Справа № 808/6630/15
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року о 17 год. 18 хв.Справа № 808/6630/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шари І.В. розглянув у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов від Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 1597,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), та зазначено, що відповідач має податковий борг перед бюджетом по єдиному податку в сумі 1597,33 грн., який виник внаслідок несплати самостійно узгоджених сум податкових зобовязань.

Ухвалою суду від 08.09.2015 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №808/6630/15.

Рекомендоване поштове відправлення, яке містило зазначену ухвалу та надсилалось відповідачу за його місцезнаходженням та було повернуто до суду з відміткою відділення поштового звязку «за зазначеною адресою не проживає», а відтак на підставі ст.ст. 33, 167 КАС України вважається таким, що було вручено відповідачу.

Станом на 06.10.2015 року до суду не надійшли заперечення проти позову.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні в справі докази у їх сукупності, вирішив продовжити розгляд справи у порядку скороченого провадження і встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Розглянувши матеріали та зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер 300642128) зареєстрований, як фізична особа-підприємець 17.11.2004 за адресою: 690381АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.4-5).

Відповідно до Заяви відповідача про застосування спрощеної системи оподаткування від 11.09.2012, ОСОБА_2 знаходиться на спрощеній системі оподаткування з 01.10.2012.

Відповідно інтегрованої картки платника єдиного податку з фізичних осіб ОСОБА_2, станом на час розгляду справи сума заборгованості відповідача із зазначеного податку складає 1597,33 грн., яка виникла в наслідок наступного:

ДПІ у Шевченківському районі нараховано відповідачу суму грошових зобовязань у розмірі 1597,33 грн. (229,40 грн. х 7 міс. 8,47 грн. (часткова сплата) на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями ст. 59 ПК України ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області 16.07.2013 була сформована податкова вимога №105-11 на суму 909,13 грн., яка отримана відповідачем 11.08.2013 про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.14).

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обовязок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень пп. 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов'язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 291.2. ст. 291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

За приписами п. 291.3. ст. 291 Податкового кодексу України, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 293.1. статі 293 цього Кодексу передбачено, що ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно із п.293.2 ст.293 Податкового кодексу України, для другої категорії платників єдиного податку встановлюється відсоткова ставка у розмірі у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Як свідчать матеріали справи відповідачем обрано ставку єдиного податку у розмірі 20% до розміру заробітної плати.

Відповідно до п. 295.1. ст. 295 вказаного Кодексу, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

За правилами п.300.1. ст. 300 Податкового кодексу України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

В пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України податкова вимога це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п. 59.3. ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.4. ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобовязання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обовязок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Вищенаведеним нормативним актом не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

Позивачем на підтвердження податкового боргу відповідача у розмірі 1597,33 грн. надано інтегровану картку платника з єдиного податку з фізичних осіб ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкового зобовязання відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Зважаючи на несплату у добровільному порядку відповідачем податкової заборгованості ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача зазначеного податкового боргу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163, 167, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Стягнути з боржника ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер 300642128) на користь місцевого бюджету у Шевченківському районі, на р/р 0009, код платежу 18050401, банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015 податковий борг з єдиного податку у сумі 1597,33 грн. (одна тисяча пятсот девяносто сім гривень 33 коп.).

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Шара