахунок містить дані не по періоду виписки ПН № 289 від 28.04.2011р. (квітень 2011р.), а по іншому періоду січень 2011р., то такі посилання є помилковими і не можуть бути прийняті за основу.

Під час розгляду справи, позивач не спростував твердження СДПІ про подвійне включення суми ПДВ 7707,04грн., до складу податкового кредиту по контрагенту КП «Міжнародний аеропорт ОСОБА_2», належними доказами.

Отже, з огляду на положення приписів п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем занижено податок на додану вартість у травні 2011р. на суму 7707,04грн., а тому ДПІ правомірно нараховано грошове зобовязання з ПДВ у розмірі 7707грн. за травень 2011р. та правомірно застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 1грн.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту червня 2011р. суми ПДВ у загальному розмірі 2520,93грн. по ТОВ «Герц» (1) по податковій накладній №10 від 30.06.2011р.

Під час зясування обставин по справі, судом першої інстанції встановлено і знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, що для здійснення своєї господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ТОВ «ГЕРЦ» договір про надання послуг № 090127/9 від 27.01.2009р. із додатковими угодами до нього, відповідно до якого ТОВ «ГЕРЦ» зобовязується надавати послуги по формуванню, друкуванню та доставці рахунків-повідомлень про заборгованість споживачів КП «ТМО», а КП «ТМО» - прийняти дані послуги та оплатити їх (т.9 а.с.197-200).

На виконання даного договору було складено акт виконаних робіт (наданих послуг) за квітень 2011р. (т.9 а.с.201) та ТОВ «ГЕРЦ» (ІПН 24) виписано позивачу податкову накладну №10 від 8.04.2011р. на загальну суму 15125,60грн., в т.ч. ПДВ 2520,93грн. (т.9 а.с.202). Податкова накладна на вказану суму ПДВ із зазначенням дати її виписки 30.06.2011 р., отримана КП «ТМО» від його постачальника 1.07.2011р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних червня 2011р. за порядковим номером №291 (т.8 а.с.1-17). Сума ПДВ у розмірі 2520,93грн. по вказаній податковій накладній включена підприємством до складу загального податкового кредиту червня 2011р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «ГЕРЦ» за порядковим номером 69, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за червень 2011р. за додатком №5 до неї (т.9 а.с.203-211). Позивачем у червні 2011р. також були сплачені кошти його контрагенту за надані послуги згідно вказаної податкової накладної, що підтверджується платіжним дорученням від 8.06.2011р. №6140 (т.9 а.с.215).

Під час перевірки обставин, встановлено, що уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № від 5.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит червня 2011р. на суму ПДВ - 2520,93грн. по контрагенту-постачальнику ТОВ «ГЕРЦ» із зазначенням періоду виписки податкових накладних 06.2011р. (т.9 а.с.212-214).

Позивач зазначив, вказаним уточнюючим розрахунком, підприємство помилково зменшено податковий кредит відповідного періоду на суму 2520,93грн. по даній податковій накладній.

Уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок вх. № НОМЕР_7 від 05.11.2012р. в липні 2011р., з метою виправлення помилкового зменшення податкового кредиту за червень 2011р., підприємство збільшило податковий кредит липня 2011р. на суму 2520,93грн. по контрагенту-постачальнику ТОВ «ГЕРЦ» із зазначенням періоду виписки податкових накладних 06.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 19) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (т.9 а.с.216-218).

Встановлюючи порушення відповідач зазначає, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 вх.№ від 5.11.2012р.) підприємством збільшено податковий кредит червня 2011р. на загальну суму 2520,93грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Проте з матеріалів справи вбачається, що уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № від 5.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит червня 2011р. на суму ПДВ - 2520,93грн. по контрагенту-постачальнику ТОВ «ГЕРЦ», а уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 вх.№ від 5.11.2012р.) підприємством збільшено податковий кредит липня 2011р. на суму 2520,93грн., а не податковий кредит червня 2011р. на загальну суму 2520,93грн. як, помилково зазначає відповідач, вважаючи при цьому, що позивачем подвійно включено суму ПДВ 2520,93грн. до складу податкового кредиту червня 2011р.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно погодився із позицією позивача та вважав безпідставним твердження відповідача, що КП «ТМО» збільшено податковий кредит червня 2011р. на суму 2520,93грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

В той же час, встановлено, що посилання відповідача на те, що за результатом опрацювання відхилень, встановлених системою автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобовязань вищеназваного контрагента та податкового кредиту КП «ТМО» на дату написання акта існують розбіжності на загальну суму ПДВ 2520,93грн., є помилковими та безпідставними з тих же самих підстав та висновків, які викладені відносно порушення в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у березні 2011р. суми ПДВ 130421,18грн. по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» ().

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем неправомірно зменшено позивачу податковий кредит у червні 2011р. на суму ПДВ у розмірі 2520,93грн., та як наслідок безпідставно встановлено заниження КП «ТМО» податку на додану вартість у червні 2011р. на суму 2521грн. та безпідставно нараховано суму штрафних санкцій 1грн.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту липня 2011р. суми ПДВ у розмірі 945928,14грн. по ПАТ «Одеська ТЕЦ» (код ЄДРПОУ 5471158) по податковій накладній №16 від 30.04.2011р.

Під час зясування обставин встановлено, що для здійснення своєї господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ПАТ «Одеська ТЕЦ» договір №05-11-09/158/ТГО-577/09 від 5.11.2009р. постачання теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення та гарячого водопостачання надання послуг з підживлення та ХВО, відповідно до якого ПАТ «Одеська ТЕЦ» зобовязується виробити та поставити теплову енергію у виді гарячої води, а КП «ТМО» - прийняти вироблену теплову енергію відповідно актів приймання передачі (т.9 а.с.219-222).

На виконання даного договору був складений акт приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії за квітень 2011р. (т.9 а.с.223) та ПАТ «Одеська ТЕЦ» (ІПН 13) виписана позивачу податкова накладна №16 від 30.04.2011р. на суму ПДВ 945928,14грн. (т.9 а.с.225). Вказана податкова накладна отримана КП «ТМО» від його постачальника 16.05.2011р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних липня 2011р. за порядковим номером №274 (т.8 а.с.18-31). Сума ПДВ у розмірі 945928,14грн. по вказаній податковій накладній включена підприємством до складу податкового кредиту липня 2011р. по контрагенту-постачальнику ПАТ «Одеська ТЕЦ» за порядковим номером 7, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за липень 2011р. та додатком №5 до неї (вх. № від 18.08.2011р.) (т.9 а.с.226-230).

Під час розгляду справи встановлено, що у звязку із включенням даної податкової накладної до податкового кредиту липня 2011р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 вх. № НОМЕР_7 від 05.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит липня 2011р. на суму ПДВ - 945928,14грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 1 (який не є ІПН ПАТ «Одеська ТЕЦ»), період виписки ПН 04.2011р.) (т.9 а.с.231-233).

Позивач визнав факт того, що при заповненні додатку №5 КП «ТМО» допустив помилку в індивідуальному податковому номері контрагента-постачальника, вказавши на допущену технічну помилку при заповненні додатку №5, яка не впливає на правильність визначення показників податкової декларації з ПДВ та на розрахунки із бюджетом.

У звязку із сплатою КП «ТМО» у вересні 2012р. заборгованості по вказаній вище податковій накладній (т.9 а.с.239-240), КП «ТМО» включило до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 945928,14грн. по даній податковій накладній №16 до звітної податкової декларації з ПДВ за листопад 2012р. (вх. № НОМЕР_8 від 20.12.2012 р.) по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 13, яким є ПАТ «Одеська ТЕЦ», зазначивши період виписки податкових накладних 04.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 10) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх.№ від 20.12.2012р.) (т.9 а.с.246-257).

Вказуючи на порушення, ДПІ виходив з того, що згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м.Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за листопад 2012р. (дод.№5 вх.№ від 20.12.2012р.) підприємством збільшено податковий кредит листопада 2012р. на суму ПДВ 945928,14грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду, оскільки уточнюючим розрахунком від 5.11.2012р. № підприємством зменшено податковий кредит липня 2011р. на цю ж суму, однак по іншому контрагенту, по якому кредит взагалі не формувався.

На думку суду, відповідачем правильно встановлено, що позивачем завищено податковий кредит у липні 2011р. на суму ПДВ 945928,14грн. по ПАТ «Одеська ТЕЦ», при цьому суд виходить по суті з тих же самих висновків, які викладені по аналогічному порушенню в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту березня 2011р. суми ПДВ у розмірі 1742,38грн. по ПАТ «Укртелеком», у звязку із тим, що в даному випадку позивачем по контрагенту ПАТ «Одеська ТЕЦ» був двічі сформований податковий кредит, оскільки підприємством збільшено податковий кредит листопада 2012р. на суму ПДВ 945928,14 грн. по податковій накладній №16 від 30.04.2011р., яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду (липень 2011р.).

З огляду на положення приписів п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем занижено податок на додану вартість у липні 2011р. на суму 945928,14грн., а тому відповідачем правомірно нараховано платнику податку грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за липень 2011р.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у липні 2011р. суми ПДВ у розмірі 109372,86грн. по ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» () по податковій накладній №174 від 31.07.2011р.

Під час розгляду справи було встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» (споживач) уклало з ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» договір № 9/ТГО-597/08 від 1.07.2008р. постачання електричної енергії, відповідно до якого ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» продає електричну енергію КП «ТМО» для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, а КП «ТМО» оплачує вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (т.10 а.с.1-7).

На виконання даного договору сторонами були складені та підписані акти прийняття-передавання товарної продукції від 31.07.2011р. (т.10 а.с.8) та ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (ІПН 14) виписана позивачу податкова накладна №174 від 31.07.2011р. на суму ПДВ 109372,86грн. (т.10 а.с.9). Вказана податкова накладна отримана КП «ТМО» від його постачальника 11.08.2011р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних липня 2011р. за порядковим номером №281 (т.8 а.с.18-31). Сума ПДВ у розмірі 109372,86грн. по вказаній податковій накладній включена підприємством до складу загальної суми податкового кредиту липня 2011р. по контрагенту-постачальнику ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (ІПН 14) за порядковим номером 2, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за липень 2011р. та додатком №5 до неї (вх.№ від 18.08.2011р.) (т.10 а.с.10-13).

В судовому засіданні встановлено, що у звязку із включенням даної податкової накладної до податкового кредиту липня 2011р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_9 від 5.11.2012р., дод.№5 вх. № від 5.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит липня 2011р. на загальну суму ПДВ 112509,05грн., до складу якої увійшла сума ПДВ - 109372,86грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 1 (який не є ІПН ВАТ «ЕК «Одесаобленерго»), період виписки ПН 07.2011р.) (т.10 а.с.15-17,18-23).

Під час дослідження доказів, позивач визнав факт того, що при заповненні додатку №5 КП «ТМО» допустило помилку в індивідуальному податковому номері контрагента-постачальника, про що зазначили представники позивача під час розгляду справи у своїх поясненнях та у додаткових письмових поясненнях до позову, посилаючись при цьому, на технічну помилку при заповненні додатку №5, яка не впливає на правильність визначення показників податкової декларації з ПДВ та на розрахунки із бюджетом.

У звязку із сплатою КП «ТМО» у серпні 2011р. заборгованості по вказаній вище податковій накладній (т.10 а.с.25-39), уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх.№ від 05.11.2012р.) КП «ТМО» збільшило суму податкового кредиту за вересень 2011р. у розмірі 109372,86грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 14, яким є ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», зазначивши період виписки податкових накладних 07.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 26) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх. № від 05.11.2012р.) (т.10 а.с.40-46).

В свою чергу, відповідач виходив з того, що згідно уточнюючого розрахунку від 05.11.2012р. № підприємством зменшено податковий кредит липня 2011р. на суму 109372,86грн., однак по іншому контрагенту, по якому кредит у липні 2011р. взагалі не формувався, у звязку із чим уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 від 05.11.2012р. вх. №) підприємством збільшено податковий кредит вересня 2011р. на суму 109372,86грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що позивачем завищено податковий кредит у липні 2011р. на суму ПДВ 109372,86грн. по ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», і при цьому, надаючи оцінку встановленому порушенню, виходить по суті з тих же самих підстав та висновків, які викладені по аналогічному порушенню в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту березня 2011р. суми ПДВ у розмірі 1742,38грн. по ПАТ «Укртелеком», у звязку із тим, що в даному випадку позивачем по контрагенту ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» був двічі сформований податковий кредит, оскільки підприємством збільшено податковий кредит вересня 2011 року на суму ПДВ 109372,86 грн., яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду (липень 2011 року).

Виходячи з приписів п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем занижено податок на додану вартість у липні 2011р. на суму 109372,86грн., у звязку із чим відповідач правомірно визначив позивачу грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за липень 2011р.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту липня 2011р. суми ПДВ у розмірі 3391,12грн. по ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» () по податковій накладній №215 від 5.07.2011р.

Посилаючись на порушення позивачем п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, в акті перевірки та у запереченнях на позов відповідач зазначає, що згідно з поданою до СДПІ з СВП у м.Одесі МГУМ податковою декларацією з ПДВ за липень 2011р. (від 18.08.2011р. вх. №) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту липня 2011р. ПДВ у сумі 3391,12грн. по податковій накладній №215 від 5.07.2011р., виписаній ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації».

При цьому, як вказує відповідач, згідно з поданою до ДПІ у Приморському р-ні м.Одеси ДПС податковою декларацією з ПДВ за жовтень 2011р. (від 21.11.2011р. вх. №) ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» зменшено податкові зобов'язання липня 2011р. на суму ПДВ 3391,12грн. по КП «ТМО», однак останнім не враховано розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації відповідного періоду.

ДПІ також вказано, що відповідне корегування здійснюється незалежно від факту отримання розрахунку.

Під час дослідження і зясування обставин по справі, встановлено, що 8.01.2008р. для здійснення своєї господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» договір на виконання (передачу) робіт №108М4, за яким ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» приймає на себе зобовязання надати позивачу метрологічні послуги. Відповідно до п.2.3. договору передбачена попередня оплата у розмірі 100% згідно виставлених рахунків (т.12 а.с.81).

На виконання даного договору ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» (ІПН 12) позивачу виписана податкова накладна №215 від 5.07.2011р. на суму ПДВ 3391,12грн. (т.12 а.с.82), яка отримана КП «ТМО» від його контрагента 25.07.2011р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних липня 2011р. за порядковим номером №172 (т.8 а.с.18-31).

Суми послуг по вказаній податковій накладній сплачені КП «ТМО» контрагенту 5.07.2011р., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (т.12 а.с.86). Сума ПДВ у розмірі 3391,12грн. по вказаній податковій накладній включена підприємством до складу загальної суми податкового кредиту липня 2011 року по контрагенту-постачальнику ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» (ІПН 12) за порядковим номером 6, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за липень 2011р. та додатком №5 до неї (вх.№ від 18.08.2011р.) (т.12 а.с.83-85).

Як вбачається з матеріалів справи, враховуючи те, що ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» не надавались послуги згідно виписаної податкової накладної, позивач звернувся до ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» із листом від 29.09.2011р. №03/03-189, в якому просило повернути кошти у розмірі 20346,72грн. (т.12 а.с.88). Згідно платіжного доручення №1442 від 7.10.2011р. ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» були повернуті на рахунок позивачу сплачені останнім кошти у розмірі 20346,72грн., в т.ч. ПДВ 3391,12грн. (т.12 а.с.87).

Посилаючись на відсутність будь-яких порушень з боку позивача, останній зазначає, що ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» не надано до КП «ТМО» розрахунку коригування податкової накладної, а саме додатку №2 до податкової накладної, що є підставою для зменшення податкового кредиту КП «ТМО».

Як визначено в п.192.1 ст.192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Згідно з п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Пунктом 192.3 ст.192 ПК України визначено, що результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом державної податкової служби.

Отже, враховуючи те, що податковий кредит визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, що придбаваються з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, то у випадку повернення покупцем-платником ПДВ товарів/послуг постачальнику, або при поверненні постачальником покупцю суми попередньої оплати товарів/послуг, такий покупець-платник ПДВ має здійснити коригування сум сформованого за такими товарами/послугами податкового кредиту, за результатами податкового періоду, протягом якого відбулось повернення ним товарів або повернення йому від постачальника сум попередньої оплати товарів/послуг, оскільки придбання товарів/послуг фактично не відбулось.

Судом було враховано, що позивач, зважаючи на повернення у жовтні 2011р. його контрагентом коштів як суми попередньої оплати послуг, які не були надані ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» згідно податкової накладної №215 від 5.07.2011р. на суму ПДВ 3391,12грн., в силу приписів ст.192 ПК України, за таких обставин, був обізнаний про необхідність проведення відповідного коригування щодо зменшення суми податкового кредиту.

Посилання позивача на те, що ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» не надано до КП «ТМО» розрахунку коригування податкової накладної, а саме додатку № 2 до податкової накладної, що є підставою для зменшення податкового кредиту КП «ТМО», не можливо узяти до уваги, оскільки позивач, за обізнаності обставин щодо повернення коштів, на протязі більш ніж півтора року після повернення коштів, мав змогу звернутись до свого контрагента за отриманням такого розрахунку коригування. В свою чергу, з боку позивача не надано до суду жодних доказів того, що позивач звертався до свого контрагента за отриманням такого розрахунку коригувань. Необхідно зазначити, що у випадках, коли продавцем при поверненні йому частини товару (чи при поверненні ним частини оплати за товар (попередньої оплати товарів/послуг) з будь-яких причин не надано покупцю розрахунок коригування, то покупець платник податку на додану вартість повинен самостійно здійснити коригування сум податкового кредиту за результатами податкового періоду, протягом якого відбулося повернення ним товарів (отриманих за них коштів) незалежно від факту отримання розрахунку коригування. Тобто, в таких випадках, відповідне коригування здійснюється незалежно від факту отримання розрахунку.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що позивачем занижено податок на додану вартість у липні 2011р. на суму 3391,12грн., у звязку із чим відповідачем обґрунтовано визначено позивачу грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за липень 2011р. по ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту липня 2011р. суми ПДВ у розмірі 2604,33грн. по ТОВ «Комфорт» () по податковій накладній №28 від 20.06.2011р.

Під час розгляду справи представник відповідача, якою безпосередньо проводилась перевірка, зазначила, що дата вказаної податкової накладної помилково вказана як «20.06.2011р.» замість належної «20.07.2011р.».

Встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ТОВ «Комфорт» договір на виконання ремонтно-будівельних робіт №ТГО-216/11 від 8.07.2011р., відповідно до умов якого ТОВ «Комфорт» зобовязувалось виконати ремонт крівлі адміністративної будівлі на котельній 10-го кварталу КП «ТМО», а КП «ТМО» - прийняти ці роботи та оплатити їх, з урахуванням проведення попередньої оплати робіт у розмірі 50% від кошторисної вартості (т.10 а.с.47-51).

На виконання даного договору ТОВ «Комфорт» (ІПН 33) виписана позивачу податкова накладна №28 від 20.07.2011р. на загальну суму 15626,00грн., в т.ч. ПДВ 2604,33грн. (т.10 а.с.52). Дана податкова накладна отримана КП «ТМО» від його постачальника 28.07.2011р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних липня 2011р. за порядковим номером №248 (т.8 а.с.18-31). Сума ПДВ у розмірі 2604,33грн. по вказаній податковій накладній включена підприємством до складу загальної суми податкового кредиту липня 2011р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Комфорт» (ІПН 33) у розмірі 11421,83грн. за порядковим номером 44, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за липень 2011р. та додатком №5 до неї (вх. від 18.08.2011р.) (т.10 а.с.53-57).

Також встановлено, що у звязку із включенням даної податкової накладної до податкового кредиту липня 2011р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_9 від 05.11.2012 року, дод.5 вх. № НОМЕР_7 від 05.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит липня 2011р. на загальну суму ПДВ 11421,83грн., до складу якої увійшла сума ПДВ - 2604,33грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером №3 (який не є ІПН ТОВ «Комфорт»), період виписки ПН 07.2011р.) (т.10 а.с.63-64).

У вересні 2011р. на виконання вищевказаного договору КП «ТМО» отримало виконані за його умовами роботи, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2011р. (т.10 а.с.58-62) та ТОВ «Комфорт» здійснило оплату у повному обсязі за виконані контрагентом роботи, що підтверджується платіжним дорученням №1078 від 20.09.2011р. (т.10 а.с.66).

У звязку із цим, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок КП «ТМО» збільшило суму податкового кредиту за вересень 2011р. у розмірі 2604,33грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 33, яким є ТОВ «Комфорт», зазначивши період виписки податкових накладних 07.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 25) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх. № НОМЕР_10 від 05.11.2012р.) (т.10 а.с.67-69).

Визначаючи порушення, відповідач виходив з того, що згідно уточнюючого розрахунку від 5.11.2012р. № підприємством зменшено податковий кредит липня 2011р. на суму 2604,33грн., однак по іншому контрагенту, по якому кредит у липні 2011р. взагалі не формувався, у звязку із чим уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 від 5.11.2012р. вх.№) підприємством фактично збільшено податковий кредит вересня 2011р. на суму 2604,33грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Судова колегія погоджується з доводами ДПІ, та вважає, що позивачем завищено податковий кредит у липні 2011р. на суму ПДВ 2604,33грн. по ТОВ «Комфорт», при цьому, виходить по суті з тих же самих підстав та висновків, які викладені судом першої інстанції по аналогічному порушенню в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту березня 2011р. суми ПДВ у розмірі 1742,38грн. по ПАТ «Укртелеком», у звязку із тим, що в даному випадку позивачем по контрагенту ТОВ «Комфорт» двічі сформований податковий кредит, оскільки підприємством збільшено податковий кредит вересня 2011р. на суму ПДВ 2604,33грн., яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду (липень 2011р.).

При таких обставинах, судова колегія вважає, що позивачем безпідставно занижено податок на додану вартість у липні 2011р. на суму 2604,33грн., а тому ДПІ правомірно визначено платнику податків грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за липень 2011р.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту липня 2011р. суми ПДВ у розмірі 404грн. по ТОВ «Голден Телеком» () по податковій накладній №24925 від 31.07.2011р., судова колегія виходить з наступного.

Встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ТОВ «Голден Телеком» договір №ОД-931/07ТГО-762/07 від 07.12.2007р. із додатками до нього на надання телекомунікаційних послуг (т.10 а.с.78-81).

На виконання даного договору сторонами було підписано акт виконаних робіт №3693203-А від 30.06.2011р. (т.10 а.с.83) та ТОВ «Голден Телеком» (ІПН 650) виписана позивачу податкова накладна №24925 від 30.06.2011р. на суму ПДВ 404грн. (т.10 а.с.82).

КП «ТМО» від постачальника отримана 21.07.2011р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних липня 2011р. за порядковим номером №204 податкова накладна №24925 (із зазначенням дати її виписки 31.07.2011р. (т.8 а.с.18-31). Матеріалами справи підтверджено, що до складу податкового кредиту липня 2011р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Голден Телеком» (ІПН 50) за порядковим номером 18 включена сума ПДВ 404грн., із зазначенням періоду виписки ПН 07.2011р., що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за липень 2011р. та додатком №5 до неї (вх. від 18.08.2011р.) (т.10 а.с.84-88).

Позивач посилається на те, що КП «ТМО» при проведенні даної податкової накладної допустило помилку при заповненні реєстру отриманих податкових накладних, а саме вказало дату виписки накладної «31.07.2011р.», а насправді податкова накладна виписана «30.06.2011р.». Водночас, позивач посилається на те, що сума ПДВ по вказаній податковій накладній, яку позивач зазначає у своїх додаткових поясненнях як податкова накладна №24925 від 30.06.2011р., оплачена КП «ТМО» відповідно до платіжного доручення №7427 від 15.07.2011р.(т.10 а.с.92).

Також, встановлено, що на виконання умов вказаного вище договору ТОВ «Голден Телеком» (ІПН 50) виписана позивачу податкова накладна №32555 від 31.07.2011р. на суму ПДВ 404грн. (т.10 а.с.93), яка отримана КП «ТМО» 22.08.2011р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних серпня 2011р. за порядковим номером 138 (т.8 а.с.38).

Позивач пояснив, що до складу податкового кредиту серпня 2011р. ним включена сума ПДВ у розмірі 404,00 грн. саме на підставі податкової накладної №32555 від 31.07.2011р., виписаної ТОВ «Голден Телеком» (ІПН 50), яка відображена в додатку №5 до декларації з ПДВ за серпень 2011р. за порядковим №16, із зазначенням періоду виписки 07.2011р. (вх. № від 16.09.2011р.) (т.10 а.с.89-91).

Позивач посилається на те, що сума по податковій накладній № 32555 від 31.07.2011р. оплачена на підставі платіжного доручення №9047, але при складанні додатку №5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» (вх. від 16.09.2011р.) КП «ТМО» допустило помилку в графі «період виписки податкової накладної», зазначивши липень 2011р.

При встановленні порушення в цій частині, відповідач виходив з того, що згідно з поданою до СДПІ з ОВП у м.Одесі МГУМ податковою декларацією з ПДВ за серпень 2011р. (дод.5 від 16.09.2011р. вх.№) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту серпня 2011р. ПДВ у загальний сумі 404,00грн. по TOB «Голден Телеком» за податковою накладною, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду (липень 2011р.). При цьому, відповідач стверджує, що уточнюючого розрахунку, яким TOB «Голден Телеком» повинні були зменшити податковий кредит липня 2011р., підприємством взагалі не подавалось. Вказана обставина щодо неподання уточнюючого розрахунку, представниками позивача під час розгляду справи не заперечувалась.

Судова колегія вважає необхідним погодитись із думкою суду першої інстанції щодо позиції відповідача щодо подвійного включення позивачем до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 404,00 грн. по TOB «Голден Телеком», оскільки, як вбачається з додатків №5 до декларацій з ПДВ за липень та за серпень 2011р. позивачем включені суми ПДВ у розмірі 404грн. по податковим накладним, виписаним TOB «Голден Телеком», із зазначенням періоду виписки 07.2011р. Позивач, посилаючись на те, що підприємством помилково зазначались періоди виписки податкових накладних, не надав до суду жодних належних доказів стосовно того, що він скористався наданим йому згідно п.50.1 ст.50 ПК України правом на подання уточнюючого розрахунку до відповідної податкової декларації.

Виходячи з наведеного, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем занижено податок на додану вартість у липні 2011р. на суму 404,00грн., у звязку із чим ДПІ правомірно визначено позивачу грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за липень 2011р. по TOB «Голден Телеком».

Отже встановлені ДПІ порушення податкового законодавства за наведений період (липень 2011р.) зайшли своє підтвердження, а тому платником занижено ПДВ у липні 2011р. на суму 1061700грн.

Оскільки допущенні позивачем правопорушення за названий період (липень 2011р.) знайшли своє підтвердження під час дослідження обставин по справі, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що штрафні санкції за липень 2011р. на суму 265425грн. (25% від суми грошового зобовязання за липень 2011 року у розмірі 1061700 грн.) визначені правильно.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту вересня 2011р. суми ПДВ у розмірі 1964,21грн. по КП ЖКС «Пересипський» по податковій накладній №49 від 30.09.2011р.

Під час дослідження обставин по справі, встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з КП ЖКС «Пересипський» договір №2/ТГО-5/09 від 1.01.2009р. про надання послуг, відповідно до якого КП ЖКС «Пересипський» бере на себе обовязки по наданню КП «ТМО» послуг з доставки населенню єдиних рахунків на оплату послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання (т.10 а.с.94-95).

Після виконання робіт за вказаним договором, сторонами 31.09.2011р. підписано акт виконаних робіт (т.10 а.с.96) та КП ЖКС «Пересипський» позивачу видана податкова накладна №49 від 30.09.2011р. на загальну суму 11785,25грн., в т.ч. ПДВ 1964,21грн. (т.10 а.с.97). Податкова накладна отримана КП «ТМО» 13.10.2011р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних за вересень 2011р. за порядковим номером 243 (т.8 а.с.47-62). Враховуючи те, що оплата по даній податковій накладній здійснена на підставі протоколу №1429 від 31.07.2011р. про погашення взаємної заборгованості (т.10 а.с.107), КП «ТМО» до складу загальної суми податкового кредиту вересня 2011р. по контрагенту-постачальнику КП ЖКС «Пересипський» за порядковим номером 74 включило до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 1964,21грн., що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за вересень 2011р. та додатком №5 до неї (вх.№ від 20.10.2011р.) (т.10 а.с.98-106).

Позивач вказав, що уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_10 від 05.11.2012р.) КП «ТМО» помилково зменшило податковий кредит вересня 2011р. на загальну суму ПДВ 2902,71грн., до складу якої увійшла сума ПДВ - 1964,21грн. по вказаній ПН по контрагенту-постачальнику КП ЖКС «Пересипський» (ІПН 73) (т.10 а.с.109-111).

Поданим уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх.№ НОМЕР_11 від 21.12.2012р.), КП «ТМО» збільшило податковий кредит травня 2012р. на суму 1964,21грн. на підставі вищенаведеної податкової накладної по контрагенту-постачальнику КП ЖКС «Пересипський» (ІПН 73) (т.10 а.с.112-114).

В акті перевірки відповідач вказав, що позивачем безпідставно сформований ПК у вересні 2011р., оскільки уточнюючим розрахунком ПЗ з ПДВ, у звязку із виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 від 21.12.2012р.) платником податку збільшено ПК вересня 2011р. на суму 1964,21гр. по податковій накладній, яка вже була включена до податкової декларації відповідного періоду.

Під час дослідження матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено і ці обставини підтверджені під час апеляційного розгляду справи, що віднесення суми ПДВ 1964,21грн. по КП ЖКС «Пересипський», позивачем не було допущено будь-яких помилок в ІПН контрагента чи періоді виписки ПН.

Навпаки, з наданих доказів можливо зробити висновок, що позивачем самостійно було зменшено податковий кредит вересня 2011р. по контрагенту-постачальнику КП ЖКС «Пересипський» на загальну суму ПДВ 2902,71грн., до складу якої увійшла сума ПДВ 1964,21грн. по податковій накладній №49 від 30.09.2011р. та сума ПДВ 938грн. по податковій накладній №48 від 30.09.2011р., яка включена позивачем до реєстру отриманих ПН вересня 2011р. за порядковим номером 241 (т.8 а.с.58).

Виходячи з наведених обставин, судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що посилання відповідача на те, що підприємством збільшено податковий кредит вересня 2011р. на суму 1964,21грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду є безпідставним та необґрунтованим.

А тому, відповідачем неправомірно зменшено позивачу податковий кредит у вересні 2011р. на суму ПДВ у розмірі 1964,21грн. по КП ЖКС «Пересипський» за податковою накладною №49 від 30.09.2011р., та як наслідок безпідставно встановлено заниження КП «ТМО» податку на додану вартість у вересні 2011р. на суму 1964грн. та безпідставно нараховано суму штрафних санкцій у розмірі 491грн. (25% від суми грошового зобовязання у розмірі 1964 грн.).

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу ПК у жовтні 2011р. суми ПДВ у розмірі 45994грн. по ТОВ СП «Будапешт-Юг» () за податковою накладною №4 від 30.09.2011р.

В акті перевірки вказано, що КП «ТМО» порушено п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено відємне значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість на суму 45994грн. у жовтні 2011р. Відповідачем вказувалось, що вказана сума 45994грн. не увійшла до складу визначеного позивачу грошового зобовязання за оскаржуваним ППР, що вбачається із висновку акту перевірки.

Проте, дослідивши надані докази, встановлено, що за вказане порушення СДПІ по роботі з ВПП у м.Одесі ДПС прийнято окреме податкове повідомлення-рішення від 26.04.2013р. № про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 45994грн. за жовтень 2011р. за порушення позивачем п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України (т.17 а.с.61). Наведене ППР було предметом судового оскарження в адміністративній справі №815/7181/13-а, за наслідками розгляду якої, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2013р., яка набрала законної сили, адміністративний позов КП «Теплопостачання міста ОСОБА_2» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Одесі МГУ Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення залишено без задоволення (т.17 а.с.53-60).

Судова колегія вважає, що враховуючи, що за вказане порушення позивачу винесено окреме ППР, яке було предметом судового оскарження в адміністративній справі №815/7181/13-а, судом першої інстанції правильно встановлено, що по даному порушенню оцінку не можливо надавати, оскільки останнє не вплинуло на визначення грошового зобовязання за оскаржуваним ППР від 26 квітня 2013р. №.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту листопада 2011р. у суми ПДВ у розмірі 45994грн. по ТОВ СП «Будапешт-Юг» () за податковою накладною №3 від 30.11.2011р.

Як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ТОВ СП «Будапешт-Юг» договір №08/11-ФО/ТГО-139/11 від 17.05.2011р. (разом із додатками до нього) на надання охоронних послуг, відповідно до якого ТОВ СП «Будапешт-Юг» зобовязувалось надати КП «ТМО» послуги з проведення розслідувань та забезпечення безпеки обєктів КП «ТМО», а КП «ТМО» - прийняти їх та оплати на умовах цього договору (т.10 а.с.138-148).

Після виконання умов договору, сторонами 30.11.2011р. підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за № В-00000037 (т.10 а.с.150-151) та відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) за листопад 2011р. ТОВ СП «Будапешт-Юг» виписана позивачу податкова накладна №3 від 30.11.2011р. на загальну суму 275964,0грн., в т.ч. ПДВ 45994,00грн. (т.10 а.с.149). Податкова накладна отримана КП «ТМО» від постачальника 13.12.2011р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних за листопад 2011р. за порядковим номером №112 (т.8 а.с.73-83). Сума ПДВ у розмірі 45994,0грн. по вказаній ПН включена підприємством до складу податкового кредиту листопада 2011р. по контрагенту-постачальнику ТОВ СП «Будапешт-Юг» за порядковим номером №24, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за листопад 2011р. та додатком №5 до неї ( дод.5 вх.№ від 20.12.2011р.) (т.10 а.с.152-162).

Під час розгляду справи судом встановлено, що у звязку із включенням даної ПН до податкового кредиту листопада 2011р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № від 05.11.2012р., дод.5 вх.№ НОМЕР_12 від 05.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит листопада 2011р. на загальну суму ПДВ 45994,0грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 03 (який не є ІПН ТОВ СП «Будапешт-Юг»), період виписки ПН 11.2011р.) (т.10 а.с.163-171).

На підтвердження вказаних обставин, позивач зазначає, що при заповненні додатку №5 КП «ТМО» допустило помилку в індивідуальному податковому номері контрагента, посилаючись, в свою чергу, на технічну помилку при заповненні додатку №5, яка не впливає на правильність визначення показників податкової декларації з ПДВ та на розрахунки із бюджетом.

У звязку із сплатою КП «ТМО» у грудні 2011р. заборгованості по вказаній вище ПН, що підтверджується меморіальним ордером (т.10 а.с.172), уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_13 від 05.11.2012р.) КП «ТМО» збільшило суму податкового кредиту за грудень 2011р. у розмірі 2604,33грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 33, яким є ТОВ СП «Будапешт-Юг», зазначивши період виписки податкових накладних 11.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 51) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх. № 068558522 від 05.11.2012р.) (т.10 а.с.173-180).

Вказуючи на порушення в даній частині, відповідач виходив з того, що згідно уточнюючого розрахунку № від 5.11.2012р. підприємством зменшено податковий кредит листопада 2011р. на суму 45994,0грн., однак зовсім по іншому контрагенту, по якому кредит у листопаді 2011р. взагалі не формувався, у звязку із чим уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 від 05.11.2012р. вх.№) підприємством збільшено податковий кредит грудня 2011р. на суму 2604,33грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем завищено податковий кредит у листопаді 2011р. на суму ПДВ 45994грн. по ТОВ СП «Будапешт-Юг», і даючи оцінку встановленому порушенню по суті, суд виходить з тих же самих підстав та висновків, які викладені судом по аналогічному порушенню в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту березня 2011 року суми ПДВ у розмірі 1742,38 грн. по ПАТ «Укртелеком», у звязку із тим, що в даному випадку, позивачем по контрагенту ТОВ СП «Будапешт-Юг» двічі сформований податковий кредит, оскільки підприємством збільшено податковий кредит грудня 2011р. на суму ПДВ 45994грн., яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду (листопад 2011 року).

При таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем занижено ПДВ у листопаді 2011р. на суму 45994,0грн., у звязку із чим ДПІ правомірно нараховано грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за листопад 2011р.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту листопада 2011р. суми ПДВ у розмірі 8302,68грн. по ТОВ «Перша транспортна компанія» () за податковими накладними, виписаними у жовтні 2011р.

Під час дослідження матеріалів справи, встановлено, що 16.03.2011р. для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ТОВ «Перша транспортна компанія» договір №/ТГО-124/11 про закупівлю послуг за державні кошти, за яким ТОВ «Перша транспортна компанія» надаються послуги з перевезення вантажів спеціалізованим автомобільним транспортом, а КП «ТМО» приймає дані послуги та сплачує їх за визначеними цим договором умовами (т.12 а.с.184-187,188).

На виконання даного договору сторонами було підписано акти здачі-прийняття робіт за жовтень 2011 року (т.10 а.с.190,192,194,195,197,199,200,202-203,205-206,208-209, 211-212, 214-215, 217-218, 220-221, 222-223, 225-226, 228-229, 231, 233, 235-236, 238-239, 241-242, 244-245, 247-248, 250, 252-253) та відповідно до вказаних актів виконаних робіт за жовтень 2011р. ТОВ «Перша транспортна компанія» (ІПН 21) виписані позивачу податкові накладні за жовтень 2011р. (т.10 а.с.189, 191, 193, 196, 198, 201, 204, 207, 210, 213, 216, 219, 221, 224, 227, 230, 232, 234, 237, 240, 243, 246, 249, 251) на загальну суму ПДВ 18250,67грн.

Вказані ПН отримані КП «ТМО» від контрагента-постачальника 16.01.2012р. та включені до реєстру отриманих податкових накладних за грудень 2011р. за порядковими номерами №№62-75, 77-82, 84, 86-88 (т.8 а.с.84-94). Сума ПДВ у загальному розмірі 18250,67грн. по ПН за період виписки 10.2011р. включена підприємством до складу ПК у грудні 2011р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Перша транспортна компанія» (ІПН 21) за порядковим номером №82, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за грудень 2011р. (вх.№ від 20.01.2012р.) та додатком №5 до неї (вх.№ від 20.01.2012р.) (т.12 а.с.254-258, т.13 а.с.1-10).

Платник податку вказав, враховуючи, що дані податкові накладні за жовтень 2011р. включені до ПК з частковою оплатою КП «ТМО», уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх.№ від 05.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило ПК у грудні 2011р. на загальну суму ПДВ 9996,01грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 21, який є ІПН ТОВ «Перша транспортна компанія» (по податковим накладним із періодом виписки 10.2011р.), що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 1) додатку № 5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх. № НОМЕР_14 від 05.11.2012р.) (т.13 а.с.11-14).

Позивач пояснив, що оскільки в травні 2012р. КП «ТМО» в повному обсязі сплатило заборгованість по даним податковим накладним за жовтень 2011р., враховуючи часткові оплати в жовтні 2011р., лютому 2012р. та травні 2012р. (т.13 а.с.15-16,21), уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_15 від 26.12.2012р.) КП «ТМО» збільшило суму податкового кредиту за лютий 2012р. у розмірі 8302,68грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 21, який є ІПН ТОВ «Перша транспортна компанія», зазначивши період виписки податкових накладних 11.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер №24) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх. № від 15.11.2012р.) (т.13 а.с.17-20,23-24). Разом з цим, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, КП «ТМО» збільшило податковий кредит за травень 2012р. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 21, який є ІПН ТОВ «Перша транспортна компанія» у розмірі 1133,33грн., зазначивши період виписки податкових накладних 10.2011р. та у розмірі 8364,03грн., зазначивши період виписки податкових накладних 11.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядкові номери 21 та 22) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх. № НОМЕР_11 від 22.12.2012р.) (т.13 а.с.25-27).

З наданих податкових декларацій з ПДВ та уточнюючих розрахунків із додатками 5 до них вбачається, що позивач: - включив до складу податкового кредиту у грудні 2011р. суму ПДВ у розмірі 18250,67грн. по податковим накладним, виписаним ТОВ «Перша транспортна компанія» у жовтні 2011р. (перелік ПН наведено у таблиці на сторінці 33 акту перевірки); - уточнюючим розрахунком (вх. № НОМЕР_13 від 05.11.2012р., дод.5 вх. № від 05.11.2012р.) зменшив податковий кредит у грудні 2011р. на загальну суму ПДВ 9996,01грн. по податковим накладним, виписаним ТОВ «Перша транспортна компанія» у жовтні 2011р.; - згідно даних уточнюючого розрахунку (вх. № НОМЕР_15 від 26.12.2012р., дод.5 вх. № від 15.11.2012р.), не відносив до складу податкового кредиту за лютий 2012р. суми ПДВ за податковими накладними, виписаним ТОВ «Перша транспортна компанія» у жовтні 2011р.; - уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх. № НОМЕР_11 від 22.12.2012р.) збільшив податковий кредит за травень 2012 року на суму ПДВ 1133,33грн. по податковим накладним, виписаним ТОВ «Перша транспортна компанія» у жовтні 2011р.

Крім того, з наданих декларацій з ПДВ та уточнюючих розрахунків із додатками 5 до них, вбачається, що позивач: - включив до складу податкового кредиту у грудні 2011р. суму ПДВ у розмірі 3363,99грн. по податковим накладним, виписаним ТОВ «Перша транспортна компанія» у листопаді 2011р.; - уточнюючим розрахунком (вх. № НОМЕР_13 від 05.11.2012р. року, дод.5 вх. № НОМЕР_14 від 05.11.2012 р.) зменшив податковий кредит у грудні 2011р. на суму ПДВ 8364,03грн. та 560,01грн. по податковим накладним, виписаним ТОВ «Перша транспортна компанія» у листопаді 2011р.; - згідно даних уточнюючого розрахунку (вх. № НОМЕР_15 від 26.12.2012р., дод.5 вх. № НОМЕР_16 від 15.11.2012р.), включив до складу податкового кредиту за лютий 2012р. суму ПДВ 8302,68грн. за ПН, виписаним ТОВ «Перша транспортна компанія» у листопаді 2011р.; - уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх.№ від 22.12.2012р.) збільшив податковий кредит за травень 2012р. на суму ПДВ 8364,03грн. по податковим накладним, виписаним ТОВ «Перша транспортна компанія» у листопаді 2011р.

Відповідач в акті перевірки в цій частині зазначає, що згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м.Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за грудень 2011р. (дод.5 вх.№ від 20.01.2012р.) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту грудня 2011р. ПДВ у сумі 8363,99 грн. по ТОВ «Перша транспортна компанія» (). Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх.№ від 15.11.2012р.) підприємством збільшено податковий кредит грудня 2011р. на суму 8302,68грн. по цим податковим накладним, які вже включені до податкової декларації відповідного періоду.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, що висновки ДПІ не є обгрунтованними, виходячи з наступного: по-перше, позивачем не формувався податковий кредит у листопаді 2011р. за податковими накладними, виписаними ТОВ «Перша транспортна компанія» у жовтні 2011р., перелік яких наведено у таблиці на сторінці 33 акту перевірки; по-друге, відповідач встановлюючи порушення в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у листопаді 2011р. суми ПДВ у розмірі 8302,68грн. по ТОВ «Перша транспортна компанія» за податковими накладними, виписаними у жовтні 2011р. (перелік ПН наведено у таблиці на сторінці 33 акту перевірки), в акті перевірки зазначає, що дані податкові накладні відображені у додатку №5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за грудень 2011р., що не узгоджується із періодом, за який позивачу нараховано грошове зобовязання з ПДВ.

Тобто, відповідач знімаючи суму податкового кредиту за листопад 2011р. у розмірі 8302,68грн., в акті перевірки сам посилається на те, що сума ПДВ по виписаним у жовтні ПН включена КП «ТМО» до податкового кредиту за грудень 2011р.

По-третє, відповідач в акті зазначає, що податковою декларацією з ПДВ за грудень 2011р. (дод.5 вх.№ від 20.01.2012р.) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту грудня 2011р. ПДВ у сумі 8363,99грн. по ТОВ «Перша транспортна компанія», перелік яких наведено у таблиці на сторінці 33 акту перевірки, однак, як вже встановлено судом, сума ПДВ по ПН, перелік яких наведено у таблиці на сторінці 33 акту перевірки, становить 18250,67грн., і саме цю суму ПДВ позивач включив до складу податкового кредиту спочатку у грудні 2011р. по даним податковим накладним, виписаним ТОВ «Перша транспортна компанія» у жовтні 2011р.

По-четверте, відповідач стверджує, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх.№ від 15.11.2012р.) підприємством збільшено податковий кредит грудня 2011р. на суму 8302,68грн. по цим податковим накладним, які вже включені до податкової декларації відповідного періоду, проте, як встановлено судом, згідно даних уточнюючого розрахунку (вх. № НОМЕР_15 від 26.12.2012 року, дод.5 вх. № від 15.11.2012р.), позивач включив до складу податкового кредиту за лютий 2012р. суму ПДВ 8302,68грн. за податковими накладними, виписаним ТОВ «Перша транспортна компанія» у листопаді 2011р.

В акті перевірки від 11.04.2013р. та висновку до нього, відповідачем не встановлювалось завищення позивачем податкового кредиту у лютому 2012р. чи у травні 2012р. по ПН, виписаним ТОВ «Перша транспортна компанія», та у винесеному податковому повідомленні-рішенні позивачу не визначалось грошове зобовязання з ПДВ у звязку із заниженням ПДВ у лютому 2012р. чи у травні 2012р. на суму 8302,68грн. по ТОВ «Перша транспортна компанія».

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції вважає безпідставними і недоведеними посилання відповідача у додаткових поясненнях до заперечень на те, що сума ПДВ по вказаним податковим накладним все одно була включена позивачем двічі до складу податкового кредиту.

Посилання ДПІ на те, що за результатом опрацювання відхилень, встановлених системою автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобовязань вищеназваного контрагента та податкового кредиту КП «ТМО» на дату написання акта існують розбіжності на загальну суму ПДВ 8302,68 грн., не є обґрунтованими з тих же самих підстав та висновків суду, які викладені судом відносно порушення в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у березні 2011р. суми ПДВ 130421,18грн. по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» ().

Надаючи оцінку наданим доказам, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що ДПІ неправомірно зменшено позивачу податковий кредит у листопаді 2011р. на суму ПДВ у розмірі 8302,68грн. згідно податкових накладних, виписаних ТОВ «Перша транспортна компанія» у жовтні 2011р., та як наслідок безпідставно встановлено заниження КП «ТМО» податку на додану вартість у листопаді 2011р. на суму 8302,68 грн. по ТОВ «Перша транспортна компанія».

Згідно розрахунку податкових зобовязань та штрафних санкцій, вбачається, що загальна сума нарахованого грошового зобовязання за листопад 2011р. складає 54297грн., а загальний розмір застосованих штрафних санкцій складає 13574,25 грн.

Судом встановлено, що позивачем у листопаді 2011р. занижено ПДВ лише на суму 45994 грн. по ТОВ СП «Будапешт-Юг», у звязку із чим відповідачем правомірно нараховано позивачу грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за листопад 2011р. та правомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції по вказаній сумі грошового зобовязання. При цьому, в даному випадку розмір правомірно застосованої штрафної санкції за листопад 2011р. складає 11498,50грн. (45994 грн.х25%).

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем в порушення п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України занижено ПДВ лише у розмірі 45994грн., а ДПІ безпідставно нараховано позивачу грошове зобовязання з ПДВ у розмірі 8303грн. по ТОВ «Перша транспортна компанія» (54297 грн. 45994грн.) та безпідставно застосовано штрафну санкцію у розмірі 2075,7 грн. (13574,25 грн. - 11498,50 грн. = 2075,75 грн. та 8303 грн. х 25 % = 2075,75 грн.).

Щодо порушень, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у грудні 2011р. суми ПДВ у розмірі 60126,62грн. по ТОВ «Альптехпром» () за податковою накладною №4 від 26.12.2011р. та суми ПДВ у розмірах 2360,60грн. та 3553,20грн. за податковими накладними №247 від 30.12.2011р., №№222,233,239,242,243 від 30.11.2011р., виписаними КП «Міськзелентрест» (), усього на загальну суму ПДВ - 66040,42грн.

Позивач визнав допущенні порушення на загальну суму ПДВ у розмірі 66040,42 грн., зазначивши, що при складанні податкової звітності КП «Теплопостачання м.Одеси» дійсно була допущена помилка, у звязку і чим підприємство двічі включило дані суми ПДВ до податкового кредиту. Допущенні помилка призвела до заниження ПДВ у грудні 2011р. на суму ПДВ 66040,42грн., у звязку із чим, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем правомірно нараховано позивачу грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за грудень 2011р.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у грудні 2011р. суми ПДВ у розмірі 1337,53грн. за податковою накладною №6436 від 28.12.2011р., виписаною КП «Одескомунтранс» ().

З матеріалів справи вбачається, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з КП «Одескомунтранс» договір № 9021/ТГО-236/11 від 25.07.2011р. про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, відповідно до умов якого та додатків до нього, КП «Одескомунтранс» зобовязувалось надати послуги з вивезення та видалення твердих відходів на обєктах КП «ТМО», а КП «ТМО» - прийняти ці послуги та оплатити їх вартість (т.10 а.с.182-188).

На виконання даного договору сторонами було підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2011р. (т.10 а.с.189) та відповідно до вказаного акту виконаних робіт (наданих послуг) за грудень 2011р. КП «Одескомунтранс» (ІПН 69) виписана позивачу податкова накладна №6436 від 28.12.2011р. на загальну суму 8025,20грн., в т.ч. ПДВ 1337,53грн. (т.10 а.с.190).

Податкова накладна отримана КП «ТМО» від його постачальника 12.01.2012р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних за грудень 2011р. за порядковим номером №143 (т.8 а.с.84-94). Сума ПДВ у розмірі 1337,53грн. по вказаній податковій накладній включена підприємством до складу податкового кредиту у грудні 2011р. по контрагенту-постачальнику КП «Одескомунтранс» (ІПН 69) за порядковим номером №49, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за грудень 2011р. (вх. № від 20.01.2012р.) та додатком №5 до неї (вх.№ від 20.01.2012 р.) (т.10 а.с.192-207).

В судовому засіданні позивач пояснив, що підприємством включено дану податкову накладну до податкового кредиту у грудні 2011р. без оплати, а тому уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх.№ від 05.11.2012 року, дод.5 вх. № від 05.11.2012 року) КП «ТМО» зменшено податковий кредит грудня 2011р. на суму ПДВ - 1337,53грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 69 (який не є ІПН КП «Одескомунтранс»), період виписки ПН 12.2011р.) (т.10 а.с.208-215).

Позивачем також вказано, що при заповненні додатку №5 КП «ТМО» допущено помилку в індивідуальному податковому номері контрагента.

Зазначаючи про те, що у грудні 2011р. КП «ТМО» в повному обсязі сплатило заборгованість по податковій накладній №6436, що підтверджується платіжним дорученням №12695 (т.10 а.с.191), позивач вказує та матеріалами справи підтверджується, що уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2012р. КП «ТМО» збільшило суму податкового кредиту за січень 2012р. у розмірі 1337,53грн. по контрагенту-постачальнику з ІПН 69, яким є КП «Одескомунтранс», зазначивши період виписки податкових накладних 12.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 12) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх.№ від 5.11.2012р.) (т.10 а.с.216-218).

Встановлюючи порушення в цій частині, відповідач виходив з того, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх.№ від 15.11.12р.) підприємством збільшено податковий кредит січня 2012р. на суму ПДВ 1337,53грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду, оскільки уточнюючий розрахунок, яким КП «ТМО» повинно було відкоригувати податковий кредит грудня 2011р. по контрагенту-постачальнику з ІПН 69, яким є КП «Одескомунтранс», взагалі не подавався.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції зроблений вірний висновок, що позивачем завищено податковий кредит у грудні 2011р. на суму ПДВ 1337,53грн. по КП «Одескомунтранс», і даючи оцінку встановленому порушенню, суд виходить по суті з тих же самих висновків, які викладені судом по аналогічному порушенню в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту березня 2011р. суми ПДВ у розмірі 1742,38 грн. по ПАТ «Укртелеком», у звязку із тим, що в даному випадку, позивачем по контрагенту КП «Одескомунтранс» двічі сформований податковий кредит, оскільки підприємством збільшено податковий кредит січня 2012р. на суму ПДВ 1337,53грн., яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду (грудень 2011р.).

При таких обставинах, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем занижено податок на додану вартість у грудні 2011р. на суму ПДВ 1337,53грн., а тому відповідачем правомірно нараховано позивачу грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за грудень 2011р.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у грудні 2011р. суми ПДВ у розмірі 560,01грн. за податковими накладними №22 від 2.12.2011р., №52 від 06.12.2011р., №72 від 08.12.2011р., виписаних ТОВ «Перша транспортна компанія» (), суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 16.03.2011р. для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ТОВ «Перша транспортна компанія» договір про закупівлю послуг за державні кошти №/ТГО-124/11, за яким ТОВ «Перша транспортна компанія» надаються послуги з перевезення вантажів спеціалізованим автомобільним транспортом, а КП «ТМО» приймає дані послуги та сплачує їх за визначеними цим договором умовами (т.12 а.с.89-93).

На виконання даного договору сторонами було підписано акти здачі-прийняття робіт за грудень 2011р. (т.12 а.с.95,97,99) та відповідно до вказаних актів виконаних робіт за грудень 2011р. ТОВ «Перша транспортна компанія» (ІПН 21) виписані позивачу податкові накладні за грудень 2011р. №№22,52,72 (т.12 а.с.94,96,98) на загальну суму ПДВ 560,01грн.

Податкові накладні отримані КП «ТМО» від контрагента-постачальника 17.01.2012р. та включені до реєстру отриманих податкових накладних за грудень 2011р. за порядковими номерами №№132,133,134 (т.8 а.с.84-94). Сума ПДВ у загальному розмірі 6393,33грн., до якої увійшла сума ПДВ 560,01грн. по податковим накладним за період виписки 12.2011р., включена підприємством до складу податкового кредиту грудня 2011р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Перша транспортна компанія» (ІПН 21) за порядковим номером №84, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за грудень 2011р. (вх.№ від 20.01.2012р.) та додатком №5 до неї (вх.№ від 20.01.2012р.) (т.12 а.с.254-258, т.13 а.с.1-10).

Уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_13 від 05.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит на суму ПДВ 560,01грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 21, який є ІПН ТОВ «Перша транспортна компанія» (по податковим накладним із періодом виписки 11.2011р.), що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер №4) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх. № НОМЕР_14 від 05.11.2012р.) (т.12 а.с.115-118).

Оскільки у січні 2012р. КП «ТМО» в повному обсязі сплатило заборгованість по податковій накладній за грудень 2011р., що підтверджується меморіальним ордером № 397 (т.12 а.с.119), позивач зазначає та судом встановлено, що уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_17 від 21.12.2012 р.) КП «ТМО» збільшило податковий кредит за липень 2012р. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 21, який є ІПН ТОВ «Перша транспортна компанія» у розмірі 560,01грн. на підставі вищенаведеної ПН, зазначивши період виписки податкових накладних 12.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 3) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх. № від 20.12.2012р.) (т.12 а.с.120-124).

Встановлюючи порушення в цій частині, відповідач виходив з того, що уточнюючим розрахунком від 5.11.2012р. № підприємством було помилково знято суму податкового кредиту за листопад 2011р. замість грудня 2011р., у звязку із чим уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 від 21.12.2012р. вх.№) підприємством збільшено податковий кредит липня 2012р. на суму ПДВ 560,01грн. по ПН, які вже включені до податкової декларації відповідного періоду.

Дослідивши надані докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що позивачем завищено податковий кредит у грудні 2011 року на суму ПДВ 560,01грн. по ТОВ «Перша транспортна компанія», і надаючи оцінку встановленому порушенню, суд виходив по суті з тих же самих висновків, які викладені судом по аналогічному порушенню в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту травня 2011р. суми ПДВ у розмірі 7707,04грн. по КП «Міжнародний ОСОБА_2», у звязку із тим, що в даному випадку позивачем по контрагенту ТОВ «Перша транспортна компанія» був двічі сформований податковий кредит, оскільки підприємством фактично не було зменшено податковий кредит у грудні 2011р. на суму ПДВ 560,01грн., у звязку із чим збільшення податкового кредиту у липні 2012р. на суму ПДВ 560,01грн. відбулось по податковим накладним, які вже включені до податкової декларації відповідного періоду (грудень 2011р.).

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду про те, що позивачем занижено податок на додану вартість у грудні 2011р. на суму 560,01грн., у звязку із чим відповідачем правомірно нараховано позивачу грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за грудень 2011 року по ТОВ «Перша транспортна компанія».

Крім того, встановлені відповідачем порушення податкового законодавства за вказаний період (грудень 2011р.) допущені з боку позивача, а тому судом правильно встановлено, що позивачем занижено податок на додану вартість у грудні 2011р. на загальну суму 67938грн.

Оскільки за вказаний період (грудень 2011р.) позивачем допущені порушення податкового законодавства, які, з урахуванням визнання позивачем порушень по ТОВ «Альптехпром» та КП «Міськзелентрест», в повному обсязі знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що сума застосованої штрафної санкції за грудень 2011р. у загальному розмірі 16984,50 грн. (25% від суми грошового зобовязання за грудень 2011р. у розмірі 67938грн.) визначена правомірно.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у січні 2012 року суми ПДВ у розмірі 436348,98 грн. по ТОВ «Інфокс» () по податковій накладній №16/0008 від 26.01.2012р.

Під час дослідження доказів, судом встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ТОВ «Інфокс» в особі директора філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» договір № ТГО-06/11 від 10.01.2011р. про закупівлю послуг з постачання холодної води на потреби гарячого водопостачання та водовідведення гарячої води за державні кошти. Цим договором ТОВ «Інфокс» бере на себе зобовязання у 2011р. надати послуги з постачання холодної води на потреби гарячого водопостачання та водовідведення гарячої води КП «ТМО», а КП «ТМО» прийняти і оплатити такі послуги (т.10 а.с.219-225). До вказаного договору складено протокол розбіжностей (т.10 а.с.226-233), лист погодження до протоколу розбіжностей (т.10 а.с.234-235) .

На виконання умов договору сторонами підписано акт приймання-надання послуг від 26.01.2012р. (т.10 а.с.240) та відповідно до вказаного акту приймання-надання послуг за січень 2012р. ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» (ІПН 90) виписана позивачу ПН №16/0008 від 26.01.2012 р. (т.10 а.с.239) на загальну суму 2618093,88грн., в т.ч. ПДВ 436348,98грн.

Податкова накладна отримана КП «ТМО» від постачальника 31.01.2012р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних за січень 2012р. за порядковим номером 113 (т.8 а.с.95-101). Сума ПДВ у загальному розмірі 582277,05грн., до якої увійшла сума ПДВ 436348,98грн. по вказаній ПН включена підприємством до складу податкового кредиту січня 2012р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» (ІПН 90) за порядковим номером №13, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за січень 2012р. та додатком №5 до неї (вх. № НОМЕР_18 від 20.02.2012р.) (т.10 а.с.241-251, т.11 а.с.1-5).

Оскільки підприємством включено дану податкову накладну до податкового кредиту січня 2012 року без оплати, позивач вказує, що уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх.№ від 15.11.2012р., дод.№5 вх. № від 15.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит січня 2012р. на суму ПДВ - 436348,98грн. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» (ІПН 90). Водночас, згідно цього ж самого уточнюючого розрахунку, за порядковим номером «35» КП «ТМО» збільшило податковий кредит січня 2012р. на суму ПДВ 436348,98грн. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» (ІПН 90), період виписки ПН 01.2012р., та за порядковим номером «36» КП «ТМО» зменшило податковий кредит січня 2012р. на суму ПДВ - 436348,98грн. по контрагенту-постачальнику з ІПН 59, (який не є ІПН ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал»), період виписки ПН 01.2012р. (т.11 а.с.6-14).

Враховуючи, що у березні 2012р. КП «ТМО» в повному обсязі сплатило заборгованість по податковій накладній №16/0008, що підтверджується протоколом погашення взаємної заборгованості за січень та березень 2012р. (т.11 а.с.15-16), позивач пояснив, що уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_19 від 15.11.2012р.) КП «ТМО» збільшило податковий кредит за березень 2012р. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 90, який є ІПН ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» у розмірі 436348,98грн. на підставі вищенаведеної податкової накладної, зазначивши період виписки податкових накладних 01.2012р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 21) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх. № від 15.11.2012р.) (т.11 а.с.17-25).

Вказуючи на порушення в цій частині, відповідач виходив з того, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 вх.№ від 15.11.2012р.) підприємством збільшено податковий кредит березня 2012р. на суму 436348,98грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду, оскільки уточнюючим розрахунком від 5.11.2012р. був зменшений кредит січня 2012р. на цю суму, однак по іншому контрагенту, по якому кредит у січні 2012р. взагалі не формувався.

Після дослідження вказаних обставин, суд першої інстанції правомірно погодився з твердженням відповідача, та вважає, що позивачем завищено податковий кредит у січні 2012р. на суму ПДВ 436348,98грн. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал», і при цьому, надаючи оцінку встановленому порушенню, суд виходить по суті з тих же самих висновків, які викладені судом по аналогічному порушенню в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту березня 2011р. суми ПДВ у розмірі 1742,38грн. по ПАТ «Укртелеком», у звязку із тим, що в даному випадку позивачем по контрагенту ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» був двічі сформований податковий кредит, оскільки підприємством фактично не було зменшено податковий кредит січня 2012р. на суму ПДВ 436348,98грн., у звязку із чим збільшення податкового кредиту березня 2012р. на суму ПДВ 436348,98грн. відбулось по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду (січень 2012 року).

Виходячи з наведених обставин, судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем безпідставно занижено податок на додану вартість у січні 2012р. на суму 436348,98 грн., у звязку із чим відповідачем правомірно нараховано позивачу грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за січень 2012р.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у січні 2012р. суми ПДВ у розмірі 2815156,31грн. по ПАТ «Одеська ТЕЦ» (код ЄДРПОУ 5471158) по податковій накладній №49 від 31.01.2012р.

Під час дослідження документів та матеріалів справи, судами встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ПАТ «Одеська ТЕЦ» договір № 05-11-09/158/ТГО-577/09 від 5.11.2009р. постачання теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення та гарячого водопостачання надання послуг з підживлення та ХВО (т.11 а.с.28-31), на виконання якого сторонами підписаний акт приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії за січень 2012р. (т.11 а.с.32) та ПАТ «Одеська ТЕЦ» (ІПН 13) виписана позивачу податкова накладна №49 від 31.01.2012р. на загальну суму 16890937,88 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 2815156,31грн. (т.11 а.с.33). Податкова накладна отримана КП «ТМО» від його постачальника 15.02.2012р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних січня 2012р. за порядковим номером №104 (т.8 а.с.95-101). Сума ПДВ у загальному розмірі 7431307,58 грн., до якої увійшла сума ПДВ 2815156,31грн. по вказаній вище податковій накладній, включена підприємством до складу податкового кредиту січня 2012р. по контрагенту-постачальнику ПАТ «Одеська ТЕЦ» (ІПН 13) за порядковим номером 7, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за січень 2012р. (вх. № НОМЕР_20 від 20.02.2012 року) та додатком №5 до неї (вх. НОМЕР_18 від 20.02.2012р.) (т.11 а.с.34-49).

У звязку із включенням даної податкової накладної до податкового кредиту січня 2012р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх.№ НОМЕР_21 від 15.11.2012р., дод.5 вх. № від 15.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит січня 2012р. на суму ПДВ - 7431307,58грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 01 (який не є ІПН ПАТ «Одеська ТЕЦ»), період виписки ПН 01.2012р.) (т.11 а.с.50-58).

Під час зясування усіх обставин, позивач визнав факт того, що при заповненні додатку №5 КП «ТМО» допустило помилку в індивідуальному податковому номері контрагента-постачальника, посилаючись на технічну помилку при заповненні додатку №5, яка не впливає на правильність визначення показників податкової декларації з ПДВ та на розрахунки із бюджетом.

У звязку із сплатою КП «ТМО» у червні 2012р. заборгованості по вказаній вище податковій накладній, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_22 від 25.12.2012р.) КП «ТМО» збільшило податковий кредит у червні 2012р. на суму ПДВ 2815156,31грн. на підставі вищенаведеної податкової накладної по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 13, яким є ПАТ «Одеська ТЕЦ», зазначивши період виписки податкових накладних 01.2012р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий №25) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх.№ від 20.12.2012р.) (т.11 а.с.100-106).

Встановлюючи порушення, ДПІ виходило з того, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод. №5 від 25.12.2012р. вх. №) підприємством збільшено податковий кредит червня 2012р. на суму 2815156,31грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду, оскільки уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_21 від 15.11.2012р., дод.5 вх.№ від 15.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит січня 2012р. на цю ж суму, однак по іншому контрагенту, по якому кредит взагалі не формувався.

З огляду на встановлені обставини, судом першої інстанції встановлено, і з вказаним висновком погоджується судова колегія, що позивачем безпідставно завищено податковий кредит у січні 2012р. на суму ПДВ 2815156,31грн. по ПАТ «Одеська ТЕЦ», при цьому, надаючи оцінку встановленому порушенню, виходить по суті з тих же самих висновків, які викладені судом по аналогічному порушенню в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту березня 2011р. суми ПДВ у розмірі 1742,38грн. по ПАТ «Укртелеком», у звязку із тим, що в даному випадку позивачем по контрагенту ПАТ «Одеська ТЕЦ» був двічі сформований податковий кредит, оскільки підприємством фактично не було зменшено податковий кредит січня 2012р. на суму ПДВ 2815156,31грн., у звязку із чим збільшення податкового кредиту червня 2012р. на суму ПДВ 2815156,31грн. відбулось по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду (січень 2012р.).

При таких обставинах, судова колегія вважає, що оскільки позивачем безпідставно занижено податок на додану вартість у січні 2012р. на суму ПДВ 2815156,31грн., відповідачем правомірно нараховано платнику податку грошове зобовязання з ПДВ у вказаному розмірі за січень 2012р.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у січні 2012р. суми ПДВ у розмірі 21068,97грн. по податковій накладній №4958/0013 від 31.12.2012р., виписаній ТОВ «Золотий Екватор» (ІПН 84).

Судом встановлено, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ТОВ «Золотий Екватор» договір № ТГО-174/11 від 07.06.2011р. про закупівлю продуктів нафтоперероблення рідких за державні кошти (договір купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використання смарт-карт на АЗС) із додатками та додатковою угодою до нього (т.11 а.с.107-119).

На виконання договору ТОВ «Золотий Екватор» (ІПН 84) виписана видаткова накладна від 31.12.2011р. за №43104 (т.11 а.с.137) та на її підставі виписана позивачу податкова накладна №4958/0013 від 31.12.2011р. на загальну суму 126413,85грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 21068,98грн. (т.11 а.с.135). Податкова накладна отримана КП «ТМО» від його постачальника 8.02.2012р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних січня 2012р. за порядковим номером №13 (т.8 а.с.95-101). Сума ПДВ у розмірі 21068,97грн. по вказаній вище ПН включена підприємством до складу податкового кредиту січня 2012р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Золотий Екватор» (ІПН 84) за порядковим №69, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за січень 2012р. (вх.№ НОМЕР_20 від 20.02.2012р.) та додатком №5 до неї (вх. НОМЕР_18 від 20.02.2012р.) (т.11 а.с.120-130,131-134).

У звязку із включенням даної податкової накладної до податкового кредиту січня 2012р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх.№ НОМЕР_21 від 15.11.2012р., дод.5 вх. № НОМЕР_23 від 15.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит січня 2012р. на суму ПДВ - 21068,97грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 84, яким є ТОВ «Золотий Екватор» (період виписки ПН 12.2011р.) (т.11 а.с.138-143,144-146).

У звязку із сплатою КП «ТМО» у лютому 2012р. заборгованості по вказаній вище податковій накладній (т.11 а.с.147-149), уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № від 15.11.2012р.) КП «ТМО» збільшило податковий кредит лютого 2012р. на суму ПДВ 21068,97грн. на підставі вищенаведеної ПН по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 84, який не є ІПН ТОВ «Золотий Екватор», зазначивши період виписки податкових накладних 12.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 32) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх.№ від 15.11.2012р.) (т.11 а.с.150-155,156-159).

Платник податку вказав, що при заповненні додатку №5 КП «ТМО» допустив помилку в індивідуальному податковому номері контрагента-постачальника.

При встановлені порушення, відповідач виходив з того, що згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м.Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за січень 2012р. (вх.№ від 20.02.12р.) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту січня 2012р. ПДВ у сумі 21068,97грн. по ТОВ «Золотій Екватор» (№ п/н наведено вище). Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 вх.№ від 15.11.2012р.) підприємством збільшено податковий кредит лютого 2012р. на суму 21068,97грн. по податкової накладної, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Під час дослідження обставин по справі, відповідач пояснив, що підприємством дійсно був поданий уточнюючий розрахунок від 5.11.2012р. №, яким вони бажали зменшити податковий кредит січня, однак такий розрахунок був прийнятий податковим органом «до відома».

Судова колегія вважає, що такий висновок ДПІ є помилковим, оскільки як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, КП «ТМО» зменшило податковий кредит січня 2012р. на суму ПДВ - 21068,97грн. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Золотий Екватор» (ІПН 84) згідно уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх.№ НОМЕР_21 від 15.11.2012р., дод.5 вх. № НОМЕР_23 від 15.11.2012р.), а не як зазначено відповідачем - уточнюючий розрахунок від 05.11.2012р. №. При цьому, як уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх.№ НОМЕР_21 від 15.11.2012р.), так і додаток 5 (вх. № НОМЕР_23 від 15.11.2012р.) були прийняті податковим органом.

Судова колегія звертає увагу на те, що позивач самостійно зменшив свій податковий кредит січня 2012р. на суму ПДВ 21068,97грн. по ТОВ «Золотий Екватор» (ІПН 84) за податковою накладною №4958/0013 від 31.12.2012р. на суму ПДВ 21068,97грн.

Відповідачем, згідно висновку акту перевірки від 11.04.2013р. встановлено заниження позивачем податку на додану вартість за січень 2012р. у розмірі 21068,97грн. по ТОВ «Золотий Екватор» (ІПН 84) за податковою накладною №4958/0013 від 31.12.2012р., в той час як позивач ще у листопаді 2012р. самостійно зменшив свій податковий кредит січня 2012р. на суму ПДВ 21068,97грн. по ТОВ «Золотий Екватор», що підтверджується уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_21 від 15.11.2012р.) та додатком 5 (вх. № НОМЕР_23 від 15.11.2012р.).

При цьому, відповідачем в акті перевірки не встановлювалось заниження з боку позивача податку на додану вартість за лютий 2012р. у сумі ПДВ 21068,97грн. по ТОВ «Золотий Екватор».

Посилання відповідача в акті перевірки на те, що за результатом опрацювання відхилень, встановлених системою автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобовязань вищеназваного контрагента та податкового кредиту КП «ТМО» на дату написання акта існують розбіжності на загальну суму ПДВ 21068,97грн., не є обгрунтованними з тих же самих підстав та висновків суду, які викладені судом відносно порушення в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у березні 2011р. у сумі ПДВ 130421,18грн. по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» (). Необхідно також зазначити, що будь-яке автоматизоване співставлення не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення податкових зобов'язань, а тому така інформація щодо автоматизованого співставлення не може бути у справі належним доказом наявності порушення податкового законодавства з боку позивача як платника податку.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем неправомірно зменшено позивачу податковий кредит у січні 2012р. на суму ПДВ у розмірі 21068,97грн. по ТОВ «Золотий Екватор» за податковою накладною №4958/0013 від 31.12.2012р., та як наслідок безпідставно встановлено заниження КП «ТМО» податку на додану вартість у січні 2012р. на суму ПДВ 21068,97грн. по вказаному контрагенту.

З розрахунку податкових зобовязань та штрафних санкцій, вбачається, що загальна сума нарахованого грошового зобовязання за січень 2012р. складає 3272574 грн., а загальний розмір застосованих штрафних (фінансових) санкцій складає 818143,50 грн.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем у січні 2012р. занижено ПДВ лише на суму 3251505,29 грн. (436348,98 грн. по ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» та 2815156,31грн. по ПАТ «Одеська ТЕЦ»), у звязку із чим відповідачем правомірно нараховано позивачу грошове зобовязання з ПДВ у розмірі 3251505грн. (із заокругленням) за січень 2012р. та правомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції по вказаній сумі грошового зобовязання. При цьому, в даному випадку правомірно застосованої штрафної санкції за січень 2012р. що складає 812876,25грн. (3251505 грн. х 25%).

Судова колегія вважає, що оскільки позивачем в порушення п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України за січень 2012р. занижено ПДВ лише у розмірі 3251505грн., судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачем безпідставно нараховано позивачу грошове зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 21069грн. по ТОВ «Золотий Екватор» (3272574 грн. 3251505 грн.) та безпідставно застосовано штрафну санкцію у розмірі 5267,25грн. (818143,50 грн. - 812876,25 грн. = 5267,25 грн. та 21069 грн. х 25 % = 5267,25 грн.).

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у лютому 2012р. суми ПДВ у розмірі 2150,75грн. по податковій накладній №5/15 від 3.02.2012р., виписаній ПАТ «Одесагаз».

З матеріалів справи вбачається, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з Одеським міжрайонним управлінням експлуатації газового господарства ПАТ «Одесагаз» договір № ТГО-24/12 від 3.01.2012р. на постачання продукції, згідно якого ПАТ «Одесгаз» прийняло на себе зобовязання передати у власність КП «ТМО» продукти нафтоперероблення газоподібні. Відповідно 4.1. Договору передбачена попередня оплата за постачання товару (т.11 а.с.160-162).

На виконання умов договору Одеським міжрайонним УЕГГ ПАТ «Одесагаз» (ІПН 15) виписані видаткові накладні на (т.11 а.с.165,167) та на їх підставі виписана позивачу податкова накладна №5/15 від 03.02.2012р. на загальну суму 12904,50грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 2150,75грн. (т.11 а.с.163). Податкова накладна отримана КП «ТМО» від його постачальника 8.02.2012р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних лютого 2012р. за порядковим номером №10 (т.8 а.с.102-110).

За даною податковою накладною позивачем його контрагенту була сплачена сума коштів у розмірі 12904,50грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 2150,75 грн., згідно меморіального ордеру №520 від 3.02.2012р. (т.11 а.с.183). Сума ПДВ у розмірі 2150,75грн. по вказаній вище податковій накладній включена підприємством до складу податкового кредиту у лютому 2012р. по контрагенту-постачальнику - Одеському міжрайонному УЕГГ ПАТ «Одесагаз» (ІПН 15) за порядковим номером 9, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за лютий 2012р. (вх.№ від 20.03.2012р.) та додатком №5 до неї (вх. від 20.03.2012р.) (т.11 а.с.184-195, 196-200).

Уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_24 від 15.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит лютого 2012р. по даній ПН на суму ПДВ 2150,75грн. по контрагенту-постачальнику Одеському міжрайонному УЕГГ ПАТ «Одесагаз» (ІПН 15), (період виписки ПН 02.2012р.) (т.11 а.с.201-202,203-206).

Платник податку пояснив, КП «ТМО» помилково зменшило податковий кредит у лютому 2012р., у звязку із чим, з метою виправлення помилки, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_24 від 15.11.2012р.) КП «ТМО» збільшило податковий кредит лютого 2012р. на суму ПДВ 2150,75грн. на підставі вищенаведеної податкової накладної по контрагенту-постачальнику Одеському міжрайонному УЕГГ ПАТ «Одесагаз» (ІПН 15), зазначивши період виписки податкових накладних 02.2012р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 1) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх.№ від 15.11.2012р.) (т.11 а.с.201-212).

Уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № від 20.12.2012р.) КП «ТМО» збільшило податковий кредит квітня 2012р. на суму ПДВ 2150,75грн. на підставі вищенаведеної податкової накладної за порядковим №13 у додатку №5 (вх. № НОМЕР_25 від 20.12.2012р.) (т.11 а.с.213-216, 217-218).

Дійшовши висновку про завищення позивачем податкового кредиту за лютий 2012р. по контрагенту-постачальнику Одеському міжрайонному УЕГГ ПАТ «Одесагаз» на суму ПДВ 2150,75грн., відповідач виходив з того, що в акті перевірки та в додаткових поясненнях до заперечень на позов вказано про те, що згідно з поданою до СДПІ з ОВП у м.Одесі МГУМ податковою декларацією з ПДВ за лютий 2012р. (від 20.03.2012 року вх. №) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту лютого 2012р. ПДВ у сумі 2150,75грн. по ПАТ «Одесагаз». Уточнюючим розрахунком від 5.11.2012р. № підприємством був зменшений податковий кредит лютого на цю суму, а потім відповідні суми по цим же податковим накладним були враховані у складі податкового кредиту 12287,50грн. податкової декларації за травень. Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод. №5 від 21.12.2012р. вх. №) підприємством збільшено податковий кредит квітня 2012р. на суму 2150,75грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Надаючи оцінки вказаним обставинам, суд першої інстанції виходив з того, що позивач відніс суму ПДВ у розмірі 2150,75грн. на підставі вищенаведеної податкової накладної №5/15 від 03.02.2012р. по контрагенту-постачальнику Одеському міжрайонному УЕГГ ПАТ «Одесагаз» (ІПН 15), із зазначенням періоду виписки ПН 02.2012р., у складі податкового кредиту лютого 2012р. та у складі податкового кредиту квітня 2012р.

При цьому, позивач застосовує касовий метод відповідно до п.187.10 ст.187 ПК України, і отже у лютому 2012р., зважаючи на оплату придбаного у контрагента товару у цьому місяці, у нього виникло право на віднесення спірної суми до складу податкового кредиту у лютому 2012р.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем безпідставно зменшено позивачу податковий кредит у лютому 2012р. на суму ПДВ у розмірі 2150,75грн. на підставі вищенаведеної податкової накладної №5/15 від 3.02.2012р. по контрагенту-постачальнику Одеському міжрайонному УЕГГ ПАТ «Одесагаз».

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у лютому 2012р. суми ПДВ у розмірі 653грн. по податковій накладній №2 від 7.02.2012р., виписаній ТОВ «Адамас-Трейд».

3.01.2012р. для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ТОВ «Адамас-Трейд» договір поставки товару №ТГО-3/12 (т.12 а.с.125-126), на виконання умов якого ТОВ «Адамас-Трейд» поставило позивачу труби сталеві, а КП «ТМО»прийнято товар відповідно до видаткової накладної від 7.02.2012р. та прибуткового ордеру №72 від 17.02.2012р. (т.12 а.с.128-129). ТОВ «Адамас-Трейд» (ІПН 35) виписана позивачу податкова накладна №2 від 7.02.2012р. на загальну суму 3918,78грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 653,13 грн. (т.12 а.с.127), яка отримана КП «ТМО» від постачальника 13.02.2012р. та включена до реєстру отриманих податкових накладних у лютому 2012р. за порядковим номером №18 (т.8 а.с.102-110).

Сума ПДВ у загальному розмірі 17991,97грн. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Адамас-Трейд» (ІПН 35), в тому числі, ПДВ у розмірі 653,13грн. по вказаній вище податковій накладній, включена підприємством до складу податкового кредиту у лютому 2012р. за порядковим №68, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за лютий 2012р. (вх. № НОМЕР_26 від 20.03.2012р.) та додатком №5 до неї (вх. від 20.03.2012р.) (т.12 а.с.130-133,134-139).

У звязку із включенням даної податкової накладної до податкового кредиту лютого 2012р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх.№ НОМЕР_24 від 15.11.2012р., дод.5 вх. № НОМЕР_16 від 15.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит лютого 2012р. на суму ПДВ 1410,17грн., до складу якої увійшла сума ПДВ у розмірі 653,13 грн. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Адамас-Трейд» (ІПН 35) (період виписки ПН 02.2012р.) (т.12 а.с.140-143,144-146).

У звязку із сплатою КП «ТМО» у липні 2012р. в повному обсязі заборгованості по ТОВ «Адамас-Трейд», в тому числі, по вказаній вище податковій накладній (т.12 а.с.149-151), уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. НОМЕР_17 від 21.12.2012р.) КП «ТМО» збільшило податковий кредит липня 2012р. на суму ПДВ 653,13грн. на підставі вищенаведеної податкової накладної по контрагенту-постачальнику ТОВ «Адамас-Трейд» (ІПН 35), (період виписки ПН 02.2012р.), що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 4) додатку 5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх.№ від 20.12.2012р.) (т.12 а.с.152-155).

Відповідач дійшов висновку про завищення позивачем податкового кредиту за лютий 2012р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Адамас-Трейд» на суму ПДВ 653,13грн., зазначаючи в акті перевірки, що згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за лютий 2012р. (вх.№ від 20.03.2012р.) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту лютого 2012р. ПДВ у сумі 653,13грн. по ТОВ «Адамас-Трейд», а уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 вх.№ від 21.12.2012р.) підприємством збільшено податковий кредит липня 2012р. на суму 653,13грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Судом першої інстанції встановлено, що твердження відповідача є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам, оскільки позивачем було самостійно зменшено податковий кредит у лютому 2012р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Адамас-Трейд» (ІПН 35), в тому числі на суму ПДВ 653,13грн., а у липні 2012р., після оплати відповідних сум на рахунок контрагента, позивачем було віднесено суму ПДВ 653,13грн. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Адамас-Трейд» (ІПН 35) до податкового кредиту у липні 2012р.

Щодо твердження відповідача в акті перевірки про те, що за результатом опрацювання відхилень, встановлених системою автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобовязань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контрагентів на дату написання акту існують розбіжності з вищеназваним контрагентом на загальну суму ПДВ 653,13 грн., та посилання відповідача у наданих до суду письмових поясненнях до заперечень на те, що контрагент TOB «Адамас-Трейд» сформував собі податкові зобов'язання тільки на суму 17338,84 грн., тобто без врахування податкових накладних на суму 653,13 грн., то судом вірно встановлено, що вказані посилання є необґрунтованими, з тих ж самих підстав і висновків, які зазначені судом при розгляді питання в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту березня 2011р. суми ПДВ 130421,18грн. по податковим накладним, виписаним ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна». Крім того, слід зазначити, що будь-яке автоматизоване співставлення не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення податкових зобов'язань, а тому така інформація щодо автоматизованого співставлення не може бути у справі належним доказом наявності порушення податкового законодавства з боку позивача як платника податку.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрнутованного висновку про те, що відповідачем неправомірно зменшено позивачу податковий кредит у лютому 2012р. на суму ПДВ у розмірі 653,13грн. по ТОВ «Адамас-Трейд» (ІПН 35) за податковою накладною №2 від 7.02.2012р., та як наслідок СДПІ безпідставно встановлено заниження КП «ТМО» податку на додану вартість у лютому 2012р. на суму 653грн. по цьому контрагенту.

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту лютого 2012р. суми ПДВ у розмірі 2027724,00грн. по податковій накладній №272 від 31.12.2011р. та суми ПДВ у розмірі 24586,15грн. по податковій накладній №273 від 31.12.2011р., виписаних ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» ().

З матеріалів справи вбачається, що для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» (споживач) уклало з ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» договір №9/ТГО-597/08 від 1.07.2008р. постачання електричної енергії, відповідно до якого ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» продає електричну енергію КП «ТМО» для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, а КП «ТМО» оплачує вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (т.11 а.с.219-226).

На виконання умов договору сторонами були підписані акти прийняття-передавання товарної продукції від 31.12.2011р. (т.11 а.с.227) та ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (ІПН 14) виписані позивачу податкова накладна №272 від 31.12.2011р. на суму ПДВ 2027724,31грн. та податкова накладна №273 від 31.12.2011р. на суму ПДВ 24586,15грн. (т.11 а.с.228-229). Дані податкові накладні отримані КП «ТМО» від його постачальника 13.03.2012 р. та включені до реєстру отриманих податкових накладних у лютому 2012р. за порядковими номерами №183, №184 (т.8 а.с.102-110). Сума ПДВ у загальному розмірі 2052760,46грн., зокрема, по вказаним податковим накладним у розмірі 2052310,46 грн., включена підприємством до складу податкового кредиту у грудні 2011р. по контрагенту-постачальнику ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (ІПН 14) за порядковим номером №1, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за грудень 2011р. та дод.№5 до неї (вх.№ від 20.01.2012р., дод.5 вх.№ від 20.01.2012р.) (т.11 а.с.230-245).

У звязку із включенням сум ПДВ по даним податковим накладним до податкового кредиту грудня 2011р. без оплати, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № НОМЕР_13 від 05.11.2012р., дод.5 вх.№ від 05.11.2012р.) КП «ТМО» зменшило податковий кредит грудня 2011р. на загальну суму ПДВ 2052310,46грн. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером 14, яким є ВАТ «ЕК «Одесаобленерго», період виписки ПН 12.2011р.) (т.11 а.с.246-249, т.12 а.с.1-6).

В судовому засіданні позивач пояснив, що у лютому 2012р. КП «ТМО» в повному обсязі сплатило заборгованість по податковим накладним №№272,273, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами (т.12 а.с.7-24), у звязку із чим, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок вх. № від 15.11.2012р. КП «ТМО» в лютому 2012р. збільшило податковий кредит на суму ПДВ 2052310,46грн. на підставі вищенаведених податкових накладних №272 та №273 від 31.12.2011р. по контрагенту-постачальнику з індивідуальним податковим номером №58, який не є ІПН ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», зазначивши період виписки податкових накладних 11.2011р., що відображено в розділі ІІ «Податковий кредит» (порядковий номер 31) додатку №5 до вказаного уточнюючого розрахунку (вх.№ від 15.11.2012р.) (т.12 а.с.25-30,31-33).

Позивач визнає факт того, що при заповненні додатку №5 КП «ТМО» допустив помилку в індивідуальному податковому номері контрагента-постачальника та у періоді виписки податкових накладних, про що зазначили представники позивача під час розгляду справи у своїх поясненнях та у додаткових письмових поясненнях до позову.

Відповідач вказуючи на порушення, виходив з того, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 від 05.11.2012р. вх.№) підприємством збільшено податковий кредит лютого 2012р. на суму 2052310,46грн. по вищенаведеним податковим накладним, де зазначив ІПН постачальника «58» замість ІПН ВАТ ЕК «Одесаобленерго» 1) та період виписки податкових накладних 11.2011р. замість 12.2011р., а отже, підприємством включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по придбаним товарам продукції), що не підтверджені податковими накладними чи іншими документами, які надають право на віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Вирішуючи спір по суті, судом першої інстанції встановлено, що згідно пояснень та заперечень позивача, він не заперечує того, що сума ПДВ у розмірі 2052310,46грн. уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх. вх.№ від 15.11.2012р.) була включена по іншому індивідуальному податковому номеру та за іншим періодом виписки ПН, посилаючись при цьому, на технічну помилку при заповненні дод.№5, яка не впливає на правильність визначення показників податкової декларації з ПДВ та на розрахунки із бюджетом.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що допущені позивачем помилки, а саме в індивідуальному податковому номері контрагента та у даті виписки податкових накладних, відносяться до таких помилок, які призводять до змін у податковому обліку та впливають на розрахунки з бюджетом, адже відсутність вірних даних відносно контрагентів платника податку та відносно правильного визначення періоду виписки податкових накладних призводить до виникнення розбіжності в сумі податкового кредиту, оскільки зазначені в декларації суми ПДВ з огляду на невірність індивідуальних податкових номерів та періоду виписки цих накладних фактично не підтверджуються податковими накладними.

Отже, зазначення невірного індивідуального податкового номеру платника податку та невірне зазначення дати виписки податкових накладних не дає змоги встановити зв'язок з податковими накладними: №272 від 31.12.2011р. та №273 від 31.12.2011р. виписаних ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго».

В той же час, позивачем, під час перевірки усіх обставин по справі, не спростовано належними доказами твердження СДПІ про безпідставне включення суми ПДВ у розмірі 2052310,46грн. до складу податкового кредиту лютого 2012р. по контрагенту ВАТ «енергопостачальна компанія «Одесаобленерго».

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що в порушення приписів п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України позивачем безпідставно занижено ПДВ у лютому 2012р. на суму ПДВ 2052310,46грн., у звязку із чим відповідачем правомірно нараховано позивачу грошове зобовязання з ПДВ у розмірі 2052310грн. за лютий 2012р.

З наведених вище підстав, ДПІ вірно нараховані штрафні санкції виходячи із грошового зобовязання за лютий 2012р.

Судова колегія також вважає, оскільки встановлено, що позивачем в порушення п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України за лютий 2012р. занижено ПДВ лише у розмірі 2052310грн., то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем безпідставно нараховано позивачу грошове зобовязання з податку на додану вартість тільки у розмірі 2803,88 грн. (із заокругленням 2804грн.) (2150,75грн. по ПАТ «Одесагаз» та 653,13грн. по ТОВ «Адамас-Трейд») та безпідставно застосовано штрафну санкцію у розмірі 701грн. (513778,50 грн. - 513077,50 грн. = 701грн. та 2804 грн. х 25 % = 701 грн.).

Щодо порушення, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту у березні 2012р. суми ПДВ у розмірі 663,94грн. по податковій накладній №55 від 31.03.2012р., виписаній ТОВ «Золота Чайка» ().

Як вказано в акті перевірки, що згідно з поданою до СДПІ з ОВП у м.Одесі МГУМ податковою декларацією з ПДВ за березень 2012р. (від 20.04.2012 року вх. №) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту березня 2012р. ПДВ у сумі 663,94грн. по ТОВ «Золота Чайка». В свою чергу, відповідач посилається на те, що підприємством дійсно був поданий уточнюючий розрахунок №, однак він був прийнятий «до відома», у зв'язку з чим не враховувався при проведені перевірки. Разом з цим, відповідач зазначив, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.№5 від 21.12.2012р. вх.№) підприємством збільшено податковий кредит квітня 2012р. на суму 663,94грн. по податковій накладній, яка вже включена до податкової декларації відповідного періоду.

Під час дослідження матеріалів справи, судами було встановлено, що податкова накладна від 31.03.2012р. №55 виписана позивачу контрагентом-постачальником приватним підприємством «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» (ІПН 26) на підставі договору про надання послуг від 07.04.2009р. №1 на загальну суму 3983,67грн., в тому числі ПДВ 663,95грн. (т.7 а.с.109), та отримана позивачем 18.04.2012р. і включена до реєстру отриманих податкових накладних березня 2012р. за порядковим номером «136», як податкова накладна, яка виписана ТОВ «Золота чайка» (ІПН 11) на загальну суму 3983,66грн., в т.ч. ПДВ 663,94грн. (т.8 а.с.111-118).

З реєстру отриманих ПН вбачається, що: за порядковим номером «85» КП «ТМО» включено отриману 21.03.2012р. податкову накладну від 29.02.2012р. №21, виписану ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» (ІПН 26) на загальну суму 4102,82грн., в т.ч. ПДВ 683,80грн.; за порядковим номером «95» КП «ТМО» включено отриману 22.03.2012р. податкову накладну від 29.02.2012р. №53, виписану ТОВ «Золота чайка» (ІПН 11), на загальну суму 1641,67грн., в т.ч. ПДВ 328,33грн.; за порядковим номером «135» КП «ТМО» включено отриману 18.04.2012р. податкову накладну від 31.03.2012р. №54, виписану ТОВ «Золота чайка» (ІПН 11), на загальну суму 2631,46грн., в т.ч. ПДВ 438,58грн. (т.8 а.с.115,117).

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, і ці обставини знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, що позивачем до складу податкового кредиту у березні 2012р. за порядковим номером «60» включено загальну суму ПДВ у розмірі 1102,52грн. (сума ПДВ 483,58грн. по ПН №54 та сума ПДВ 663,94грн. по ПН №55, які відображені в реєстрі отриманих ПН), по контрагенту-постачальнику з ІПН 11 (ТОВ «Золота чайка»), із зазначенням періоду виписки 03.2012р., а також, за порядковим номером «62» включено суму ПДВ у розмірі 683,80грн. по контрагенту-постачальнику з ІПН 26 (ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ»), із зазначенням періоду виписки 02.2012р. (по ПН №21, яка відображена в реєстрі отриманих ПН), що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за березень 2012р. та додатком 5 до неї (вх. № від 20.04.2012р., дод.5 вх. № НОМЕР_27 від 20.04.2012р.) (т.4 а.с.227-242).

З огляду на викладене, суму ПДВ у розмірі 663,94грн. по податковій накладній №55 від 31.03.2012р., яка виписана ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» (ІПН 26) позивачем було включено до складу податкового кредиту березня зовсім по іншому контрагенту - ТОВ «Золота чайка» (ІПН 11).

Під час зясування обставин по справі позивач не заперечував, що вказана ПН помилково проведена по ПН контрагента-продавця ТОВ «Золота чайка».

Судом встановлено, що уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2012р. (дод.5 вх. вх.№ від 05.11.2012р.), на який посилався відповідач, зазначаючи, що він був прийнятий «до відома», позивачем по контрагенту-постачальнику з ІПН 11 (ТОВ «Золота чайка») зменшено податковий кредит на суму ПДВ 663,94грн. із зазначенням періоду виписки ПН 03.2012р. (т.5 а.с.139-142,145-146).

Крім того, уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2012р. (дод.5 вх. вх.№ від 15.11.2012р.), позивачем по контрагенту-постачальнику з ІПН 11 (ТОВ «Золота чайка») зменшено податковий кредит на суму ПДВ 663,94грн. із зазначенням періоду виписки ПН 03.2012р. (т.5 а.с.143-144,147-150).

Матеріалами справи встановлено, що уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2012р. (дод.5 вх. вх.№ від 20.12.2012 року), позивачем по контрагенту-постачальнику з ІПН 11 (ТОВ «Золота чайка») збільшено податковий кредит у квітні 2012р. на суму ПДВ 663,94грн. із зазначенням періоду виписки ПН 03.2012р. (т.5 а.с.113-114,151-154).

Вирішуючи спір, судова колегія зазначає, що наказом ДПС України від 14 червня 2012р. N516 затверджені Методичні рекомендації щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, відповідно до п.4.1 яких визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова звітність) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом, у випадках, визначених Кодексом) контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.4.10 цих Методичних рекомендацій, якщо після подачі декларації (незалежно від способу подачі) за звітний період платник податків подає нову декларацію із виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи, передбачені п. 50.1 ст.50 ПК України, не застосовуються. Така декларація заноситься до БДАЗ з ознакою "звітна нова" (якщо це передбачено формою) та "звітна" (якщо інше не передбачено формою), а надана раніше звітність отримує статус "До відома".

Відповідно до 4.13.5, п.4.13.7 Методичних рекомендацій ЦОЕЗ АЗ здійснює приймання звітів від платників податків, після чого обробляє звіти, формує і направляє платнику податків першу квитанцію, якою засвідчує факт і час отримання звітності, та другу, якою засвідчує факт приймання/неприймання звіту АЗ за місцем обліку платника.

Факт приймання звіту в електронній формі адресатом звітності від платника податків підтверджується другою квитанцією, у якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків (назва та код ЄДРПОУ підприємства), дата та час приймання звіту, реєстраційний номер, податковий період, за який подається звіт, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП ЦОЕЗ, здійснюється її шифрування, після чого друга квитанція надсилається платнику податків засобами телекомунікаційного звязку.

Датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до ОДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Пунктом 4.13.8 Методичних рекомендацій визначено, що якщо платник податків надіслав АЗ податковий документ з ознакою "Звітний", то кожному наступному документу, надісланому до граничного терміну, проставляється ознака "Звітний новий". Орган ДПС визнає оригіналом електронний документ, отриманий останнім до закінчення граничного терміну подання податкової звітності, встановленого для подачі звітності у паперовому вигляді.

Кожній попередній податковій звітності, що подана до граничного терміну подання звітності і була прийнята ОДПС у базі даних податкової звітності районного рівня, надається статус "До відома".

Виходячи з наведених норм та встановлених судом обставин, позивачем у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2012р. було подано два уточнюючих розрахунки податкових зобовязань з ПДВ із додатками 5 до них (дод.5 вх. вх.№ від 05.11.2012р. та дод.5 вх. вх.№ від 15.11.2012р.), у звязку із чим, відповідно до наведених положень Методичних рекомендацій, «перший» уточнюючий розрахунок від 5.11.2012р. має статус «до відома».

Судова колегія вважає, що встановлюючи з боку позивача порушення в частині завищення податкового кредиту на суму 663,94грн., відповідачем було залишено поза увагою уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2012р. (дод.5 вх.№ від 15.11.2012р.), яким по контрагенту-постачальнику з ІПН 11 (ТОВ «Золота чайка») позивачем зменшено податковий кредит березня 2012р. на суму ПДВ 663,94грн. із зазначенням періоду виписки ПН 03.2012р.

Питання щодо віднесення позивачем до складу податкового кредиту у квітні 2012р. суми ПДВ 663,94грн. по контрагенту-постачальнику з ІПН 11 (ТОВ «Золота чайка») не слугувало підставою для зменшення позивачу податкового кредиту за цей період згідно висновку акту перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Виходячи з того, що позивачем самостійно зменшено податковий кредит у березні 2012р. на суму ПДВ 663,94грн. по контрагенту-постачальнику з ІПН 11 (ТОВ «Золота чайка»), судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем неправомірно зменшено позивачу податковий кредит у березні 2012р. на суму ПДВ у розмірі 663,94грн. по ТОВ «Золота чайка» (ІПН 11) за податковою накладною №55 від 31.03.2012р., та як наслідок СДПІ безпідставно встановлено заниження КП «ТМО» податку на додану вартість у березні 2012р. на суму 664грн. по вказаному контрагенту та безпідставно застосовано штрафну (фінансову) санкцію, яка згідно розрахунку складає 166грн. (664грн. х 25%).

Щодо порушень, в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту липня 2012р. суми ПДВ у розмірі 8106,66грн. за податковими накладними, виписаними у червні 2012р. ТОВ «Перша транспортна компанія» () та в частині віднесення позивачем до складу податкового кредиту серпня (вересня) 2012р. суми ПДВ у розмірі 7320,00грн. за податковими накладними, виписаними у липні 2012р. ТОВ «Перша транспортна компанія» ().

Встановлюючи порушення в частині заниження позивачем податку на додану вартість у липні 2012р. у розмірі 8106,66грн. та у серпні (вересні) 2012р. у розмірі 7320,00грн., в акті перевірки та у поясненнях СДПІ зазначає, що податкові накладні, виписані ТОВ «Перша транспортна компанія» () у червні 2012р. на суму ПДВ 8106,66грн. (перелік наведено на сторінці 38-39 акта перевірки) та у липні 2012р. на суму ПДВ 7320,0грн. (перелік наведено на сторінці 39-40 акта перевірки) відображені в реєстрах отриманих податкових накладних, в складі податкового кредиту Декларації з ПДВ, та додатку №5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за липень 2012р. за порядковими №53-67 та додатку №5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за серпень 2012р. за порядковими номерами №98-123. У бухгалтерському обліку вищенаведені операції відображено проводками Дт 641, Кт 644, Дт 63, Кт 311. Згідно з поданою до СДПІ по роботі з ВПП у м.Одесі ДПС податковою декларацією з ПДВ за липень 2012р. (вх.№ від 17.08.2012) КП «ТМО» включено до складу податкового кредиту березня 2012р. ПДВ у сумі 8106,66грн. та ПДВ у сумі 7320,0грн. по ТОВ «Перша транспортна компанія» (), по вищенаведеним податковим накладним.

Відповідач вказує, що згідно з поданим до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ДПС уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх.№ від 15.02.2013р.) ТОВ «Перша транспортна компанія» () зменшено податкові зобовязання червня 2012р. на суму ПДВ 8106,66грн. по КП «ТМО» та зменшено податкові зобовязання липня 2012р. на суму ПДВ 7320,0грн. по КП «ТМО», по вищевказаним податковим накладним, однак КП «ТМО» не враховано розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації відповідного періоду.

Відповідач також посилається на те, що за результатом опрацювання відхилень, встановлених системою автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, між сумами податкових зобовязань та податкового кредиту з КП «ТМО» та його контрагентів на дату написання акту існують розбіжності з вищеназваним контрагентом на суму ПДВ 8106,66грн. та 7320,0грн.

Під час дослідження матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено, що 16.03.2011р. для здійснення господарської діяльності КП «ТМО» уклало з ТОВ «Перша транспортна компанія» договір про закупівлю послуг за державні кошти №/ТГО-124/11, за яким ТОВ «Перша транспортна компанія» надаються послуги з перевезення вантажів спеціалізованим автомобільним транспортом, а КП «ТМО» приймає дані послуги та сплачує їх за визначеними цим договором умовами (т.12 а.с.184-187,188).

На виконання даного договору сторонами підписані акти здачі-прийняття робіт за червень 2012р. (т.13 а.с.29,31,33,35,37,39,41,43,45,47,49,51,53) та за липень 2012р. (т.13 а.с.66,68,70,72,74,76,78,80,82,84,86,88,90,92,94,96), і відповідно до вказаних актів виконаних робіт за червень та липень 2012р. ТОВ «Перша транспортна компанія» (ІПН 21) виписані позивачу податкові накладні за період червня 2012р. (т.13 а.с.28,30,32,34,36,38,40,42,44,46,48,50,52) на загальну суму ПДВ 8106,66грн. та за період липня 2012р. (т.13 а.с.65,67,69,71,73,75,77,79,81,83,85,87,89,91,93,95) на загальну суму ПДВ 7320,0грн.

З матеріалів справи вбачається, що надані контрагентом послуги в червні 2012р. були оплачені у липні 2012р. відповідно платіжного доручення №14140 (т.13 а.с.54) та надані цим же контрагентом послуги у липні 2012р. були оплачені у серпні 2012р. відповідно до платіжного доручення №14595 (т.13 а.с.97).

Податкові накладні, які виписані ТОВ «Перша транспортна компанія» у червні 2012р., отримані КП «ТМО» від контрагента-постачальника 3.08.2012р. та включені до реєстру отриманих податкових накладних за липень 2012р. за порядковими номерами №№53-61,63-65,67 (т.8 а.с.148-155) та податкові накладні, які виписані у липні 2012р. отримані КП «ТМО» від контрагента-постачальника 29.08.2012р. та включені до реєстру отриманих податкових накладних за серпень 2012р. за порядковими номерами №№98-103,108-114,116-117,123 (т.8 а.с.156-164).

Сума ПДВ у загальному розмірі 8106,66грн. по ПН за період виписки 06.2012р. включена підприємством до складу податкового кредиту липня 2012р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Перша транспортна компанія» за порядковим номером №57, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за липень 2012р. (вх.№ від 17.08.2012 року) та додатком 5 до неї (вх. № від 17.08.2012р.) (т.13 а.с.57-59,60-64).

Проте, судом встановлено, що сума ПДВ у загальному розмірі 7320,0грн. включена підприємством до складу податкового кредиту серпня 2012р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Перша транспортна компанія» за порядковим номером №73 по податковим накладним за період виписки 06.2012р., та за період виписки податкових накладних 07.2012р. підприємством включена до складу податкового кредиту серпня 2012р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Перша транспортна компанія» сума ПДВ у загальному розмірі 29106грн. за порядковим номером №74, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за серпень 2012р. (вх.№ від 19.09.2012р.) та додатком №5 до неї (вх. № від 19.09.2012р.) (т.13 а.с.98-102,103-106).

Відповідач, вказуючи в акті перевірки про те, що позивачем у порушення п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України включено до складу податкового кредиту серпня 2012 року суму ПДВ у розмірі 7320 грн., зазначає, що вказана сума ПДВ включена КП «ТМО» до складу податкового кредиту березня 2012р., що в свою чергу, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки вказану суму ПДВ позивач включив саме до податкового кредиту серпня 2012р., що підтверджується дослідженими судом матеріалами справи.

У висновку щодо повноти декларування та своєчасності сплати ПДВ та у висновку акту перевірки відповідач зазначає, що перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період вересень 2012р. встановлено його заниження на суму 7320грн., що також не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки судом встановлено, що вказану суму ПДВ позивач включив саме до податкового кредиту серпня 2012р., і згідно наявних в матеріалах справи уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2012р. (вх.№ від 21.12.2012р., дод.5 вх.№ від 21.12.2012р.) (т.5 а.с.244-248) позивачем не зменшувався податковий кредит на відповідну суму ПДВ по контрагенту ТОВ «Перша транспортна компанія» за цей період, та згідно податкової декларації з ПДВ за вересень 2012р. та дод.5 до неї (вх. № від 19.10.2012р., дод.5 вх. № від 19.10.2012р. (т.5 а.с.209-212), уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2012р. (вх. № від 05.11.2012р., дод.5 вх. № від 05.11.2012р.) (т.5 а.с.239-243), позивачем не збільшувався податковий кредит вересня на відповідну суму по ТОВ «Перша транспортна компанія» (ІПН 21).

Отже, з викладеного вбачається, що позивачем не формувався податковий кредит у вересні 2012р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Перша транспортна компанія» (ІПН 21) на суму ПДВ 7320грн. за податковими накладними, виписаними у липні 2012р.

Щодо посилання відповідача на те, що згідно з поданим до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ДПС уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх.№ від 15.02.2013) ТОВ «Перша транспортна компанія» () зменшено податкові зобовязання червня 2012р. на суму ПДВ 8106,66грн. по КП «ТМО» та зменшено податкові зобовязання липня 2012р. на суму ПДВ 7320,0грн. по КП «ТМО» по вищевказаним податковим накладним, однак КП «ТМО» не враховано розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації відповідного періоду, що стало підставою для зменшення податкового кредиту КП «ТМО», суд першої інстанції виходив з наступного.

За правилами п.192.1 ст.192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Відповідно до п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Пунктом 192.3 ст.192 ПК України визначено, що результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом державної податкової служби.

У відповідності до п.18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1379 від 01.11.2011р. (який діяв на момент проведення перевірки та прийняття відповідачем оскаржуваного ППР), у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань відповідно до ст.192 розділу V Кодексу постачальник товарів/послуг виписує розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Порядок складання, реєстрації, зберігання розрахунку коригування аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних. Номер розрахунку коригування присвоюється відповідно до його номера в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Пунктом 19 цього Порядку визначено, що оригінал розрахунку коригування надається покупцю товарів/послуг. Копія залишається у продавця.

Відповідно до п.20 даного Порядку на підставі вказаного розрахунку отримувач товарів/послуг здійснює коригування податкового кредиту відповідно до статті 192 розділу V Кодексу (за умови дотримання положень законодавчих актів щодо віднесення сум до податкового кредиту) з обов'язковим відображенням зазначених коригувань у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних (з від'ємним чи позитивним значенням).

Отже, враховуючи те, що податковий кредит визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, що придбаваються з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, то у випадку повернення покупцем-платником ПДВ товарів/послуг постачальнику, або при поверненні постачальником покупцю суми попередньої оплати товарів/послуг, такий покупець-платник ПДВ має здійснити коригування сум сформованого за такими товарами/послугами податкового кредиту, за результатами податкового періоду, протягом якого відбулось повернення ним товарів або повернення йому від постачальника сум попередньої оплати товарів/послуг, оскільки придбання товарів/послуг фактично не відбулось. В такому разі, коригування здійснюється незалежно від факту отримання розрахунку.

Під час дослідження матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено, що ні станом на момент проведення перевірки КП «ТМО», ні станом на дату складання акту перевірки та прийняття оскаржуваного ППР, з боку ТОВ «Перша транспортна компанія» до КП «ТМО» не було надано відповідних розрахунків коригування до названих податкових накладних, виписаних ТОВ «Перша транспортна компанія» у червні 2012р. на суму ПДВ у розмірі 8106,66грн. та у липні 2012р. на суму ПДВ у розмірі 7320,0грн., на підставі яких позивачем було віднесено спірні суми до складу податкового кредиту у липні та серпні 2012р.

Крім того встановлено, що вказані послуги були надані КП «ТМО» з боку ТОВ «Перша транспортна компанія», що підтверджується відповідними актами здачі-прийняття робіт, оплачені з боку позивача та, в свою чергу, з боку відповідача до суду не було надано жодних доказів того, що позивачу станом на момент проведення перевірки було або мало бути відомо про подання ТОВ «Перша транспортна компанія» () уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх.№ від 15.02.2013р.), яким зменшено податкові зобовязання червня 2012р. на суму ПДВ 8106,66грн. та податкові зобовязання липня 2012р. на суму ПДВ 7320,0грн. по КП «ТМО».

В той же час, представниками відповідача ні станом на момент проведення перевірки КП «ТМО», ні станом на дату складання акту перевірки та прийняття оскаржуваного ППР, ні під час розгляду справи не наведено та не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про наявність підстав та обставин, які повязані законом із необхідністю проведення відповідного коригування сформованого податкового кредиту, як то, в даному випадку, доказів повернення постачальником покупцю суми, сплаченої за надані послуги.

Слід зазначити, що уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (дод.5 вх.№ від 15.02.2013р.), яким зменшено податкові зобовязання червня 2012р. на суму ПДВ 8106,66 грн. та податкові зобовязання липня 2012р. на суму ПДВ 7320,0грн. по КП «ТМО», поданий ТОВ «Перша транспортна компанія» у період, коли на підприємстві позивача проводилась виїзна планова перевірка, в результаті якої складено акт від 11.04.2013р. №73/23-0/34674102/18 та прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26 квітня 2013р. №.

Виходячи з наведеного, а також, зважаючи на те, що позивачем взагалі не формувався податковий кредит у вересні 2012р. по контрагенту-постачальнику ТОВ «Перша транспортна компанія» (ІПН 21) на суму ПДВ 7320грн. за податковими накладними, виписаними у липні 2012р., суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно встановлено заниження позивачем податку на додану вартість у липні 2012р. на суму 8107грн. згідно податкової декларації з ПДВ за липень 2012р. (вх.№ від 17.08.2012р.), і відповідно, безпідставно нараховано суму штрафних санкцій, яка згідно наданого до суду розрахунку штрафних санкцій за цей період становить 2026,75грн. (8107грн. х 25%) та безпідставно встановлено заниження податку на додану вартість у вересні 2012р. на суму 7320грн. згідно податкової декларації з ПДВ за вересень 2012р. (вх.№ від 19.10.2012р.), і відповідно, безпідставно нараховано суму штрафних санкцій, яка згідно наданого до суду розрахунку штрафних санкцій за цей період становить 1830грн. (7320 грн. х 25%).

Щодо встановлення заниження позивачем податку на додану вартість у жовтні 2011р. на суму 239264грн.

Відповідач в акті перевірки вказує, що КП «ТМО» надано до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2011р. (вх.№ від 05.11.2012р. та вх.№ від 26.12.2012р.), якими помилково двічі зменшено р.18 («Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» (ряд.9 ряд.17) (позитивне значення)) та р.25 («Сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет») жовтня 2011р. на суму 239264грн.

На думку відповідача, КП «ТМО» порушено п.46.1 ст.46 розділу II ПК України, п.4.6.1, 4.6.8 Наказу ДПА України №41 від 25.01.2011р. (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 лютого 2011р. за N197/18935) «Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» та зменшена сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у жовтні 2011 року на суму 239264грн.

Згідно з п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів.

Як визначено в п.46.1. ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Пунктом 50.1. статті 50 ПК України визначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п.п.4.6.1.п.4.6. Розділу III "Розрахунки з бюджетом за звітний період" Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України 25.01.2011р. N41 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 лютого 2011р.. за N197/18935 (який діяв до 10.01.2012р.), якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації.

Згідно п.п.4.6.8. п.4.6. цього Порядку, сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду вказується в рядку 25 декларації.

В свою чергу, п.п.4.6.1.п.4.6. Розділу III "Розрахунки з бюджетом за звітний період" вказаного вище Порядку узгоджується із приписами п.п.4.6.1.п.4.6. Розділу III "Розрахунки з бюджетом за звітний період" Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 25.11.2011р. №1492 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 17.12.2012р. №1342), та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011р. за №1490/20228 (який діяв з 01.01.2012р. до 30.12.2013р.).

При цьому, п.п.4.6.8. п.4.6 вказаного Порядку №1342 визначено, що у ряд.25 декларації вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, та: - сплачується до загального фонду державного бюджету - рядок 25.1 декларації 0110; - частково сплачується до спеціального фонду державного бюджету - рядок 25.1 декларації 0140; - спрямовується на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства - рядок 25.2 декларації 0121-0123; - частково спрямовується на спеціальний рахунок переробного підприємства - рядок 25.2 декларації 0140; - залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства - рядок 25.2 декларації 0130.

Слід зазначити, що дослідженими під час розгляду справи податковою декларацією з ПДВ за жовтень 2011р. та уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2011р. (вх.№ від 05.11.2012р. та вх.№ від 26.12.2012р.), на які посилається відповідач в акті перевірки, підтверджуються висновки відповідача стосовно порушення КП «ТМО» п.46.1 статті 46 розділу II ПК України, п.4.6.1, 4.6.8 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість та зменшення суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у жовтні 2011р. у розмірі 239264грн.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем ні в адміністративному позові, ні в додаткових письмових поясненнях до адміністративного позову, ні під час розгляду справи у судових засіданнях, не було зазначено в чому полягає неправомірність встановлення відповідачем вказаного порушення з боку позивача.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем правомірно встановлено заниження позивачем податку на додану вартість у жовтні 2011р. у розмірі 239264грн. та правомірно застосовано штрафну санкцію, яка згідно розрахунку відповідача складає, 59816грн. (239264грн. х 25%).

Судова колегія вважає, що судом прешої інстанції зроблений вірний висновок про те, що позивач помилково посилається на те, що в акті перевірки (стор. 32) за жовтень 2011р. зазначено, що порушення, виявлені на суму ПДВ 45994,0грн., а у висновку того ж акту (на стор.51) за жовтень зазначено суму ПДВ - 239264,0грн., тобто різниця в сумі становить 193700,0грн., оскільки як вже встановлено судом, вказана сума 45994грн. за жовтень 2011р. не увійшла до складу визначеного позивачу грошового зобовязання за оскаржуваним ППР, що вбачається із висновку акту перевірки, та за вказане порушення СДПІ по роботі з ВПП у м.Одесі ДПС прийнято окреме податкове повідомлення-рішення від 26.04.2013р. № про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 45994грн. за жовтень 2011р., за порушення позивачем п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК, яке було предметом окремого судового оскарження в адміністративній справі № 815/7181/13-а.

Що стосується дій відповідача, як субєкта владних повноважень, то судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що ст.19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено в ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення вищенаведених норм процесуального законодавства відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення в частині визначення грошового зобовязання позивачу з основного платежу у розмірі 274417грн. (по ДК «Газ України» у січні 2011р. на суму ПДВ у розмірі 90170грн.; по ПП «Агропостач» у лютому 2011р. на суму ПДВ у розмірі 453грн.; по ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна» у березні 2011р. на суму ПДВ у розмірі 130421,18грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем 130421грн.); по ВАТ «Одеське ВО «Холодмаш» у березні 2011р. на суму ПДВ у розмірі 620,68грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем 621грн.).; по ТОВ «ГЕРЦ» у червні 2011р. на суму ПДВ 2520,93грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем 2521грн.); по КП ЖКС «Пересипський» у вересні 2011р. на суму ПДВ у розмірі 1964,21грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем 1964грн.); по ТОВ «Перша транспортна компанія» у листопаді 2011р. на суму ПДВ у розмірі 8302,68грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем 8303грн.); по ТОВ «Золотий Екватор» у січні 2012р. на суму ПДВ у розмірі 21068,97грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем 21069грн.); по ПАТ «Одесагаз» у лютому 2012р. на суму ПДВ у розмірі 2150,75грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем 2151грн.); по ТОВ «Адамас-Трейд» у лютому 2012р. на суму ПДВ у розмірі 653,13грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем 653грн.); по ТОВ «Золота чайка» у березні 2012р. на суму ПДВ у розмірі 663,94грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем 664грн.); по ТОВ «Перша транспортна компанія» у липні 2012р. на суму ПДВ у розмірі 8106,66грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем 8107грн.) та у серпні (вересні 2012р.) ПДВ у розмірі 7320грн.) та в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій за виявлені відповідачем по вказаним контрагентам порушення у розмірі 12560грн. (по ПП «Агропостач» у лютому 2011р. у розмірі 1 грн.; по ТОВ «ГЕРЦ» у червні 2011р. у розмірі 1 грн.; по КП ЖКС «Пересипський» у вересні 2011р. у розмірі 491грн.; по ТОВ «Перша транспортна компанія» у листопаді 2011р. ПДВ у розмірі 2075,75грн.; по ТОВ «Золотий Екватор» у січні 2012р. у розмірі 5267,25грн.; по ПАТ «Одесагаз» та ТОВ «Адамас-Трейд» у лютому 2012р. у розмірі 701грн.; по ТОВ «Золота чайка» у березні 2012р. у розмірі 166грн.; по ТОВ «Перша транспортна компанія» у липні 2012р. 2026,75грн. та у серпні (вересні 2012р.) у розмірі 1830грн.). При цьому, суд зазначає, що загальна сума неправомірно застосованих відповідачем штрафних (фінансових) санкцій згідно розрахунку та фактично складає 12559,75грн., однак, зважаючи на те, що відповідачем було визначено загальну суму застосованих штрафних санкцій із заокругленням до 1692241грн., тому сума неправомірно визначених штрафних санкцій, яка визначена по оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню становить саме 12560грн.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення в частині збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 286977грн., з яких 274417грн. - за основним платежем та 12560грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

В той же час, відповідачем доведено правомірність нарахування позивачу грошового зобовязання з ПДВ за основним платежем - 11301095грн. (у січні 2011р. по ДК «Газ України» на суму ПДВ у розмірі 4562569 грн.; у березні 2011р. по ВАТ «Укртелеком» на суму ПДВ 1742,38грн. та по КП «Міські дороги» на суму ПДВ 10365,58грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем у загальному розмірі 2108 грн.); у травні 2011р. по КП «Міжнародний аеропорт ОСОБА_2» на суму ПДВ 7707,04грн., (із заокругленням, здійсненим відповідачем 7707грн.); у липні 2011р. по ПАТ «Одеська ТЕЦ» на суму ПДВ 945928,14грн., по ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» на суму ПДВ 109372,86грн., по ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» на суму ПДВ 3391,12грн., по ТОВ «Комфорт» на суму ПДВ 2604,33грн., по ТОВ «Голден Телеком» на суму ПДВ 404 грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем у загальному розмірі 1061700грн.); у листопаді 2011р. по ТОВ СП «Будапешт-Юг» на суму ПДВ 45994грн.; у грудні 2011р. по ТОВ «Альптехпром» на суму ПДВ 60126,62грн., по КП «Міськзелентрест» на суму ПДВ 5913,80грн. (які визнав позивач); по КП «Одескомунтранс» на суму ПДВ 1337,53грн., по ТОВ «Перша транспортна компанія» на суму ПДВ 560,01грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем у загальному розмірі 67938грн.); у січні 2012р. по ТОВ «Інфокс» на суму ПДВ 436348,98грн. та по ПАТ «Одеська ТЕЦ» на суму ПДВ 2815156,31грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем у загальному розмірі 3251505грн.); у лютому 2012р. по ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» на суму ПДВ 2052310,46грн. (із заокругленням, здійсненим відповідачем 2052310грн.); у жовтні 2011р. на суму ПДВ 239264грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1679681грн. (у січні 2011р. по ДК «Газ України» у розмірі 1 грн.; у березні 2011р. 1 грн.; у травні 2011р. 1грн.; у липні 2011р. 265425грн.; у листопаді 2011р. 11498,50грн., у грудні 2011р. 16984,5грн.; у січні 2012р. 812876,25грн.; у лютому 2012р. 513077,5грн., у жовтні 2011р. 59816грн. При цьому, суд зазначає, що загальна сума правомірно застосованих відповідачем штрафних (фінансових) санкцій згідно розрахунку та фактично складає 1679680,75грн., однак, зважаючи на те, що відповідачем було визначено загальну суму застосованих штрафних санкцій із заокругленням до 1692241грн., то сума правомірно визначених штрафних санкцій, яка визначена по оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню становить саме 1679681грн.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач довів суду правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення щодо збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 12980776грн., з яких 11301095грн. - за основним платежем та 1679681грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Що стосується іншої суми, то судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення в частині збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 286977грн., з яких 274417грн. - за основним платежем та 12560 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями прийнято неправомірно, а тому підлягає скасуванню.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158, 160, 196, 198, 200, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_2» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 16.12.2015р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

ОСОБА_1