Справа № 804/19322/14
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2015 рокусправа № 804/19322/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі № 804/19322/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Укрпромсервіс» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

24.11.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс" звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс" до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. Визнано противоправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 10.10.2014р. №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість, за основним платежем в розмірі 123 915 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 61 957,5 грн.

Не погодившись з вищевказаною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, мотивуючи тим, що судом першої інстанції під час винесення судового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, повністю не встановлені всі обставини справи та не досліджені докази, які мають значення для встановлення обставин справи, а тому просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, у період з 28.08.2014 по 19.09.2014 року ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78, пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.75.1.2 п. 75.1 ст.75 та ст. 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "ТОТ ГРУП Україна" () за березень 2014 року.

Вказаною перевіркою встановлені порушення: п. 198.3 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, завищено податковий кредит по операціях з придбання товару від ТОВ "ТОТ ГРУП Україна", що призвело до заниження податку на додану вартість за березень 2014 року у розмірі 123915,00 грн.

За результатами перевірки податковим органом був складений акт № 2483/04-61-22-2/33116728 від 26.09.2014 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "НВО Укрпромсервіс" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та спати податку на додану вартість за березень 2014 року по взаємовідносинам з платником податків ТОВ "ТОТ ГРУП Україна" ()".

На підставі Акту перевірки ДПІ в Амур-Нижньодніпровському м. Дніпропетровська було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.10.2014 року, яким ТОВ "НВО Укрпромсервіс" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 185 872,00 грн.

Не погодившись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його у судовому порядку.

Вирішуючи спір у справі та задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні був повністю доведений представниками позивача факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту та підстав для формування витрат, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а тому позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по податковим накладним, та правомірно включив суми витрат по придбанню робіт від зазначених контрагентів до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування декларації з податку на прибуток підприємства за період, що перевірявся. Суд першої інстанції зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 10.10.2014р. №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість, за основним платежем в розмірі 123 915 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 61 957,5 грн., прийняте Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням використаного повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення; не добросовісно та не розсудливо, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача.

Так, судами першої та апеляційної інстанціями встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.03.2014р. між ТОВ "НВО Укрпромсервіс" (Покупець) та ТОВ "ТОТ ГРУП Україна" (Постачальник) було укладено договір №14/0303, за умовою якого Постачальник зобов'язується поставити покупцю продукцію, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах договору (запчастини). Кількість, асортимент та ціна товару узгоджується сторонами на умовах договору і відображається в видаткових накладних.

На підтвердження здійснення реальності господарських операцій позивачем суду було надано первинні документи, а саме: податкові накладні, рахунка-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури, довіреності на отримання, акти звірки.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону № 996 бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством; фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно зі ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Дослідивши надані позивачем вище первинні бухгалтерські документи, судом встановлено, що вони відповідають вимогам ст.ст.1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому є належними доказами виконання господарських операцій за вищенаведеним договорам та не визивають у суду сумнівів щодо їх недостовірності.

Згідно п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Так, судова колегія апеляційної інстанції звертає увагу, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З наданих позивачем доказів вбачається, що укладені ТОВ "ЕМК" правочини мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правовідносини за спірним правочином в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача, тобто позивачем дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми).

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). До оспорюваних правочинів належить зокрема фіктивний правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим право чином (фіктивний правочин). Фіктивний правочин визнається судом недійсним (ст. 234 ЦК України).

Головною підставою вважати правочин нікчемним являється його недійсність, встановлена законом. Саме законом, а не актами, які б факти в цьому акті не були відображені. Вказані ж в акті висновки є суто суб'єктивною думкою державного податкового ревізора-інспектора, оскільки були зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що на момент здійснення правовідносин підприємство контрагент позивача ТОВ "ТОТ ГРУП Україна" був зареєстрований як юридична особа.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача належним чином оформлених первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, отже і наявність підстав для формування витрат, в діях позивача відсутні порушення: п. 198.3 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, яким встановлено завищення податкового кредиту по операціях з придбання товару від ТОВ "ТОТ ГРУП Україна", що призвело до заниження податку на додану вартість за березень 2014 року у розмірі 123915,00грн.

Оскільки, позивач мав в наявності всі первинні документи, що підтверджують обсяги задекларованих витрат, а угоди укладались в межах господарської діяльності, то згідно з отриманими податковими накладними позивач мав законні підстави для включення певних сум до складу податкового кредиту.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, обґрунтовано, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський