Справа № 367/3673/15-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/3673/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Чернов Д.Є.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 01.10.2015 року по справі за її позовом до Київської обласної державної адміністрації про визнання незаконною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з адміністративним позовом до КОДА про:

- визнання незаконною бездіяльності у звязку з порушенням законодавства про звернення громадян, зокрема, нерозгляду протягом більш ніж 5 років скарги від 15.09.2008 року в порядку та в термін, встановлені Законом України «Про звернення громадян»;

- стягнення моральної шкоди у визначеному судом розмірі.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 01.10.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу про скасування незаконної, на її думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову про задоволення позову. В своїй апеляційній скарзі посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 вересня 2008 року ОСОБА_2 звернулася до КОДА із скаргою про захист прав пасажира - споживача послуг автомобільного транспорту, мотивовану тим, що 17 травня 2008 року їй, як ветерану праці, дитині війни не було забезпечено безпечне і якісне пільгове перевезення персоналом перевізника (КП «Київпастранс», автопарк № 5) на зупинці м. «Святошино» на приміському маршруті № 772, де незаконно контролер з прикладанням рук вимагав оплатити проїзд.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 24.04.2009 року у справі № 2а-143/2009: визнано протиправними дії КОДА в частині надання відповіді № 02-05/1780 від 27.10.2008 року та порушення терміну розгляду скарги ОСОБА_2 про захист прав споживача послуг автомобільного транспорту; зобов'язано КОДА розглянути вказану скаргу в порядку та в термін, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

КМДА своїм листом від 10.06.2009 року за № 11-37-13426 повідомив ОСОБА_2 про розгляд її скарги від 15.09.2008 року. Крім того, відповідач неодноразово звертався до КП «Київпастранс» та автобусного парку № 5 щодо надання інформації про результати розгляду скарги щодо працівників автобусного парку №5 - учасників інциденту, який відбувся на приміському маршруті № 772, що підтверджується копіями листів КМДА в період 2009 - 2014 років.

В своїй апеляційній скарзі апелянтка посилається на неналежне з'ясування суд першої інстанції обставини справи, зокрема, залишення поза увагою того факту, що відповідач про виконання постанови Ірпінського міського суду Київської області від 24.04.2009 року (про зобов'язання розглянути скаргу від 15.09.2008 року) повідомив її лише 04.02.2015 року, тобто більш ніж через 5 років.

Колегія суддів не може не пристати на позицію апелянтки, оскільки дійсно бездіяльність КОДА щодо не розгляду скарги від 15.09.2008 року мала місце, в підтвердження зазначених доводів, апеляційна інстанція відзначає слідуюче.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11.03.2014 року по справі № 376/500/14-а за позовом ОСОБА_2 до ДВС України про визнання рішення неправомірним та зобов'язання поновити виконавче провадження встановлено відсутність належних доказів виконання постанови Ірпінського міського суду Київської області у справі № 2-а-143/2009.

В зазначеному судовому рішенні вказано: «… слід зауважити, що сам лише факт розгляду скарги позивача суб'єктом владних повноважень, навіть якщо він мав місце, в даному випадку не можна вважати виконанням рішення суду в повному обсязі, оскільки згідно положень ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» позивача необхідно було повідомити про результати розгляду його скарги і суть прийнятого рішення, в тому числі щодо питань вирішення яких вимагалося позивачем при розгляді скарги, зокрема, про відповідальність осіб із зазначенням прізвищ, імен, по батькові, з вини яких було допущено порушення прав позивача, посаду і прізвище особи, яка застосувала до неї силу, та водія автобуса тощо.».

В силу приписів ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, … справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За ст. 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Правовими положеннями ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приписи даної норми фактично встановлюють презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються. Тобто, повідомлені позивачем обставини справи про дії відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки останній не спростує їх.

Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів з адміністративної справи, як правило, утворюється і зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 72 КАС України зобов'язує його подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Варто зауважити, що наявний у справі лист КОДА від 10.06.2009 року, надісланий нібито позивачці, не може бути розцінений судовою колегією як підтвердження вирішення скарги позивачки, оскільки доказів його направлення та отримання ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Таким чином, доказів розгляду скарги позивачки до 14.02.2015 року (лист № 11-37/10510) відповідачем на виконання вимог ч.ч. 2 та 4 ст. 71 КАС України, надано не було.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, … у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, … при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, …, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, на одержання письмової відповіді про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

В силу приписів ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Дотримання відповідачем вказаних вище правових норм не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З огляду на встановлення судом апеляційної інстанції факту бездіяльності КОДА по відношенню до позивачки, що виявилось у неналежному розгляді протягом більш ніж п'яти років її скарги, колегія судів приходить до висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, не довів правомірності своїх дій, зокрема, що належного розгляду скарги позивачки та вжиття всіх необхідних заходів для усунення порушення прав позивачки.

Згідно зі ст.198 ч.1 п. 4 та ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційна інстанція дійшла однозначного висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 199, 200, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 01.10.2015 - скасувати та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Київської обласної державної адміністрації щодо нерозгляду протягом більш ніж 5 років скарги ОСОБА_2 від 15.09.2008 року в порядку та в термін, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Стягнути з Київської обласної державної адміністрації (адреса: 01196, м. Київ, пл. Л. Українки, 1, ) на користь ОСОБА_2 (адреса: 08202, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) моральну (немайнову) шкоду у розмірі 500 (п'ятсот) грн..

Стягнути з Київської обласної державної адміністрації (адреса: 01196, м. Київ, пл. Л. Українки, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (адреса: 08202, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 365 (триста шістдесят п'ять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 16.12.2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.