Справа № 822/6135/15
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/6135/15
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 грудня 2015 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Данилюк У.Т., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 до Департаменту Державної Виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

24 листопада 2015 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (направлений поштовим зв'язком 23.11.2015) до Департаменту Державної Виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної Виконавчої служби Міністерства юстиції України Сивоказова О.М. від 28.10.2015 року у виконавчому провадженні №24665288 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.11.2015 року позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) і надано строк для усунення недоліків до 10.12.2015 року.

09.12.2015 року на усунення недоліків позовної заяви до суду було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до моменту вирішення судом питання щодо підсудності даного позову Хмельницькому окружному адміністративному суду або Хмельницькому міськрайонному суду як суду загальної юрисдикції.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що, як стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, у Хмельницького окружного адміністративного суду на сьогоднішній день немає чіткої позиції щодо підсудності даному суду поданого адміністративного позову (на підтвердження чого надано копію ухвали про повернення позовної заяви від 26.08.2015 р. у справі №822/3621/15, копію ухвали про закриття провадження від 30.11.2015 року у справі №822/5752/15).

Також вказує, що у зв'язку із скрутним фінансовим становищем оплатити суму судового збору у розмірі 6090 грн. йому надзвичайно складно. А у випадку прийняття судом рішення про непідсудність вказаного позову сплата збору взагалі буде безпідставною.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, які були визначені ухвалою від 26.11.2015 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що дотримання вимог ст. 106 КАС України є обов'язковим до оформлення позовної заяви та документів, які додаються до неї.

Підставою залишення позовної заяви без руху було ненадання позивачем документу про сплату судового збору в належному розмірі (6090 грн). Зазначений недолік був детально описаний в ухвалі суду та чітко вказано спосіб його усунення - надати оригінал документу про сплату судового збору в розмірі 5602,80 грн.

Стосовно заявленого позивачем клопотання суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Судом не було встановлено підстав для відмови у відкритті провадження, або для повернення позовної заяви згідно норм КАС України. Позивач вірно зазначає, що згідно постанови пленуму ВАСУ від 13 грудня 2010 року №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця, зокрема, про стягнення виконавчого збору.

При цьому вказані позивачем рішення суду першої інстанції не є обов'язковими для суду (крім того, предмет позову у справі №822/5752/15 є іншим, ніж у спірних правовідносинах). До того ж, КАС України не передбачено поняття "позиції суду" та впливу окремих рішень суду першої інстанції на інші правовідносини.

Позивачем не звернуто увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ст. 8 Закону України №3674-VI "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника. Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про звільнення сторони від сплати судового збору ні Закон № 3674-VI, ні КАС України не передбачають.

Отже, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до моменту вирішення судом питання щодо підсудності позову є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Стосовно посилання позивача в клопотанні на скрутне фінансове становище, суд вказує наступне.

Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Отже, відповідне клопотання сторони розглядається, виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, та підтвердження цих обставин належними доказами.

Однак позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що його майновий стан не дає змоги сплатити судовий збір.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях відмічав, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду (зокрема, рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

У наведеному рішенні також зазначається, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції. Однак сума зборів є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні та чи мала "розгляд судом".

Проте, як зазначалось, суду не було надано жодних доказів на підтвердження того, що судовий збір, який вимагався від заявника за розгляд його справи, є надмірним та обмежує його право на судовий захист.

Таким чином, в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору слід відмовити повністю.

Отже, позивач був зобов'язаний сплатити судовий збір у належному розмірі, однак не зробив цього.

Таким чином, вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем виконано не було.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.6 ст.108 КАС України).

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 108, ст.ст.88, 165 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву повернути ОСОБА_1.

Копію ухвали та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк
"Згідно з оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк