Справа № 16382/11/2070
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2012-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2012 р. м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання Загребельному В.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "АІКОТЕХ, ЛТД" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень -,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю-фірми "АІКОТЕХ, ЛТД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова, в якому просить суд: визнати податкові повідомлення - рішення № від 10.10.2011 р. та № від 10.10.2011 р. протиправними, скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № НОМЕР_1 від 10.10.2011 р. про донарахування податку на прибуток в сумі 197917,00 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 49479,00 грн. та № від 10.10.2011 р. про донарахування ПДВ в сумі 231933,00 грн. та застосування фінансових санкцій у сумі 57983,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно прийняв податкові повідомлення-рішення № та № від 10.10.2011 р., які підлягають скасуванню в повному обсязі. Зауважує, що всупереч довільним припущенням посадових осіб ДПІ між TOB "Вакко", ПП "Сканто" та позивачем було укладено договори, на виконання цих договорів було здійснено відвантаження товарів на користь позивача, що підтверджено відповідними видатковими накладними. Сплата за товар отриманий від TOB "Вакко", ПП "Сканто" підтверджена банківськими виписками. До податкового кредиту включались суми виключно підтверджені належними чином оформленими податковими накладними.

В подальшому товари отримані від TOB "Вакко", ПП "Сканто" були продані через мережу магазинів, що належить позивачу. Вважає, що відсутні факти, які б свідчили, що зміст укладених договорів між позивачем та TOB "Вакко", ПП "Сканто" не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів

Відповідач проти позову заперечував. Зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 10.10.2011 р. та № від 10.10.2011 р. винесені на законних підставах, а отже підстав для їх скасування немає. ДПІ у Київському районі м. Харкова проведено планову виїзну перевірку ТОВ фірми "АІКОТЕХ, ЛТД" з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.04.2010 р. по 30.06.2011 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2010 р. по 30.06.2011 р.

За результатами перевірки складено Акт № 3446/23-5/22719217 від 28.09.11 р., на підставі якого винесені податкові повідомлення-рішення № від 10.10.11 р. з податку на прибуток на загальну суму 247 396,00 грн. (основний платіж - 197 917,00 грн., штрафні (фінансові) санкції -49 479,00 грн.) та № від 10.10.11р. з податку на додану вартість на загальну суму 289 916,00 грн. (основний платіж - 231 933,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 57 983,00 грн.). Перевіркою встановлено, що в порушення вимог п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" ТОВ фірмою "АІКОТЕХ, ЛТД" безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по податковим накладним, отриманим від ПП "Сканто" всього у сумі 213600,00 грн. та по податковим накладним, отриманим від TOB "Вакко" всього у сумі 18333,00 грн. Враховуючи відсутність обєкту оподаткування у ПП "Сканто" по угоді № 08.09.10 від 19.09.2010 р. та відсутність обєкту оподаткування у TOB "Вакко" по угоді на постачання товару по накладній № 060418 від 06.04.2010 р., право на валові витрати у позивача по зазначеним угодам не виникають.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ фірма "АІКОТЕХ, ЛТД" пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України з ідентифікаційним кодом 22719217, знаходиться на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) в ДПІ у Київському районі міста Харкова.

Вказані обставини визнані сторонами по справі в ході судового засідання, у суду не має сумнівів в добровільності визнання перелічених обставин та їх достовірності, стосовно вказаних обставин відсутній спір, а тому перелічені обставини окремо перед судом не доказуються.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі) своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

За матеріалами справи, ДПІ у Київському районі м. Харкова проведено планову виїзну перевірку ТОВ фірми "АІКОТЕХ, ЛТД" з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.04.2010 р. по 30.06.2011 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2010 р. по 30.06.2011 р.

Результати перевірки оформлені актом №3446/23-5/22719217 від 28.05.2011р.(а.с. 18-53 т. 1).

10.10.2011 р. з посиланням на даний акт ДПІ у Київському районі м. Харкова були винесені податкові повідомлення-рішення № з податку на прибуток на загальну суму 247 396,00 грн. (основний платіж - 197 917,00 грн., штрафні (фінансові) санкції -49 479,00 грн.) та № з податку на додану вартість на загальну суму 289 916,00 грн. (основний платіж - 231 933,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 57 983,00 грн.) (а.с. 6,7 т. 1).

Як свідчать матеріали справи, фактичною підставою для винесення спірних податкових повідомлень рішень слугував відображений в акті №3446/23-5/22719217 від 28.05.2011р. висновок ДПІ у Київському районі м. Харкова про порушення: ч. 1 ст. 203, ч.1 ст. 215 , ч.1 ст. 216, ст. 228 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених з постачальниками товарів ПП "Сканто" та TOB "Вакко"; п.5.1 ст.5. п.п. 5.2.1 п.5.2 ст.5. п.п. 11.2.1 п.11.2ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" в результаті чого ТОВ фірма " АІКОТЕХ, ЛТД" занижено податкові зобов'язання з податку на прибуток всього у сумі 197917,00 грн. у тому числі: за II квартал 2010 р. - 22916,0 грн., за III квартал 2010 р. - 175001,0 грн.; в порушення порушення вимог п.п 3.1.1 п.3.1 ст.3, п.п. 7.2.3. п.7.2, п.п. 7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" ТОВ фірма "АІКОТЕХ, ЛТД" занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість всього у сумі 231933,00 грн. у тому числі: квітень 2010 року на суму 18333,00 грн., вересень 2010 року на суму 213600,00 грн.

В основу вищевказаного висновку ДПІ у Київському районі м. Харкова було покладено відомості з акту перевірки №385/234/36875101 від 17.03.2011 року про результати перевірки ПП "Сканто" (), складеного Харківською ОДПІ (а.с. 60-86 т. 1).

ПП "Сканто" було перевірено з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 21.12.2009 р. по 31.12.2010 р. по податку на прибуток, з 21.12.2009 р. по 31.01.2011 р. по податку на додану вартість. За результатами перевірки, зокрема, встановлено, що згідно ст. 93 Цивільного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців", місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. За юридичною адресою ПП "Сканто" директор відсутній, фактичне місце здійснення діяльності ПП "Сканто" встановити немає можливості.

До Харківської об'єднаної ДПІ 04.03.2011р. надійшли відомості з ЄДР в електронному вигляді щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу, підприємство має стан 7. Згідно аналізу податкової звітності, наданої до Харківської об'єднаної ДПІ встановлено: загальна чисельність працюючих на ПП "Сканто" згідно бази даних ХОДПІ складає - 2 особи. Основних засобів немає. Підприємство протягом перевіряємого періоду не надавало до ХОДПІ жодного додатку К/1 до Декларації про прибуток підприємств, тому не є можливим зробити висновок про наявність основних засобів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, матеріалів (сировини), товарних запасів, трудових ресурсів для здійснення основного виду діяльності. Перевіркою встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Як вважає податкова інспекція, вищенаведене свідчить про неможливість реального здійснення фінансово - господарських операцій ПП "Сканто" та ведення господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України. Таким чином, правочини, укладені від імені ПП "Сканто" не спричиняють реального настання правових наслідків та суперечать інтересам держави та суспільства. Отже, правочин, внаслідок якого неправомірно віднесено суми до податкового кредиту, по операціям з ПП "Сканто" по суті спрямований на незаконне заволодіння майном держави у вигляді податків, суперечить інтересам держави і суспільства і вважається таким, що порушує публічний порядок, а отже, згідно з частиною 2 статті 228 Цивільного Кодексу є нікчемним.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі такого висновку спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що взаємовідносини між ТОВ фірмою "АІКОТЕХ, ЛТД" та контрагентом ПП "Сканто" здійснювалися на підставі договору поставки товару № 08/09/2010 від 19.09.2010 р. (а.с. 111-114 т. 1).

Згідно договору від 19.09.2010 р. за № 08.09.10 підприємством ПП "Сканто" поставлено на адресу ТОВ фірма " АІКОТЕХ, ЛТД" товар (одяг в асортименті) по видатковим накладним: №26312 від 20.09.2010 р. на суму 22912,04 грн. в т.ч. ПДВ 3818,67 грн.; №26313 від 20.09.2010 р. на суму 167321,03 грн. в т.ч. ПДВ 27886,84 грн.; №26314 від 20.09.2010 р. на суму 420704,08 грн. в т.ч. ПДВ 701 17,35 грн.; №26315 від 20.09.2010 р. на суму 102232,98 грн. в т.ч. ПДВ 17038,83 грн.; №26316 від 20.09.2010 р. на суму 249299,22 грн. в т.ч. ПДВ 41549,87 грн.; №26317 від 20.09.2010 р. на суму 46632,12 грн. в т.ч. ПДВ 7772,02 грн.; №26318 від 20.09.2010 р. на суму 31533,91 грн. в т.ч. ПДВ 5255,65 грн.; №26319 від 20.09.2010 р. на суму 102815,28 грн. в т.ч. ПДВ 17125,88 грн.; №26320 від 20.09.2010 р. на суму 106204,13 грн. в т.ч. ПДВ 17700,69 грн.; №26321 від 20.09.2010 р. на суму 31945,78 грн. в т.ч. ПДВ 5324,30 грн., всього на суму 1281600,57 грн. в т.ч. ПДВ 213600,10 грн.(а.с. 115-151 т. 1).

Частину витрат на придбання даного товару, в сумі 700000,0 грн. ТОВ фірма "АІКОТЕХ, ЛТД" віднесено до складу валових витрат декларації III кварталу 2010 р.

ТОВ фірма " АІКОТЕХ, ЛТД" віднесено у вересні 2010 р. до складу податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 213600,10 грн. по податковим накладним виписаними від імені ПП "Сканто": №26312 від 20.09.2010 р. на суму 22912,04 грн. в т.ч. ПДВ 3818,67 грн.; №26313 від 20.09.2010 р. на суму 167321,03 грн. в т.ч. ПДВ 27886,84 грн.; №26314 від 20.09.2010 р. на суму 420704.08 грн. в т.ч. ПДВ 70117,35 грн.; №26315 від 20.09.2010 р. на суму 102232,98 грн. в т.ч. ПДВ 17038.83 грн.; №26316 від 20.09.2010 р. на суму 249299.22 грн. в т.ч. ПДВ 41549,87 грн.; №26317 від 20.09.2010 р. на суму 46632,12 грн. в т.ч. ПДВ 7772.02 грн.; №26318 від 20.09.2010 р. на суму 31533.91 грн. в т.ч. ПДВ 5255,65 грн.; №26319 від 20.09.2010 р. на суму 102815.28 грн. в т.ч. ПДВ 17125,88 грн.; №26320 від 20.09.2010 р. на суму 106204.13 грн. в т.ч. ПДВ 17700.69 грн.; №26321 від 20.09.2010 р. на суму 3 1945,78 грн. в т.ч. ПДВ 5324,30 грн.(а.с. 152-189 т. 1).

Правові відносини з приводу формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначені Законом України "Про податок на додану вартість", згідно з п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 якого податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом норм Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит як сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду (п.1.7 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість", виникає в межах господарських операцій, що є обєктом оподаткування ПДВ.

Підпунктом 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України.

За визначенням п.1.4 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Не належать до поставки операції з передачі товарів в межах договорів схову (відповідального зберігання), довірчого управління, оперативної оренди (лізингу), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу права власності (користування або розпорядження) на такі товари іншій особі.

Поставка послуг - будь-які операції цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпорядження товарами, у тому числі нематеріальними активами, а також з поставки будь-яких інших, ніж товари, об'єктів власності за компенсацію, а також операції з безоплатного виконання робіт, надання послуг. Поставка послуг, зокрема, включає надання права на користування або розпорядження товарами у межах договорів оренди (лізингу), поставки, ліцензування або інші способи передачі права на патент, авторське право, торговий знак, інші об'єкти права інтелектуальної, в тому числі промислової, власності.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд відзначає, що предметом договору поставки товару № 08/09/2010 від 19.09.2010 р. (а.с. 111-114 т. 1), укладеного між ПП "Сканто" (постачальник) та ТОВ фірма " АІКОТЕХ, ЛТД" (покупець) є поставка товару одягу. За умовами п.6 вказаного договору, товар, що поставляється по даному договору, повинен відповідати нормам, стандартам або технічним умовам, які діють на території України на момент поставки відповідного товару. Прийом товару за кількістю та якістю здійснюється згідно з інструкціями № П-6, № П-7.

Незважаючи на вимоги суду, позивач не подав до матеріалів справи ані норм, стандартів, технічних умов, які діють на території України на момент поставки відповідного товару, ані інструкцій, котрі б можливо було достовірно ідентифікувати стосовно спірного товару.

Разом з тим, жодних доказів дотримання умов даного пункту договору щодо прийому товару згідно інструкцій №П-6 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості" та № П-7 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості" позивач до суду не подав. Суд зауважує, що жодних доказів здійснення фізичного переміщення товару від ПП "Сканто" до ТОВ фірма "АІКОТЕХ, ЛТД" позивачем до матеріалів справи не подано.

Окрім того, ТОВ фірма "АІКОТЕХ, ЛТД" віднесено до складу валових витрат декларації II кварталу 2010 р. витрати в сумі 91667,0 грн. на придбання товару (одяг в асортименті) по видатковій накладній №060418 від 06.04.2010 р. TOB "Вакко" (а.с. 197-199 т. 1).

ТОВ фірма "АІКОТЕХ, ЛТД" віднесено у квітні 2010 р. до складу податкового кредиту податок на додану вартість у сумі 18333,33 грн. по податковій накладній №060418 від 06.04.2010 виписаній від імені TOB "Вакко" (а.с. 200-202 т. 1).

В акті № 3446/23-5/22719217 від 28.09.11 р. зазначено, що TOB "Вакко" було перевірено з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 14.04.2009 р. по 31.12.2010 р., про що ДПІ у Печерському районі м. Києва складено акт № 104/23-10/36425949 від 21.02.2011 р. (а.с. 87-99 т. 1). Зазначеною позаплановою невиїзною перевіркою TOB "Вакко" встановлено: порушення 4.5 ст.203, ч.1, 2 ст.215. ст.216. ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених TOB "Вакко" при придбанні та продажу товарів (послуг). Товар (послуги) по вказаних правочинах не був переданий в порушення ст. 662. 655 та 656 ЦК України; відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) з квітня 2009 р. по грудень 2010 p., які підпадають під визначення ст.3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств "; відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) з квітня 2009 р. по грудень 2010 p., які підпадають під визначення ст.3 Закону України Закону України "Про податок на додану вартість".

В період перевірки була використана інформація, що міститься в базі даних АРМ "Звіт", АРМ "Аудит", АІС "Облік", АІС "Податки", база даних TAX, бази даних "Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України". В акті зазначено, що TOB "Вакко" (код за ) за період діяльності до ДПІ у Печерському районі м. Києва декларації з податку на прибуток не подавалися. Фактично, згідно податкової звітності, у TOB "Вакко" відсутні трудові ресурси, основні фонди, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності. Згідно баз даних ДПІ у Печерському районі м. Києва кількість працюючих TOB "Вакко" за II квартал та півріччя 2010 року складає 1 особа.

TOB "Вакко" станом на 16.02.2011 р. не звітує, останній звіт був наданий до ДПІ у Печерському районі м. Києва за квітень 2010 р., за юридичною та фактичною адресою - 01011. м. Київ, Печерський узвіз, 19 TOB "Вакко" не знаходиться, стан платника згідно баз даних АІС Податки - "8" - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Керуючись приписами наведеної норми процесуального закону, суд зазначає, що подані позивачем до матеріалів справи видаткова накладна №060418 від 06.04.2010 р. (а.с. 197-199 т. 1) та податкова накладна №060418 від 06.04.2010 р., виписані від імені TOB "Вакко" (а.с. 200-202 т. 1) не можуть бути визнані належними та допустимими доказами фактичного здійснення поставки товару, оскільки не містять зазначення прізвищ, імен, по-батькові посадових осіб ТОВ "Вакко" та ТОВ фірма "АІКОТЕХ, ЛТД", котрі підписували ці накладні. Рахунок-фактура № 1/38 від 06.04.2010 р. (а.с. 194-196 т. 1) взагалі не містить підпису.

Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зазначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 цього Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено обовязкову наявність такого реквізиту первинного облікового документу, як особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 1995 року № 168/704, первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно з вимогами ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів із метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.

З огляду на добуті по справі докази в їх сукупності суд критично ставиться до твердження позивача про реальність господарських операцій між ТОВ фірма "АІКОТЕХ, ЛТД" та ПП "Сканто", TOB "Вакко", оскільки позивачем не надано до суду належних, достатніх та переконливих доказів реальності фізичного переміщення активів у просторі та часі від перелічених субєктів господарювання до ТОВ фірма "АІКОТЕХ, ЛТД", а також не надано доказів дотримання засад розумності та добросовісності у спірних взаємовідносинах.

Провівши системний аналіз норм Закону України "Про ПДВ", Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для віднесення на розрахунки з державою по ПДВ документів, складених за господарськими операціями, по яких не підтверджено факт реального їх здійснення, так як для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто згідно з ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" такої господарської операції, котра спричинила реальні зміни майнового стану платника податків.

З наявних у справі документів слідує, що позивачем не доведено факт господарських операцій саме між, ТОВ фірма "АІКОТЕХ, ЛТД" та контрагентами ПП "Сканто", TOB "Вакко" за договором № 08/09/2010 р. від 19.09.2010 р. та за видатковою накладною №060418 від 06.04.2010 р., а тому надані позивачем до справи копії первинних документів не можуть бути взяті до уваги.

В судовому засіданні не було підтверджено належного виконання сторонами договорів, реальності укладених правочинів.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. У відповідності до п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 вищевказаного Закону України до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, встановлених пунктами 5.3-5.7 вказаної статті.

Відповідно до п.п. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону №334, датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якої відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Враховуючи відсутність об'єкту оподаткування у TOB "Сканто" по угоді № 08.09.10 від 19.09.2010 р. та відсутність об'єкту оподаткування у TOB "Вакко" по угоді на постачання товару па накладній №060418 від 06.04.2010 р., право на валові витрати у ТОВ фірми "Аікотех, ЛТД" по зазначеним угодам не виникає.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Податковий орган довів, зокрема, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, повязаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобовязань.

Із врахуванням встановлених обставин, суд вважає, що рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова № від 10.10.2011 р. та № НОМЕР_2 від 10.10.2011 р. відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, а позовні вимоги позивача щодо скасування вказаних податкових повідомлень-рішень є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є субєктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 94,159, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "АІКОТЕХ, ЛТД" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подасться протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови виготовлений 27.03.2012 року.

Суддя Бідонько А.В.