Справа № 813/4564/14
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року справа № 813/4564/14

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретаря судового засідання Бугари М.Р.,

за участю:

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТМ-Сервіс до ОСОБА_1 митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації та стягнення надмірно сплачених платежів, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ТМ-Сервіс до ОСОБА_1 митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації та стягнення надмірно сплачених платежів.

В обґрунтування позову покликається на безпідставність та протиправність висновку ОСОБА_1 митниці про неможливість визначити митну вартість товарів за ціною договору у звязку з неподанням документів, що підтверджують митну вартість та відсутністю відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Вважає, що позивачем, як декларантом, було подано всі документи, відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, які підтверджують митну вартість товарів та свідчать про правильність обрання методу визначення митної вартості товарів. Стверджує, що жодних консультацій з метою визначення основи вартості товару відповідно до положень ст. ст. 59, 60 Митного кодексу України відповідачем ОСОБА_1 митницею Міндоходів не проводилось.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Подав клопотання про зменшення позовних вимог, просить скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209120000/2013/00672 та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №209000006/2013/900125/2 від 30.12.2013 р.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у запереченні на позов б/н. Зазначив, що під час розгляду документів були виявлені розбіжності, а саме підпис відправника в сертифікаті про проходження товарів відрізняється від підпису відправника у контракті та додатках, також відсутні підписи в інвойсі та прайс-листі, наданий до митного оформлення коносамент від 02.11.2013 р. не відповідає коносаменту зазначеному в митній декларації країни відправлення і не був наданий до митного оформлення. Вважає, що посадові особи ОСОБА_1 митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у запереченні на позов, просив у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що в задоволення позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

14.06.2012 р. між компанією HANDAN YONGIANG FASTENER CO.CO.,LTD (Продавець) та ТзОВ ТМ-Сервіс (Покупець) було укладено контракт № YQ020, за умовами якого продавець виробляє та продає товар, а покупець купує метричну продукцію на умовах FOB порт Китаю, згідно додатків, які є невідємною частиною даного контракту.

Вартість товару встановлюється в доларах США і включає до складу вартість товару, пакування, витрати по завантаженню товару до транспортного засобу покупця, виконанню всіх формальностей щодо передачі товару, зокрема, отримання експортних ліцензій, митної реєстрації та інших дозволів, необхідних для продукування та експорту, перевезення Товару до України (п.2.1 Контракту).

Вартість товару складає 300 000 доларів США (п.2.3) та включає в себе вартість пакування, витрати по завантаженню товару до транспортного засобу покупця, отримання експортних ліцензій, митної реєстрації та інших дозволів, необхідних для продукування та експорту (п.2.3). Термін постачання товару 180 днів з моменту підписання додатку (п.4.1). Покупець зобовязаний заплатити Продавцю за кожен отриманий вантаж безготівковим банківським переказом в доларах США на вказаний кліринговий рахунок Продавця (5.1). Пункт 5.2 контракту передбачає, що сторони допускають зміну методу і форми оплати за отриманий товар.

На підставі комерційної пропозиції, 19.05.2013р. між сторонами було укладено додаток № 3 до контракту № YQ020 від 14.12.2012р. відповідно до якого Продавець виробляє і постачає, а Покупець купує товар згідно цін, наведених у додатку, на загальну суму 43937,00 дол. США.

Платіжним дорученням № 79 від 19.09.2013р. ТзОВ ТМ-Сервіс сплатило на користь HANDAN YONGIANG FASTENER CO.CO.,LTD 13000,00 дол. США за кріпильні елементи в якості передоплати.

Згідно комерційного інвойсу № YQ020 від 22.09.2013 р. загальна вартість товару, що підлягає поставці становить 43937,00 дол. США.

Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №95 від 22.11.2013 р. ТзОВ ТМ-Сервіс сплатило на користь HANDAN YONGIANG FASTENER CO.CO.,LTD 30937,00 дол. США за кріпильні елементи в якості оплати згідно контракту № YQ020 від 14.12.2012 р.

30.12.2013 року ТзОВ ТМ-Сервіс подало до митного оформлення електронну митну декларацію № 209120000/2013/849835 на вантаж (кріпильні елементи) згідно контракту № YQ020 від 14.12.2012 р.

На підтвердження заявленої митної вартості товару до митної декларації ТзОВ ТМ-Сервіс були подані наступні документи: уніфікована митна квитанція МД-1 №0240621 від 23.12.2013 р.;картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами №209/2012/0000969 від 28.11.2012 р.; акт про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №500060702/2013/012251 від 24.12.2013 р.; накладна ЦІМ/УМВС №42542829 від 25.12.2013 р.; коносамент №CNTSN007344 від 02.11.2013 р., платіжні документи №79, 95; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору(контракту) про транспортно-експедиційні послуги( рахунок на оплату перевезення) від 18.12.2013р., довідка на транспортні послуги №7965 від 17.12.2013 р., прейскурант виробника товару від 16.09.2013 р.; пакувальний лист від 22.09.2013 р., доповнення до зовнішньоекономічного договору №3 та №3.1; рахунок-фактура(інвойс) № YQ020 від 22.09.2013 р.; зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу № YQ020 від 14.12.2012 р.; договір про перевезення 398/12 від 01.08.2012 р.; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару №2761 від 02.11.2013 р.; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2761 від 02.11.2013 р.; сертифікат про проходження товару загальної форми №CCРІТ130066547 від 26.10.2013 р.; витяг про вартість сировини від 09.12.2013 р.; митну декларацію країни відправника №521040118 від 02.11.2013 року.

При цьому, у наданих до митного оформлення документах, на думку ОСОБА_1 митниці, існували розбіжності, а саме підпис відправника в сертифікаті про проходження товарів відрізняється від підпису відправника у контракті та додатках. Відсутні підписи в інвойсі та прайс-листі. Прайс-лист виданий 16.09.2013 р.терміном дії на 10 днів. Отже на момент подання МД прайс-лист недійсний. Наданий до митного оформлення коносамент №CNTSN007344 від 02.11.2013 р . не відповідає коносаменту зазначеному в митній декларації країни відправлення №21040118 від 02.11.2013 р. і не був наданий до митного оформлення.

30.12.2013р. ОСОБА_1 митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000006/2013/9000125/2, в якому зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються у звязку з неподанням декларантом або уповноваженою особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-3 ст. 53 Митного кодексу України: транспортні(перевізні) документи(заявку на перевезення вантажу); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями ; інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити , необхідні для ідентифікації ввезеного товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації.

У звязку з прийняттям рішення від 30.12.2013р., ОСОБА_1 митницею видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209120000/2013/00672, у якій вказано, що неможливо завершити митне оформлення по причині внесення змін у гр.. 12,45, 43, 44 ВМД (у звязку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару ) ст.. 54 п.6, ст..55 КУ , КУ від 21.05.12 №450, наказ ДМСУ від 30.05.2012 р.№631.

В обґрунтування протиправності рішення ОСОБА_1 митниці, ТзОВ ТМ-Сервіс стверджує, що надані до митного оформлення документи в повному обсязі відповідають вимогам, передбаченим ст. 53 Митного кодексу України, в повній мірі підтверджують відомості щодо числових значень складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за вказані товари, та які підтверджують митну вартість товару, визначену декларантом за основним методом за ціною договору.

Вирішуючи спір по суті, суд керувався наступними нормами законодавства.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України від 13.03.2012 р. №4495-VI (надалі МК України).

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ст. 49 МК України).

Відповідно до ст. 51 МК митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У ст. 53 МК України передбачено, що одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У ч. 3 ст.53 Кодексу передбачено перелік документів, які митний орган може вимагати у декларанта у разі, якщо документи, зазначені у ч.2 ст. 53 МК України містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Це, зокрема, транспортні (перевізні) документи, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару.

Як встановлено судом, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч. 2 ст. 53 МК України.

На виконання ч. 3 ст. 53 МК України декларант також подав додаткові документи, однак відповідач не вбачав підстав для визначення митної вартості ввезених товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Судом встановлено, що 30.12.13 р. позивачем були подані до митного оформлення документи на товар "Шайби з чорних металів (звичайна сталь) оцинковані "(ВМД № 209120000/2013/849835). Під час розгляду документів були виявлені розбіжності, а саме підпис відправника в сертифікаті про походження товарів відрізняється від підпису відправника у контракті та додатках. Відсутні підписи в інвойсі та прайс-листі. Прайс-лист виданий 16.09.2013 терміном дії 10 днів, отже на момент подання МД прайс-лист недійсний. Наданий до митного оформлення коносамент (Bill of Lading) №CNTSN007344 від 02.11.2013р. не відповідає коносаменту зазначеному в митній декларації країни відправлення (Китаю) №21040118 від 02.11.2013р. і не був наданий до митного оформлення.

Відповідно до ч. 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби України від 13.07.12 № 362 (далі Методичні рекомендації) були вчинені дії щодо аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів за вказаною ВМД, серед них зокрема:

- вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості;

- перевірки включення/не включення складових митної вартості;

- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено (джерелом інформації, відповідно до п. 5 Методичних рекомендацій, слугував спеціалізований програмно-інформаційний комплекс ЄАІС ДМСУ);

- перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 Методичних рекомендацій, за результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 Митного Кодексу України, затвердженого Законом України №4495-VI від 13.03.12, (далі МКУ). Вказаною статтею визначається право митного органу письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визначення митної вартості.

Відповідно до п. 4.1 ст. 54 МКУ було здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.

Суд зазначає, що посадовою особою митниці відповідно до п. 3 ст. 53 МКУ правомірно було відправлено повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підставі яких митна вартість заявлена декларантом може бути визнана, а саме:

- транспортні (перевізні) документи (заявку на перевезення вантажу);

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Дану вимогу було відіслано на електронну скриньку декларанта згідно з вимогами нормативних документів щодо електронного декларування, проте, декларантом жодних додаткових документів не було додано.

Судом встановлено, що митна вартість імпортованих товарів не була визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у звязку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.

Оскільки розбіжності не були усунені то декларанта було повідомлено щодо невизнання митної вартості за ціною договору.

Згідно п. 2 ст. 53 МКУ транспортні (перевізні) документи це основні документи що підтверджують митну вартість. Договір на перевезення наданий декларантом не містив заявку на перевезення вантажу, яка є додатком до договору та невідємною його частиною, що передбачено договором. Отже вимоги ст. 53 МКУ не були виконані.

Слід зазначити, що Прайс-лист виданий 16.09.2013 терміном дії 10 днів, отже на момент подання МД прайс-лист недійсний.

Митним кодексом України (ст.57) визначено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультації між декларантом та митним органом.

Відповідно до ч.3 п.2.3. наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за №984/21296 Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення при електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку, що й було зроблено посадовою особою ОСОБА_1 митниці.

Відповідно до Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 р. за № 1360/21672, при застосуванні електронного декларування документи надсилаються електронним звязком у сканованому вигляді.

Вищий адміністративний суд України в постанові від 01.11.2011 по справі № К/9991/37012/11 вказав, що колегія суддів не погоджується із висновками судів про те, що Митницею не проводились консультації з декларантом з приводу заявленої вартості, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачем надавались на вимогу митного органу додаткові документи на її підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи, з декларантом проведено консультацію в ході якої декларанту було роз'яснено причину необхідності подання додаткових документів та процедуру застосування методу визначення митної вартості (а саме послідовного застосування методів у випадку невизнання основного методу - за ціною договору).

У звязку з неможливістю застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, митна вартість в даному рішенні була визначена із застосуванням методу 2б (ст. 60 МКУ). В графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів відповідно до наказу Мінфіну «Про затвердження Форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» від 24.05.2012р. №598 зазначена інформація та джерела, які використовувались митним органом, а саме «Коригування митної вартості ґрунтується на раніше визначених митними органами митних вартостях МД № 100270000/2013/210235 від 14.10.13..

Враховуючи наведене вище, посадовою особою ВМП було прийнято рішення про коригування митної вартості № 209000006/2013/900125/2 від 30.12.2013 р.., при цьому джерелом визначення митної вартості товару слугувала цінова база даних ЄАІС ДМСУ ПІК «Цінова інформація про визначення митної вартості» (ВМД № 100270000/2013/210235 від 14.10.13.)

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, суд перевіривши рішення субєкта владних повноважень відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України встановив, що таке прийнято правомірно, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 07.12.2015 року.

Суддя Братичак У.В.