Справа № 804/8841/15
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2015 р. Справа № 804/8841/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріЗоідзе Т. А.
представника позивача представника відповідача Шеєр Т. В. Воловик С. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з результатами перевірки, вважає, що податковий орган дійшов до помилкових висновків про допущення платником податків порушення норм податкового законодавства, а податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що висновки про вчинені позивачем порушення, зроблені в акті перевірки, відповідають фактичним обставинам, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав за печення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
За результатами перевірки складено акт №1423/59/04-03-22-05/33855098 від 03.06.2015 року, у висновках якого встановлено, що підприємством позивача допущено порушення: п.п.180.1 ст.180, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим завищено податковий кредит з податку на додану вартість за листопад та грудень 2014 року на загальну суму 668 812,80 грн.
Не погодившись з Актом перевірки, позивач подав до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області заперечення на акт перевірки № 01-09/1684 від 24.06.2015р., проте, відповіддю на заперечення від 02.07.2015р. №4346/10/04-03-22-05 позивача повідомлено, що висновки акту перевірки залишено без змін.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.
У відповідності до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України закріплено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між КВП ДМР «Міськводоканал» та ПНВП «Промкомплект» укладено договір поставки №103/4 від 18.03.2014р., за умовами якого ПНВП «Промкомплект» (Постачальник) зобов'язується передати у власність КВП ДМР «Міськводоканал» (Покупця) запірну арматуру в асортименті, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар на умовах цього договору.
На виконання договору № 103/14 складалися наступні документи: додаткова угода № 1 від 15.04.2014 року; специфікація №10 від 28.08.2014 року; специфікація № 11 від 28.08.2014 року; специфікація № 12 від 14.10.2014 року; специфікація № 13 від 22.10.2014 року.
Поставка товару по договору № 103/14 підтверджується видатковою накладною №Р-0000044 від 26.09.2014 року; видатковою накладною №Р-0000045 від 26.09.2014 року; видатковою накладною №Р-0000053 від 02.12.2014 року; видатковою накладною №Р-0000052 від 02.12.2014 року.
Перевезення та доставка Позивачу товару за цим договором підтверджується товарно-транспортними накладними: № 23-09/1 від 26.09.2014р., № 23-09/2 від 26.09.2014р., № 02-12/1 від 02.12.2014р. Товар був отриманий начальником відділу матеріально-технічного забезпечення КВП ДМР «Міськводоканал» за довіреностями, зареєстрованими в Журналі реєстрації довіреностей за 2014 рік Типова форма № м-3, що відображено Відповідачем і в Акті перевірки.
КВП ДМР «Міськводоканал» використовувало отриманий товар у власній господарській діяльності - на виконання поточних ремонтів мереж централізованого водопостачання, що підтверджується Актами на виконання поточних та капітальних ремонтів, а саме: Актами №2 від 22.10.2014р., № 022 від 11.12.2014 р., № 032 від 12.12.2014 р., № 003 від 05.02.2015 р., № 010 від 05.01.2015 р., № 046 від 19.01.2015р., №03 від 01.02.2015 р., №16 від 04.02.2015 р., № 22 від 09.02.2015 р., №23 від 09.02.2015 р., №28 від 10.02.2015 р., №49 від 26.03.2015 р., у яких відображено кількість використаного товару.
Товарні обороти за договором № 103/14 відображено Позивачем в обліку, що підтверджується відомістю 3.3 аналітичного обліку розрахунків з постачальниками (до рахунка 631.1) за вересень 2014 року, за жовтень 2014 року, за листопад 2014 року, за грудень 2014 року, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 207 за вересень 2014 р.,за жовтень 2014 року, за листопад 2014 року, за грудень 2014 року.
Щодо даних операцій з ПНВП «Промкомплект» Позивачем отримано податкові накладні №6 від 26.09.2014р., №7 від 26.09.2014р., №3 від 13.11.2014р., №5 від 21.11.2014р., №6 від 26.11.2014р., які було відображено у Реєстрі отриманих та виданих податкових накладних за листопад 2014 р.
Відповідачем у акті перевірки зазначено, що відсутній факт реального вчинення господарських операцій, тобто наявність первинних документів по придбанню КВП ДМР «Місьководоканал» товару у ПКВП «Промкомплект» не спричинили реального настання правових наслідків, первинні документи складено формально без фактичного здійснення господарських операцій, а вищезазначені угоди було укладено з метою мінімізації податкових зобов'язань, тобто на справді вказані угоди не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобов'язань перед замовником, а лише для збільшення валових витрат та податкового кредиту.
Суд не погоджується з такими висновками податкового органу, зазначені вище твердження Відповідача є необґрунтованими, не відповідають фактичним даним, з огляду на наступне.
Господарські операції між Позивачем та ПНВП «Промкомплект» підтверджується всіма необхідними первинними документами, встановленими чинним законодавством.
Крім того, не відповідає дійсності й твердження Відповідача в Акті перевірки, що постачальник ПНВП «Промкомплект» не засвідчив якість товарів, що поставив на адресу КВП ДМР «Міськводоканал», належними товаросупровідними документами та що відсутні будь -які документи, які підтверджують якість товару від ПНВП «Промкомплект» до КВП ДМР «Міськводоканал».
Також судом встановлено, що у 2014 році позивач був визначений замовником робіт з розміщення тимчасових споруд модульних будинків для переселенців по бул. Героїв у м. Дніпродзержинську.
Між КВП ДМР «Міськводоканал» та Товариством Червоного Хреста України за згодою Німецького Товариства Міжнародного Співробітництва було укладено договір №3 від 12.11.2014 р. щодо отримання коштів на проведення будівельних робіт та здійснення комунікаційних підключень (водопостачання, водовідведення, електропостачання) для морозостійких модулів для переселених осіб, з складанням актів виконаних робіт.
З метою оперативного виконання договору №3 від 12.11.2014 p., а саме у строк до 31 грудня 2014р., позивачем були укладені з ТОВ «Дніпрометалургремонт-99» та ПП «Дніпроелектробуд» договори підряду на виконання робіт з розміщення тимчасових споруд модульних будинків для переселенців по бул. Героїв у м. Дніпродзержинську.
ТОВ «Дніпрометалургремонт-99» виконувало такі роботи: улаштування площадки, монтаж модульних будинків, надання послуги автотранспорту під час збору та монтажу модульних будинків для переселенців, улаштування водопроводу, улаштування каналізації за адресою бул. Героїв у м. Дніпродзержинську.
ПП «Дніпроелекробуд» виконувало роботи по монтажу електричних мереж за адресою бул. Героїв у м. Дніпродзержинську.
За результатами виконання у грудні 2014 р. договору №3 від 12.11.2014 p., укладеного між позивачем та Товариством Червоного Хреста України, у КВП ДМР «Міськводоканал» виникає податкове зобов'язання на підставі актів виконаних робіт та податкових накладних, що підтверджується реєстром отриманих та виданих податкових накладних за грудень 2014 р. з податку на додану вартість на загальну суму 702 808,32 грн., що складається з сум за податковими накладними № 1371 від 25.12.2014 р. з податку на додану вартість на суму 64 910,80 грн. та № 1389 від 31.12.2014 р. з податку на додану вартість на суму 637 897, 52 грн.
Факт виконання в повному обсязі договору №3 від 12.11.2014 р. підтверджується листом Товариства Червоного Хреста від 11.06.2015р., де КВП ДМР «Міськводоканал» повідомляється про проведення та завершення без зауважень відповідної аудиторської перевірки.
Посилання відповідача у акті перевірки на відсутність у ТОВ «Дніпрометалургремонт-99» необхідних технічних, матеріальних умов для здійснення господарської діяльності в частині надання робіт в адресу КВП ДМР «Міськводоканал», суд вважає такими, що не ґрунтується на фактичних обставинах, не відповідають дійсності та є безпідставними.
Суд вважає за необхідне звернути увагу, що в Акті перевірки взагалі не вказуються обставини, на підставі яких Відповідач дійшов висновку про нереальність господарських операцій позивача з ПП «ДНІПРОЕЛЕКТРОБУД».
Факт купівлі ТОВ «Дніпрометалургремонт-99» щебеню гранітного, необхідного для виконання підрядних робіт, підтверджується договором купівлі-продажу №2/11 від 25.11.2015 року та договором № 03/01-15-1 поставки будівельних матеріалів від 03.01.2015 року, видатковими накладними №РН-0000305 від 27.11.2014 р., №РН-0000308 від 28.11.2014 р., №РН-0000310 від 29.11.2014 р., № РН-0000311 від 30.11.2014 р., № РН-0000314 від 01.12.2014 р., № РН-0000317 від 02.12.2014 р., № РН-0000323 від 06.12.2014 р., № РН-0000340 від 24.12.2014 р., № РН-0000341 від 25.12.2014 р. Якість щебеню підтверджується витягом з протоколу №269 від 04.09. 2013 р. товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднання Новомиколаївський кар'єр».
Якість цементу, залізобетонних конструкцій, які використовувало ТОВ «Дніпрометалургремонт-99» при виконанні підрядних робіт, підтверджується сертифікатом відповідності серії ВГ № UА 1.054.0146528-14, паспортами № 857 від 25.12.2014 р., № 866 від 27.12.2014 р., № 764 від 08.12.2014 р., № 708 від 27.11.2014 р., № 746 від 04.12.2014 р., № 76 від 06.12.2014 р., № 728 від 01.12.2014 р., № 740 від 03.12.2014 р., № 857 від 25.12.2014 р., паспорти якості №104 від 11.12.2014, №103 від 16.12.2014. №106 від 10.12.2014, №105 від 11.12.2014.
Відповідно до листа ТОВ «Дніпрометалургремонт-99» вих. № 21/07-15 від 21.07.2015р., наданого КВП ДМР «Міськводоканал», ТОВ «Дніпрометалургремонт-99» повідомляє, що для виконання підрядних робіт за договорами з позивачем, ТОВ «Дніпрометалургремонт-99» , крім власної техніки використовувало автокран XCMG QY вантажопід'ємністю 40 тн., автокран КТА-18 Маз, автомашини FAW, бульдозер Т-170, віброкоток BOMAG, автогрейдер, автомобільну платформу 12 - 14 м, самоскид КРАЗ, які були орендовані.
Проте, суд зазначає, що жодним нормативним актом чинного законодавства України не передбачено вимог щодо обов'язковості наявності у суб'єкта господарювання власних основних фондів чи виробничо-складських приміщень, транспорту, оскільки забезпечення виконання зобов'язань суб'єкта господарювання може здійснюватися шляхом оренди суб'єктом господарювання відповідних основних фондів, транспортних засобів, необхідних для виконання зобов'язання.
На виконання робіт по монтажу електричних мереж по бульвару Героїв у місті Дніпродзержинськ за Договором № 410/14 від 04.12.2014 р. ПП «Дніпроелектробуд» мало необхідну ліцензію на господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури Серії АД № 040151, строк дії якої встановлений по 20.06.2017 p., дозвіл № 0813.14.12 територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області, строк дії якого встановлений до 24.07.2019 p., дозвіл № 823.14.30 Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, строк дії якого встановлений до 11.08.2019 p., посвідчення, видані Державним підприємством «Придніпровський експертно-технічний центр» головному інженеру ПП «Дніпроелектробуд» Тимошенко P.M., (посвідчення №304), начальнику електролабораторії Борщевському К.Л. (посвідчення № 305). директору Великому О.П. (посвідчення № 303), згідно протоколу засідання комісії по перевірці знань з питань охорони праці №36/14 від 19.06.2014 p., кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єкта архітектури серії АР №005695 від 27.12.2012 р.
Суд не погоджується з викладеною позицією відповідача щодо нереальності господарських операцій позивача з контрагентами ПП «Дніпроелектробуд» та ТОВ «Дніпрометалургремонт-99» , оскільки згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 36.5 даної статті встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім ви падків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Висновки про порушення контрагентами позивача податкової дисципліни, зафіксовані в акті перевірки або акті про неможливість проведення зустрічної звірки, не можуть бути підставою для обмеження права позивача на податковий кредит за умови реальності господарської операції. Податковим органом не надано доказів того, що позивач та його контрагент діяли зі спільним умислом, що суперечить інтересам держави, з метою отримання матеріальних благ.
При цьому судом встановлено, що на момент укладення угод та вчинення господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та як платники податку на додану вартість, відтак перепон з приводу укладення, а також виконання будь-яких господарських договорів з ними, а надалі і включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку за такими договорами у позивача не було.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що якщо податковим органом встановлено нена лежне виконання контрагентом позивача своїх податкових обов'язків, відповідальність за таке невиконання або неналежне виконання пода ткового обов'язку повинно нести саме це підприємство.
Отже, посилання відповідача на відсутність у контрагентів основних фондів, виробничо-складських приміщень, транспорту, тощо, як на підставу, що позивачем здійснювались господарські операції з метою отримання податкової вигоди, не може вважатись обґрунтованим.
Згідно абзацу 2 пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Суд зазначає, що чинне законодавство не зобов'язує платника податку надавати документи тільки до перевірки або письмових заперечень на акт перевірки, він може подати їх безпосередньо до суду як доказ на підтвердження обґрунтування своєї позиції.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав усі підтверджуючі документи, що засвідчують факт виконання укладених договорів.
На підтвердження реальності господарських операцій між КВП ДМР «Міськводоканал» та контрагентами за договорами, що перевірялися в ході перевірки з 20.05.2015р. по 26.05.2015р., позивачем до контролюючого органу та при розгляді справи до суду були надані: договори, специфікації, податкові накладні, реєстри виданих та отриманих податкових накладних, видаткові накладні, прибуткові накладні, рахунки-фактури. товаро транспортні накладні, журнал реєстрації довіреностей, паспорти на товари, сертифікати відповідності, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, акти на виконання поточних та капітальних ремонтів, акти приймання виконаних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, відомості 3.3 аналітичного обліку розрахунків з постачальниками (до рахунка 631.1), оборотно-сальдові відомості по рахунку 207 та інші документи, які підтверджують факти поставки товарів та виконання робіт контрагентами на користь КВП ДМР «Міськводоканал», а також платіжні доручення, що підтверджують факт оплати Позивачем отриманих товарів та виконаних робіт.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем при розгляді справи не було доведено правомірності оскаржуваних рішень.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 487,20 грн. підлягає компенсації за користь бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал» судові витрати у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2015 року

Суддя В.В. Степаненко