Справа № 812/1642/15
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1642/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання : Кравцовій Т.О.,

за участю представника відповідача: Горбенко Є.С., дов. № ВДЗ/346 від 14.12.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправними дії, стягнення невиплачених коштів та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3, у якому позивач просив суд визнати дії Головного управління Національної поліції в Луганській області по невиплаті йому під час звільнення компенсації за невикористану відпустку за 2007 рік, допомогу на оздоровлення за 2007 та 2008 роки незаконними, стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на його користь допомогу на оздоровлення за 2007 рік та середній заробіток за весь час затримки проведення остаточного розрахунку по день фактичного розрахунку, стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 03.10.2006 він проходив службу на різних посадах в УМВС України в Луганській області та був звільнений згідно наказу начальника управління № 342 о/с від 03.10.2008 на підставі ст.. 38 КЗпП України за власним бажанням з посади провідного спеціаліста-юрисконсульта відділу юридичного забезпечення УМВС України в Луганській області. У 2007 році він не використав свою відпустку. Компенсацію за невикористану відпустку за 2007 рік йому було виплачено лише у 2009 році, однак, допомога для оздоровлення в розмірі посадового окладу за 2007 рік йому не надавалась. У 2008 році позивач використав свою відпустку, але допомогу для оздоровлення в розмірі посадового окладу йому також не надано. Допомога на оздоровлення складає за 2007 рік 440 грн.; за 2008 рік - 914, всього 1354 грн.

При звільненні, в порушення ст. 116 Кодексу законів про працю України належні позивачу суми не були виплачені. Внаслідок не проведення з ним остаточного розрахунку відповідач має сплатити йому середній заробіток за несвоєчасний розрахунок на момент фактичного розрахунку.

Порушення відповідачем прав позивача спричинили йому моральні страждання, які він оцінює у 10000,00 грн.

Також позивач зазначив, що він у 2010 році звертався до суду з аналогічним позовом, при цьому, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2010 року у справі № 2а-5485/10/1270 позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, третя особа - Головне управління Державного казначейства України в Луганській області про стягнення допомоги на оздоровлення та середнього заробітку на час затримки проведення перерахунку, - задоволені частково.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2014 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2011 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після надходження вказаної справи до Луганського окружного адміністративного суду остаточне рішення у справі не було прийнято. Листом Луганського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 повідомлено, що справа № 2а-5485/10/1270 вважається втраченою та рекомендовано звернутись до суду з новим позовом.

У судове засідання позивач не прибув, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 36)

Представник відповідача позов не визнав, пояснив, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, у тому числі Головне управління Національної поліції в Луганській області, а також прийнято рішення про ліквідацію юридичних осіб публічного права територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, зокрема, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області. На даний час процес ліквідації Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області не завершено. Головне управління Національної поліції в Луганській області не є правонаступником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, а позивач ніколи не проходив службу в ГУ Національної поліції в Луганській області, а тому жодної заборгованості перед позивачем відповідач не має, позивач до відповідача ніколи не звертався, службу не проходив, а тому просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, надіслав пояснення по справі, у яких зазначив, що між позивачем та Головним управлінням Державної казначейської служби України в Луганській області жодні публічно-правові відносини не виникали, права позивача не порушувались, а тому просив розглядати справу за його відсутності. (а.с. 21-22).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено та підтверджено даними трудової книжки НОМЕР_2, що ОСОБА_3 03.10.2006 згідно наказу № 303 від 03.10.2006 прийнято на посаду юрисконсульта юридичної групи штаба Краснодонського міського відділу УМВС України в Луганській області. 01.12.2007 позивача пеореведено на роботу до УМВС України в Луганській області, а 06.10.2008 позивача звільнено з посади головного спеціаліста юристконсульта відділу юридичного забезпечення УМВС України у Луганській області згідно ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). (а.с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що позивач у 2010 році звертався до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про стягнення допомоги на оздоровлення та середнього заробітку на час затримки проведення перерахунку.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2010 року у справі № 2а-5485/10/1270 позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, третя особа - Головне управління Державного казначейства України в Луганській області про стягнення допомоги на оздоровлення та середнього заробітку на час затримки проведення перерахунку, - задоволені частково. (а.с. 27-28)

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2014 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2011 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с. 9-10)

13 березня 2014 року зазначена адміністративна справа надійшла до Луганського окружного адміністративного суду та в порядку статті 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою судді Луганського окружного адміністративного суду Солоніченко О.В. від 17.03.2014 прийнята до провадження. (а.с. 11)

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.07.2014 зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, третя особа Головне управління Державного казначейства України у Луганській області про стягнення допомоги на оздоровлення та середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку до 10 вересня 2014 року.(а.с. 29)

У зв'язку з проведенням антитерористичної операції в деяких районах Луганської та Донецької областей головою Луганського окружного адміністративного суду видано наказ від 15 липня 2014 року № 26/С-од про призупинення роботи суду, дію якого в подальшому пролонговано до 15 листопада 2014 року.

На момент призупинення роботи суду всі адміністративні справи перебували за місцем розташування суду за адресою: вул. Поштова, 1, м. Луганськ.

Орієнтовно у період з 17 липня 2014 року по 30 липня 2014 року невідомими озброєними людьми відбулося захоплення адміністративної будівлі Луганського окружного адміністративного суду, внаслідок чого з володіння суду вибули всі адміністративні справи, у тому числі й справа за № 2а-5485/10/1270.

Відповідно, на даний час адміністративна справа 2а-5485/10/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, третя особа Головне управління Державного казначейства України у Луганській області про стягнення допомоги на оздоровлення та середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку, вважається втраченою.

За приписами частини 3 статті 277 Кодексу адміністративного судочинства України судове провадження, втрачене до закінчення судового розгляду, не підлягає відновленню у встановленому цим розділом порядку. Заявник у цьому разі може пред'явити новий позов.

Як встановлено судом трудові відносини з УМВС України у Луганській області позивач припинив 06.10.2008.

Постановою Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, у тому числі Головне управління Національної поліції в Луганській області, а також прийнято рішення про ліквідацію юридичних осіб публічного права територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, зокрема, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області.

На виконання вказаної постанови Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ № 1325 від 30.10.2015 "Про затвердження голів ліквідаціїних комісій територіальних органів МВС по Луганській області", яким утворено ліквідаційні комісії, а також, пунктом 3 якого встановлено двомісячний строк з дати публікації оголошення про ліквідацію територіального органу для заяви кредиторами претензій до нього, які подаються в письмовій формі з наданням документів, що їх підтверджують. (а.с. 49-52)

Оголошення про ліквідацію Головного управління МВС України у Луганській області оприлюднено 09 листопада 2005 року (а.с. 68), а тому строк пред'явлення вимог до 09 січня 2016 року.

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 06.11.2015 внесено запис про те, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області знаходиться в стані припинення за рішенням засновників. (а.с. 44)

Тобто, на даний час Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області не ліквідовано та функціонує як самостійна юридична особа публічсного права.

Головне управління Національної поліції в Луганській області зареєстровано у якості юридичної особи 07.11.2015. (а.с. 45)

Згідно Положення про Головне управління Національної поліції в Луганській області Головне управління є територіальним органом Національної поліції та згідно із законодавством України реалізовує повноваження Національної поліції на території Луганської області. Головне управління Національної поліції в Луганській області не є правонаступником Головного управління МВС України у Луганській області (а.с. 56-67)

Згідно довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 11.12.2015 № 6/2-191 ОСОБА_3 не проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області. (а.с. 48)

Враховуючи, що на час звернення позивача з даним позовом до суду Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області не ліквідовано суд вважає предявлення позивачем вимог до Головного управління Національної поліції в Луганській області передчасним.

За таких обставни суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання дій Головного управління Національної поліції в Луганській області по невиплаті йому під час звільнення компенсації за невикористану відпустку за 2007 рік, допомоги на оздоровлення за 2007 та 2008 роки незаконними, стягнення з Головного управління Національної поліції в Луганській області на його користь допомоги на оздоровлення за 2007 рік та середного заробіту за весь час затримки проведення остаточного розрахунку по день фактичного розрахунку, є необгрунтованими.

Також необгрунтованими суд вважає і вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції в Луганській області моральної шкоду у розмірі 10000,00 грн., оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідач своїми діями, або бездіяльністю спричинив позивачу моральні страждання.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній з 01.09.2015) за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1218,00 грн., тобто за кожну вимогу немайнового характеру позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 487,20 грн.

У даному позові позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру, однак, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто, при зверненні до суду з даним позовом позивач повинен був сплатити судовий збір за вимоги про визнання незаконними дій відповідача та про стягнення з нього моральної шкоди у сумі 10000,00 грн.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не сплачено.

За результатами розгляду даного позову, з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача, а тому суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 974,40 грн. з позивача ОСОБА_3.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94, 105, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправними дії, стягнення невиплачених коштів та моральної шкоди відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) судовій збір у розмірі 974,40 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири грн. 40 коп.) до Державного бюджету України за наступними реквізитами: Отримувач коштів УК у м. Сєвєродонецький/Луганський окр.адмін.суд/22030001, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944909, Банк отримувача (МФО) 804013, Рахунок отримувача 4080, Код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову у повному обсязі складено та підписано судом 21 грудня 2015 року.

Суддя Т.В. Смішлива