Справа № 808/8248/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року о 15 год. 05 хв.Справа № 808/8248/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Мелітопольський компресор»

до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, публічне акціонерне товариство «Мелітопольський компресор», звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області (далі Мелітопольська ОДПІ, відповідач 1), Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області (далі - відповідач 2, Мелітопольське УДКСУ), в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Мелітопольської ОДПІ щодо не виконання вимог статті 200 Податкового кодексу України (далі ПК) при відшкодуванні позивачу з Державного бюджету України сум податку на додану вартість за податковими деклараціями за грудень 2014 березень 2015 року;

- стягнути з Державного бюджету України в особі Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області на користь публічного акціонерного товариства «Мелітопольський компресор» пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за податковими деклараціями за грудень 2014 березень 2015 року, за період з 01.04.2015 по 30.10.2015, в розмірі 108791,40 грн. (сто вісім тисяч сімсот девяносто одна гривня 40 коп.).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача 1, яка виразилась у несвоєчасному поданні до відповідача 2 висновків за результатами перевірки правомірності заявлених позивачем сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відшкодовані позивачу із значним простроченням встановленого законодавством терміну. Вказує, що відповідно до вимог ПК позивач має право на стягнення сум пені за кожен день прострочки бюджетного відшкодування. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві з урахуванням уточнення позовних вимог, та просив їх задовольнити.

Відповідач 1 проти позову заперечив та зазначив, що в діях контролюючого органу відсутні будь-які порушення, оскільки на час розгляду справи судом сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість позивачу перерахована. Заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку сум пені не надав. Представник відповідача 1 в судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, зазначив, що порушення терміну надання до відповідача 2 висновків про відповідність заявлених позивачем сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість повязано з проходженням внутрішньовідомчої процедури узагальнення інформації щодо обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість у відповідності до вимог Наказу ДПС України від 06.11.2012 № 991. Відтак, вважає, що в діях відповідача 1 порушення відсутні.

Відповідач 2 проти позову заперечив, надавши до суду письмові заперечення, у яких зазначив, що з боку Мелітопольського УДКСУ жодних протиправних дій стосовно несвоєчасної виплати позивачу сум заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість не вчинялось, оскільки органами Державної казначейської служби України рішення про перерахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на користь платників податку самостійно не приймаються, підставою для здійснення виплати є виключно висновки органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку. Просив розглянути справу за відсутності представника.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлені такі обставини.

20.01.2015 позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року, реєстраційний номер № НОМЕР_1 з урахуванням уточнюючих розрахунків, відповідно до якої заявлено бюджетне відшкодування податку на додану вартість за грудень 2014 року у розмірі 109 125 грн.

19.02.2015 позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року, реєстраційний номер № НОМЕР_2, відповідно до якої заявлено бюджетне відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 201 131 грн.

19.03.2015 позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року, реєстраційний номер № НОМЕР_3 з урахуванням уточнюючих розрахунків, відповідно до якої заявлено бюджетне відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року у розмірі 119 401 грн.

16.04.2015 позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року, реєстраційний номер № НОМЕР_4 з урахуванням уточнюючих розрахунків, відповідно до якої заявлено бюджетне відшкодування податку на додану вартість за березень 2015 року у розмірі 263 608 грн.

Мелітопольською ОДПІ проведені документальні позапланові виїзні перевірки правомірності нарахування позивачем відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість, за результатами яких складені наступні документи:

акт від 20.03.2015 №263/08-32-15-04/00217840 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування позивачем відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2014 року», згідно висновків якого не встановлено порушень при відображенні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 109 125 грн.;

довідку від 24.04.2015 №525/08-32-15-04/00217840 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування позивачем відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2015 року», згідно висновків якої не встановлено порушень при відображенні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 201 131 грн.;

довідку від 19.05.2015 №596/15-04/00217840 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування позивачем відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015 року», згідно висновків якого не встановлено порушень при відображенні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 119 401 грн.;

довідку від 17.06.2015 №711/15-04/00217840 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування позивачем відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2015 року», згідно висновків якого не встановлено порушень при відображенні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 263 608 грн.

Протягом серпня-вересня 2015 позивач неодноразово звертався до відповідачів та ДФС України з запитами щодо відшкодування заявлених сум податку на додану вартість.

02.10.2015 ДФС України направила на адресу позивача лист №3805/10/08-01-15-04-1з, у якому зазначила про підтвердження заявлених до відшкодування сум податку на додану вартість, а також повідомила про те, що заявлені суми знаходяться на виконанні.

02.10.2015 Мелітопольською ОДПІ направлено на адресу Мелітопольського УДКСУ висновок про суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з державного бюджету за грудень 2014 року. Згідно платіжного доручення № 185-V від 07.10.2015 відповідачем 2 на поточний рахунок позивача відшкодовано податок на додану вартість за грудень 2014 року в сумі 108 975 грн.

Також, 28.10.2015 Мелітопольською ОДПІ сформовано та направлено до Мелітопольського УДКСУ висновки №2215-20 на повернення ПАТ «Мелком» суми бюджетного відшкодування, за декларацією за січень 2015 року, в розмірі 201131,00 грн., 28.10.2015 №2217-20 на повернення ПАТ «Мелком» суми бюджетного відшкодування, за декларацією за лютий 2015 року, в розмірі 119401,00 грн., 28.10.2015 №2213-20 на повернення ПАТ «Мелком» суми бюджетного відшкодування, за декларацією за березень 2015 року, в розмірі 263608,00 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність Мелітопольської ОДПІ щодо несвоєчасного направлення на адресу органу держказначейства висновку про суми належного до відшкодування податку на додану вартість, а також зазначаючи про необхідність стягнення пені за несвоєчасне відшкодування, позивач звернувся з позовом до суду.

Визначення поняття, порядок нарахування, сплата податку на додану вартість та визначення суми податку, яка підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України врегульовані нормами ПК.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені ст.200 ПК.

Пунктами 200.1 та 200.4 даної статті (тут і в подальшому в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.7 зазначеної статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.200.8 ст.200 ПК до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п.200.10 ст.200 ПК).

Відповідно до п.200.11 ст.200 ПК (дія якого зупинена з липня 2015 року) за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Згідно з нормами п.п.200.12 та 200.13 ст.200 ПК контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість визначений Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 (далі Порядок №39).

Відповідно до п. 6 Порядку № 39 у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 ПК підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість, в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Зміст пунктів 7 та 9 Порядку № 39 кореспондується з положеннями п.200.12 ст.200 ПК та визначає, що орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість. На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Судом встановлено, що Мелітопольською ОДПІ проведені перевірки позивача щодо правомірності нарахування відємного значення, за результатами яких складені акт від 20.03.2015 №263/08-32-15-04/00217840 та довідки від 24.04.2015 №525/08-32-15-04/00217840, від 19.05.2015 №596/15-04/00217840, від 17.06.2015 №711/15-04/00217840, якими підтверджено правомірність заявлення позивачем сум бюджетного відшкодування до деклараціям за грудень 2014 березень 2015 року.

Разом з тим, в супереч вимог п.200.12 ст.200 ПК Мелітопольською ОДПІ висновки про повернення коштів позивачу надано лише 02.10.2015 за грудень 2014 року та 28.10.2015 за січень-березень 2015 року, тобто з порушенням встановленого законодавством 5 денного строку з моменту закінчення перевірок відповідних податкових декларацій.

Суд не приймає посилання представника Мелітопольської ОДПІ на наказ ДПС України від 06.11.2012 №991, відповідно до якого контролюючий орган перед наданням висновку збирає інформацію про можливі обсяги відшкодування ПДВ коштами субєктам господарювання, які мають право на бюджетне відшкодування, за податковими деклараціями, наданими в умовах дії Податкового кодексу України та лише після ретельного аналізу інформації ДФС України надає у встановленому законодавством порядку висновок, та зазначає, що строки подання контролюючим органом висновку до органів казначейської служби врегульовані нормами п.200.12. ст.200 ПК, та не можуть скасовуватись, продовжуватись чи змінюватись відомчими внутрішньо-розпорядчими актами.

У разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 ст. 200 ПК вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобовязаний у пятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Зазначена позиція у згоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 03.06.2014 у справі № 21-131а14.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Мелітопольської ОДПІ, яка виразилась у не поданні у протягом 5 днів з дня закінчення перевірки заявлених у податковій декларації даних до Мелітопольського УДКСУ висновків про відшкодування ПАТ «Мелітопольський компресор» з Державного бюджету України сум податку на додану вартість за податковими деклараціями за грудень 2014 березень 2015 року.

Відповідно до п.200.23 ст.200 ПК суми податку не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, виходячи з аналізу вказаної норми, нарахування пені здійснюється на суму бюджетної заборгованості, погашення якої відбулося. При цьому, пеня виникає починаючи з шостого дня від дати акту/довідки за результатами перевірки платника з урахуванням пяти операційних днів, встановлених законодавством на перерахування коштів. Останнім днем, який враховується при обчисленні пені, є день погашення заборгованості.

Суд зазначає, що неподання контролюючим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, не позбавляє платника податку права предявити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 03.06.2014 у справі № 21-131а14.

Оскільки суму податку на додану вартість за грудень 2014 року березень 2015 року не відшкодовано позивачу у визначені ПК строки, позивач має право на стягнення сум пені відповідно до п.200.23 ст.200 ПК.

Позивач на підтвердження своїх вимог щодо стягнення пені в загальній сумі 108791,40 грн. внаслідок несвоєчасного бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2014 березень 2015 року, надав розрахунок суми пені, який міститься у матеріалах справи.

Відповідно до виказаного розрахунку сума пені на бюджетну заборгованість з відшкодування податку на додану вартість складає:

за грудень 2014 року, період прострочення з 01.04.2015 по 07.10.2015 - 20342,10 грн.;

за січень 2015 року, період прострочення з 07.05.2015 по 30.10.2015 - 36302,77 грн.;

за лютий 2015 року, період прострочення з 29.05.2015 по 30.10.2015 - 18606,93 грн.;

за березень 2015 року, період прострочення з 29.06.2015 по 30.10.2015 - 33539,60 грн.

Загальна сума пені за несвоєчасно повернуту бюджетну заборгованість по деклараціям з податку на додану вартість за грудень 2014 березень 2015 складає 108791,40 грн. Відповідач 1 проти обрахованої позивачем суми пені не заперечив.

Суд зазначає, що розмір належної до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість за грудень 2014 року визначено 20.03.2015 згідно акта №263/08-32-15-04/00217840, відшкодування здійснено 07.10.2015, кількість днів прострочки складає 189.

Розмір належних до бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість за січень 2015 року визначений 24.04.2015 згідно довідки №525/08-32-15-04/00217840, відшкодування здійснено 22.10.2015, кількість днів прострочки складає 168.

Розмір належних до бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість за лютий 2015 року визначений 19.05.2015 згідно довідки №596/15-04/00217840, відшкодування здійснено 22.10.2015, кількість днів прострочки складає 146.

Розмір належних до бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість за березень 2015 року визначений 17.06.2015 згідно довідки №711/15-04/00217840, відшкодування здійснено 22.10.2015, кількість днів прострочки складає 115.

Постановою Правління Національного банку України «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 02.03.2015 № 154 встановлено з 04.03.2015 облікову ставку в розмірі 30%.

Таким чином, сума належної до відшкодування пені складає за грудень 2014 року 20 342,10 грн.; за січень 2015 року 36 302,77 грн.; за лютий 2015 року 18 606,93 грн.; за березень 2015 року 33 539,60 грн., що підтверджує заявлені позивачем вимоги.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення на його користь суми пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розумінні приписів п.200.23 ст.200 ПК України є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з Державного бюджету України на користь позивача необхідно стягнути пеню за несвоєчасно здійснене бюджетне відшкодування податку на додану вартість за грудень 2014 року березень 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Мелітопольський компресор» до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області щодо не подання у встановлені строки до Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області висновків про відшкодування публічному акціонерному товариству «Мелітопольський компресор» з Державного бюджету України сум податку на додану вартість за податковими деклараціями за грудень 2014 березень 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України в особі Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області на користь публічного акціонерного товариства «Мелітопольський компресор» пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за податковими деклараціями за грудень 2014 березень 2015 року, за період з 01.04.2015 по 30.10.2015, в розмірі 108791,40 грн. (сто вісім тисяч сімсот девяносто одна гривня 40 коп.).

Судові витрати в розмірі 1631,87 грн. (одна тисяча шістсот тридцять одна гривня 87 коп.) присудити на користь публічного акціонерного товариства «Мелітопольський компресор» за рахунок бюджетних асигнувань Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко