Справа № 2-а/604/9/15
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Справа № 876/4168/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Підволочиському районі на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 березня 2015 року у справі № 2а-604/9/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Підволочиському районі, Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

03.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Підволочиському районі, Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області в якому просив рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління ПФУ в Тернопільській області № 5 від 13.11.2014 року «Про результати розгляду заяви ОСОБА_1 » визнати протиправним та скасувати в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 19.02.1977 року по 31.12.1987 року та з 01.01.1996 року по 15.05.1998 року, що дає право для призначення пенсії по віку на пільгових умовах в порядку п. «в» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов`язати Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління ПФУ в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 з 19.02.1977 року по 31.12.1987 року та з 01.01.1996 року по 15.05.1998 року, що дає право для призначення пенсії по віку на пільгових умовах в порядку п. «в» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу згідно п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі здійснити нарахування пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу з дня подання заяви, тобто з 18.12.2014 року.
Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного Управління ПФУ в Тернопільській області № 5 від 13.11.2014 року «Про результати розгляду заяви ОСОБА_1 » в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 19.02.1977 року по 31.12.1987 року та з 01.01.1996 року по 15.05.1998 року, що дає право для призначення пенсії по віку на пільгових умовах в порядку п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 , в призначенні пенсії на пільгових умовах як трактористу-машиністу, згідно п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі здійснити нарахування ОСОБА_1 , пенсії на пільгових умовах як трактористу-машиністу з дня подання заяви до Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі, тобто з 18.12.2014 року.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, відповідач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, в межах викладених в них доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 19.02.1977 року був прийнятий на роботу в колгосп ім. Шевченка трактористом.
З 19.10.1977 року по 03.11.1979 року позивач служив в армії, що підтверджується довідкою Підволочиського районного військового комісаріату Тернопільської області № 220 від 24.06.2014 року.
01.04.1980 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу в колгосп імені Шевченка трактористом, а 15.05.1998 року - звільнений з роботи за власним бажанням.
Довідкою Підволочиського районного державного архіву Підволочиської райдержадміністрації № 672 від 02.12.2014 року, стверджується, що в 1973 році згідно загальних зборів колгоспників ім. Шевченка с. Росохуватець і колгосп XX з`їзду КПРС с. Супранівка були об`єднані в однин колгосп, який прийняв назву ім. Шевченка (протокол № 1 від 09.02.1973 року). В 1984 році згідно рішення загальних зборів уповноважених членів колгосп ім. Шевченка припинив свою діяльність як збитковий (протокол № 4 від 29 грудня 1984 року). ОСОБА_2 приєдналось до колгоспу «Радянська Україна», до колгоспу «Світанок» відходить село Супранівка, до колгоспу «Україна» відходить село Коршилівка. В січні 1987 року на загальних зборах уповноважених членів колгоспу на території сіл Росохуватець, Коршилівка, Супранівка організований колгосп ім. Осіпова (протокол № 1 від 30.01.1987 року). В 1992 році рішенням звітно-виборних зборів уповноважених членів колгоспу змінено назву на «Хлібороб» (протокол № 1 від 24 січня 1992 року). Згідно постанови зборів уповноважених членів КСГП «Хлібороб» від 12.02.2000 року (протокол № 1 КСГП «Хлібороб» реорганізовано в приватне підприємство «Хлібороб» створене на приватній власності на земельний і майнові паї, яке бере на себе всі права і обов`язки реорганізованого КСГП.
Приватне підприємство «Хлібороб» припинило свою діяльність, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 18847455 від 17.06.2014 року.
Судом першої інстанції в судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_3 , яка працювала бухгалтером в колгоспі «Світанок», ОСОБА_4 , котрий з 1980 року працював трактористом в колгоспі ім. Шевченк «Світанок», ім. Осіпова, « Хлібороб» та ОСОБА_5 , яка до 1990 року працювала головним економістом, а з 1994 року до часу припинення існування господарства голова колгоспу ( КСГП, ПП ) підтвердили факт роботи позивача трактористом.
Відповідно до пункту "в" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Відповідно до пункту 1 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).
Згідно ст. 62 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з вищенаведеного, позивач на час досягнення 55-річного віку і звернення за отриманням пенсії мав не менше 20 років стажу роботи трактористом-машиністом та не менше 25 років загального стажу.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13.03.2015 року по справі № 2-а/9/15 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко