Справа № 813/4843/15
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року Справа № 813/4843/15

15 год. 45 хв.

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Приймак С.І.,

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

від третьої особи не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ірокс» про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансінспекції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, філія «Бродівська ДЕД» Державного підприємства «Львівоблавтодор»,.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося публічне акціонерне товариство «Ірокс» з адміністративним позовом до Управління Укртрансінспекції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, філія «Бродівська ДЕД» Державного підприємства «Львівоблавтодор», в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 016326 від 18.08.2015 року в сумі 1700,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що винесена позивачем постанова про застосування адміністративно-господарських санкцій, є протиправною та слід скасувати з огляду на наступне: в оскаржуваній постанові відповідач, зазначає, що позивач порушено вимоги ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме було надано послуги з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів визначених ст.ст. 39 та 48, проте не зазначено, які саме документи не були оформлені позивачем; згідно з акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 30.07.2015 року відповідач вказує, що позивачем допущено порушення вимог п. 22.5 правил дорожнього руху, а саме допущено перевищення навантаження на здвоєну вісь автомобіля НОМЕР_1, оскільки навантаження на здвоєну вісь становить 17660, а допустима 16000, однак не вказано які вагові параметри застосовано до вказаних цифр; зокрема в акті водієм, який здійснювалось перевезення зробив відмітку у акту, що вага, якою здійснювалось зважування автомобілів не є стаціонарною, не є сертифікованою, не відповідає технічним параметрам та вимогам. Наголошено, що не погоджуючись з діями відповідача при прийнятті акту звернувся із адміністративним позовом до суду. Усі вказані вище протиправні дії мали наслідком застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу згідно з постановою від 18.08.2015 року. Оскільки, на переконання позивача, дії, які передували прийняттю оскаржуваної постанови та мали наслідком її прийняття є протиправними, вказана постанова від 18.08.2015 року є також протиправною та належить скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у запереченні на адміністративний позов від 29.09.2015 року за вх. 3 32187 /а.с.22-23/. Зазначив, що в акті № 074641 від 30.07.2015 року зафіксовано відомості зважування, яке виконувалося у відповідності до погодженого графіку роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю у Львівській області на липень 2015 року, сертифікованим повіреним пересувним ваговим комплексом Cheklode Freeweich, та встановлено перевезення великовагового вантажу без наявності дозволу на перевезення такого вантажу в порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху. На підставі вказаного акту прийнято оскаржувану постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу на позивача у відповідному розмірі за зазначене порушення. Вважає вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, філії «Бродівська ДЕД» Державного підприємства «Львівоблавтодор», проти позову заперечив повністю з аналогічних як у відповідача аргументів, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухав пояснення представників сторін, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

За результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом Управлінням Укртрансінспекції у Львівській області складено акт від 30.07.2015 року /а.с.6/.

Відповідно до постанови № 0163226 від 18.08.2015 року враховуючи те, що ПрАТ «Ірокс» (МАЗ ВС2010ЕЕ; водій ОСОБА_4С.) 30.07.2015 року, автошлях Зах. Обїзд Львова км. 7 м.+615, м-т Городок-Львів допущено надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 та 48, відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України «про автомобільний транспорт постановлено стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф в сумі 1700,00 грн. /а.с.5/

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що слід скасувати, позивач звернувся з позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів, відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 р. № 2344-ІІІ.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

За умовами ч. 3 ст. 48 Закону № 2344-ІІІ у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку звернення до адміністративного суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Щодо покликань відповідача на те, що зважування здійснювалось не сертифікованим ваговим пристроєм, що не відповідає технічним параметрам та вимогам, суд зазначив наступне.

Представником відповідача та третьої особи до матеріалів справи на підтвердження сертифікацій та відповідності ваг Cheklode Freeweich технічним вимогам долучено; копію сертифікату про затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-МІ/1-2195-2007 від 21.11.2007 року, виданого фірмі Central Weighsng LTD, Великобританія, який засвідчує позитивні результати державних приймальних випробувань державним комітетом України з питань технологічного регулювання та споживчої політики затверджено тип засобів вимірювальної техніки «ОСОБА_3 пересувні автомобільні Cheklode Freeweich», який зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У2570-07; копію свідоцтва про державну метрологічну атестацію № 34-1372 від 09.08.2007 року з зазначенням придатності до застосування у якості робочого засобу вимірювальної техніки, а також копію свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної № 402 від 08.07.2016 року, що засвідчує придатність і допуск до застосування /а.с.24, 25, 26/.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач мав право застосовувати для здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача пересувні автомобільні ваги CHEKLODE FREEWEIGH (заводський № 008178), оскільки відповідні документи щодо проходження державної метрологічної атестації є дійсними.

Відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2015 року у справі № 4414/15 за позовом Приватного акціонерного товариства Ірокс до Управління Укртрансінспекції у Львівській області про визнання протиправним та скасування розрахунку у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю /а.с.46-50/.

Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Так, у вказаному рішенні встановлено, що зважування транспортного засобу здійснено вагами, які пройшли відповідну перевірку, що підтверджується належними документами. В свою чергу позивачем не представлено жодних доказів, які б свідчили, що відповідачем не надавались відомості щодо того, яким ваговим пристроєм здійснювалося зважування та що таким вимагалась інформація щодо вказаного пристрою.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що згідно з додатковим графіком щоденної роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю у Львівській області за липень 2015 року, відповідач мав право здійснювати контроль на дорозі (ділянці дороги) Західний обхід м. Львів км 7+600 /а.с.27/.

Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30.07.2015 року /а.с.36/ автомобіль НОМЕР_2, причіп (напівпричіп) МТМ ВС7718ХТ зафіксовано результати вагового-контролю: навантаження на осі, тонн: 1) 5900; 2)6800; 3) 6700; 4) 8800; 5) 8800 з повною масою транспортного засобу 37000 т.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

З врахуванням викладеного, оскільки автомобіль позивача згідно з вказаною довідкою є транспортним засобом за конструкцією з одиночною віссю (з навантаженням 5900 т) та двома послідовними здвоєннями осями (6800 т + 6700 т та 8800 т + 8800т), навантаження на останню перевищує допустимі вимоги правил.

Всупереч вказаному представник позивача покликався, що вказаний транспортний засіб не складається з напівпричепа, а з тягача та контейнеровоза, відтак, для такого допустимим є навантаження на здвоєну вісь до 18000т.

На вимогу суду до матеріалів справи долучено копії свідоцтв про державну реєстрацію транспортних засобів, відповідно до яких встановлено: транспортний засіб МАЗ ВС2010ЕЕ, власник ПрАТ «Ірокс» тип сідловий тягач Е; МТМ ВС7718ХТ, власник ПрАТ «Ірокс»; загальний напівпричіп.

Покликання на те, що відмітка при реєстрації транспортного засобу про такий тип як контейнеровоз не вчиняється, спростовано копією долученого представником відповідача зразком копії свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу /а.с.57/, де зазначено тип транспортного засобу спеціалізований напівпричіп контейнеровоз.

Суд звертає увагу, що, у постанові у справі № 813/4414/15 щодо покликання позивача на той факт, що фактично перегрузу автомобіля не встановлено оскільки загальна маса автомобіля становить 37000 тонн, а допустима становить 40000 тонн суд зазначив, що з пояснень представника відповідача та документів складених за результати зважування слідує, що під час зважування встановлено перевищення розподілу навантаження на здвоєнні осі автомобіля, а саме 17600 кг, при допустимих нормах згідно пунктом 22.5 Правил дорожнього руху 16000 кг, а не щодо загальної маси автомобіля. Тому, вказане твердження позивача не впливає на виявлені порушення.

Оскільки факт перегрузу мав місце, а документи на перевезення великогабаритного вантажу відсутні, відповідач підлягає відповідальності згідно з ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Таким чином, вказану постанову винесено у розмірі визначеному чинним законодавством за вказане порушення, правомірно.

Суд зважає на покликання представника позивача про те, що з тексту постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу неможливо встановити, за відсутність яких саме документів накладено відповідний штраф.

В той же час, зі змісту акту перевірки 30.07.2015 року, з яким ознайомився водій, який здійснював перевезення, зазначено про відсутність дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, який дає право на перевезення автомобільними дорогами України вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінюючи рішення відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що вони прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

Таким чином, сукупність обставин, викладених у позовній заяві, не підтверджено документально, що дає суду підстави визнати позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними доказами у справі. За таких обставин у позові слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України у звязку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати не підлягають повернення позивачу.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 14.12.2015 року.

Суддя Кравців О.Р.