Справа № 821/2772/15-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/2772/15-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Стас Л.В.,

Турецької І.О.

при секретарі: Величко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015р. по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Чумак» до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015р. Приватне акціонерне товариство «Чумак» (далі - ПрАТ «Чумак») звернулось в суд із позовом до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - Каховська ОДПІ), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №№, , від 16.06.2015р., якими позивачеві збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість на 344452,50грн., у тому числі за основним платежем на 229635,00грн., зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2015р. на 38122,00грн., зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 59332,00грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 29666,50грн. за завищене декларування бюджетного відшкодування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що фахівцями податкового органу проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності формування податкового кредиту від операцій: з ТОВ «Гут» за період з 1.10.2014р. по 31.10.2014р., з ПП «Орім» та з ТОВ «Інтер Енерго Трейд» за період з 1.11.2014р. по 30.11.2014р., з ТОВ «Асканія-ПАК» та з ПП «Овостар» за період з 1.12.2014р. по 31.12.2014р., з ТОВ «Тетра ПАК» та ТОВ «Астерс Груп» за період з 1.01.2015р. по 31.01.2015р..

За результатами перевірки ДПІ 27.05.2015р. складено акт перевірки №125/21-15-22-026/24106105 у висновках якого зазначено про порушення ПрАТ «Чумак» п.п.44.1, 44.3, 44.6 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 ст.198 ПК України.

На підставі акта перевірки ДПІ 16.06.2015р. прийняті податкові повідомлення-рішення №№ , , якими позивачеві збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість на 344452,50грн., у тому числі за основним платежем на 229635,00грн., зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2015р. на 38122,00грн., зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 59332,00грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 29666,50грн. за завищене декларування бюджетного відшкодування.

Позивач вважає, що висновки акта перевірки, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення не відповідають існуючим фактичним обставинам та діючому податковому законодавству, у зв'язку з чим є протиправними. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив позов задовольнити.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення №№ , , від 16.06.2015р..

Стягнуто з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Чумак» (ідентифікаційний код 24106105) суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що платником податку надані усі первинні документи податкового та бухгалтерського обліку на підтвердження правомірності та реальності господарських операцій із вказаними контрагентами, а тому обґрунтовано сформований податковий кредит по цим операціям.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що за результатами документальної позапланової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності формування податкового кредиту від операцій з ТОВ «Гут» за період з 1.10.2014р. по 31.10.2014р., з ПП «Орім» та з ТОВ «Інтер Енерго Трейд» за період з 1.11.2014р. по 30.11.2014 р., з ТОВ «Асканія-ПАК» та з ПП «Овостар» за період з 1.12.2014 р. по 31.12.2014р., з ТОВ «Тетра ПАК» та ТОВ «Астерс Груп» за період з 1.01.2015р. по 31.01.2015р., працівниками ДПІ 27.05.2015р. складено акт перевірки №125/21-15-22-026/24106105(т.1 а.с.10-34). В акті перевірки вказано на порушення вимог п.п.44.1, 44.3, 44.6 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 ст.198 ПК України, в наслідок чого завищено суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 38122грн. за період листопад 2014р.; завищення в розмірі 59333грн. за період грудень 2014р.; завищення в розмірі 229635грн. за період січень 2015р..

За результатами встановлених порушень податкового законодавства ДПІ 16.06.2015р. прийнято податкові повідомлення-рішення за №№ , , якими позивачеві збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість на 344452,50грн., у тому числі за основним платежем на 229635,0грн., зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2015р. на 38122,0грн., зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 59332,0грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 29666,50грн. за завищене декларування бюджетного відшкодування.

Підставою для прийняття спірних податковий повідомлень-рішень стали висновки ДПІ про те, що господарські операції позивача з придбанням товарів та послуг у ТОВ «Тетра ПАК», ПП «Орім», ПП «Овостар» підтверджуються документами, які мають дефекти, що унеможливлює визнання цих документів документами, які підтверджують здійснення господарської діяльності та встановлення зв'язку цих операцій з господарською діяльністю платника податків.

Перевіряючи правомірність та підстави прийнятих спірних податкових повідомлень-рішень, суд першої інстанції виходив з того, що ст.1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції та за наявності всіх реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Як визначено в ст.1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною і обов'язковою ознакою господарської операції є реальна зміна майнового стану платника податків, що також відповідає і кореспондує з нормами ПК.

За правилами п.138.2 ст.138 ПК, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, в п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК вказано, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи із вказаних положень податкового законодавства, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість, є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Отже, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Пунктом 198.1 ст.198ПК України визначені умови, за якими суми податку відносяться до податкового кредиту.

При цьому, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В акті перевірки ДПІ посилається на порушення позивачем вимог п.п.44.1, 44.3, 44.6 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 ст.198 ПК України, а саме під час формування податкового кредиту по відносинам з ТОВ «Тетра ПАК», ПП «Орім», ПП «Овостар» платник податку до складу податкового кредиту та при обчисленні належних до сплати зобов'язань відніс ПДВ, який не підтверджений податковими накладними, оскільки первинні документи, складені у зв'язку зі здійсненням господарських операцій, мають недоліки. Таким чином, податковий орган не прийняв до уваги первинні бухгалтерські документи та податкові накладні по операціям з вказаними вище постачальниками.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, господарські операції позивача з вищевказаними контрагентами, здійснювались на підставі договорів, підтверджувались видатковими та податковими накладними, актами приймання-передачі, транспортування - товарно-транспортними накладними.

Разом з тим, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що дефекти у складанні первинних документів, товарно-транспортних накладних позивача по відносинам з ТОВ «Тетра ПАК» та ПП «Овостар» (на які посилається податковий орган), не спростовують самого факту придбання цих товарів.

Згідно з пунктом 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568), транспортна послуга - це перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов'язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом. Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Отже, товарно-транспортна накладна є основним первинним документом, на підставі якого здійснюється списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника та оприбуткування їх у вантажоотримувача при перевезенні вантажів в межах України та за своєю суттю є документом, що не тільки підтверджує доставку товару, а й підтверджує факт здійснення господарської операції.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Таким чином, товарно-транспортна накладна належить до первинної бухгалтерської документації, наявність якої для всіх суб'єктів господарської діяльності незалежно від форм власності є обов'язковою.

За таких обставин, виходячи з наданих первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про реальність господарських операцій між платником податку та контрагентами постачальниками.

Стосовно посилань ДПІ в акті перевірки на те, що ПП «Орім» у документах на отримання маркетингових послуг не чітко визначено дані про надані послуги, що не дає можливості дослідити об'єм спожитих послуг позивачем від цього постачальника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов договору на надання маркетингових послуг № 352 від 1.09.2014р. ПП «Opiм» зобов'язалося надавати ПрАТ «Чумак» послуги, перелік та види яких вказані у додатку №1 до договору. Обсяг, умови та строк надання послуг сторони договору узгоджували в окремих додатках, які є невід'ємною частиною договору.

Надання послуг підтверджується актом здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 30.11.2014 №005398 та податковою накладною від 30.11.2014 № 1101. Вказані документи мають деталізацію видів послуг, що визначаються договором № 352, що дозволяє встановити їх зв'язок з напрямами господарської діяльності платника податків.

Послуги ПП «Орім», надані у листопаді 2014р., оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджуються платіжними дорученнями наявними в матеріалах справи.

Виходячи з наведеного судова колегія вважає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що наданими до перевірки первинними документами бухгалтерського та податкового обліку позивачем доведений факт реальності господарських операцій з ТОВ «Тетра ПАК», ПП «Орім», ПП «Овостар» та відповідно оплату таких послуг, а відповідно і правомірність формування податкового кредиту.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015р. - залишити без змін.

Стягнути з Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області до Державного бюджету України (УК у м.Одесі/Приморський р-н/22030001; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923; банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області; код банку отримувача (МФО) - 828011; рахунок отримувача 1008; код класифікації доходів бюджету 22030001; призначення платежу - судовий збір, Каховська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області, Одеський апеляційний адміністративний суд, код ЄДРПОУ суду 34380461)- несплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову №821/2772/15-а від 17.09.2015р. у розмірі 5359,20грн. (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять грн. 20коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний тест судового рішення виготовлено 21.12.2015р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецька