Справа № 22-а-21338/11
Суддя: Турік В.П.
Дата ухвалення: 2011-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 10.3 (Ш) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про визнання дій неправомірними, поновлення пропущеного строку, стягнення недоплачених коштів разової грошової допомоги до 5 травня за 2004-2009 роки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради (надалі - УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради) про визнання дій неправомірними, поновлення пропущеного строку, стягнення недоплачених коштів разової грошової допомоги до 5 травня за 2004-2009 роки, посилаючись на те, що відповідач, в порушення ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виплатив їй, як учаснику війни, щорічну допомогу до 5 травня за 2004-2009 роки не в повному обсязі.

Уточнивши позовні вимоги, просила суд поновити строк звернення до суду, визнати неправомірними дії відповідача стосовно невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2004-2009 роки, а також стягнути з відповідача на її користь грошову допомогу у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком за вказаний період в загальному розмірі 6203,35 грн., а також зобовязати в подальшому нараховувати таку допомогу.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01 червня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_2 у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, як учаснику війни, разової грошової допомоги до 5 травня за 2009р.

Зобовязано УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 1805 грн.

В задоволені інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що у відповідача відсутні кошти для забезпечення виплати такої допомоги, а також те, що показник мінімального розміру пенсії за віком, встановлений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не може бути застосований до спірних правовідносин.

Крім того, відповідач вважає, що розмір разової допомоги за 2009 рік виплачено позивачу у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 року № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», а тому підстави для визнання дій УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради протиправними відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду за наявними у справі матеріалами в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має статус учасника війни, у звязку з чим УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради, на обліку якого вона перебуває, виплачує їй щорічно разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику війни.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з доведеності факту протиправності дій відповідача стосовно відмови виплати на користь позивача в 2009 році суму щорічної разової допомоги до 5 травня як учаснику війни в розмірі, визначеному ч.5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту», й з обовязку відповідача у звязку з цим здійснити нарахування та виплату суми такої допомоги у відповідності до вищевказаної норми Закону.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування на 2009 рік норм законодавства, які регулюють порядок та розміри виплати щорічної разової допомоги до 5 травня як учаснику війни.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з права позивача на отримання щорічної допомоги до 5 травня за 2009 рік в розмірі, передбаченому ч.5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту».

Згідно ч.5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, дія якої відновлена Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

На час виплати у 2009 році УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради на користь ОСОБА_2 суми допомоги до 5 травня дія ч.5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо розміру такої допомоги зупинена не була.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, щорічна грошова допомога до 5 травня виплачена позивачу 13 квітня 2009 року в сумі 70 грн. (а.с. 36), що не відповідає розміру, передбаченому ч.5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо виплати на користь позивача щорічної допомоги до 5 травня у 2009 році є правильним, відповідає вимогам діючого законодавства та підтверджується матеріалам справи.

У звязку з чим, доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо правомірності його дій стосовно нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачу як учаснику війни на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 18.03.2009 року № 211 є необґрунтованими, оскільки вказаний нормативний акт суперечать положенням ч.5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Посилання ж відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат разової грошової допомоги до 5 травня не може бути враховано колегією суддів як підстава для невиконання відповідачем своїх зобовязань, встановлених ч.5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Визначаючи розмір разової допомоги до 5 травня, який повинен нараховувати та сплачувати відповідач щорічно на користь позивача, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно застосував розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч.1 ст. ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Однак, колегія суддів не може погодитися з визначеною судом першої інстанції сумою допомоги до 5 травня, яку зобовязано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача.

Враховуючи те, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в 2009р. відповідно до ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» на день виплати разової грошової допомоги (станом на 13.04.2009 року) становить 498 грн., то сума недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009 рік, з урахуванням проведених виплат, становить: 498 х 3 70 грн. = 1424 грн., а не 1805 грн., як визначено судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, у звязку з чим змінює постанову суду першої інстанції щодо розміру допомоги до 5 травня, яку зобовязано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача.

В іншій частині постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01 червня 2010 року в частині розміру суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня змінити, зазначивши в резолютивній частині постанови, що Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради зобовязано нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 1424 грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: