Справа № 817/1592/14
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2015 р. м. Київ К/800/54486/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргуДубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області
на постановуРівненського окружного адміністративного суду від 11.07.2014
та постановуЖитомирського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014

у справі № 817/1592/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Еко Док»
доДубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Док» звернулось до суду з позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 26.05.2014.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.07.2014 позов задоволено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області задоволено частково, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11.07.2014 змінено в частині мотивів задоволення позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки вважає, що їх було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.1 ст.222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне:

- відповідачем на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України на виконання постанови слідчого з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Львівській області Малецького О.С. від 25.03.2014 проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань повноти декларування, нарахування та своєчасності сплати в бюджет податків і обов'язкових платежів під час взаємовідносин із ТОВ «Промтехметал», ТОВ «Крафт ЛВ», ПП «Волі» за період з 01.01.2011 по 01.12.2011, за результатами якої прийнято акт від 12.05.2014;

- названим актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, в результаті чого позивачем занижено податкове зобов'язання з податку на прибуток на суму 1 001 грн., п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податкове зобов'язання з ПДВ на суму 10 445,84 грн.;

- на підставі акту перевірки відповідачем прийнято:

1) податкове повідомлення-рішення № від 26.05.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 1 001 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення № від 26.05.2014, , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 10 447 грн. (з яких: 10 446 грн. - основний платіж та 1 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, за встановлених обставин справи щодо фактичного здійснення позивачем спірних господарських операцій, не погодився з доводами відповідача щодо наявності порушень позивачем вимог податкового законодавства, встановлених актом перевірки.

Зміцнюючи рішення суду першої інстанції в частині мотивів задоволення позову, суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що в силу пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України у відповідача не було повноважень приймати оспорювані податкові повідомлення-рішення, оскільки перевірка позивача проведена на виконання постанови слідчого у кримінальній справі, статус матеріалів якої визначається кримінально-процесуальним законом, а тому суд не може надавати їм оцінки щодо реальності спірних операцій до рішення суду у кримінальній справі, в межах якої призначено перевірку.

Суд касаційної інстанції вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними, як такими, що зроблені без всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи. При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом п.86.9 ст.86 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що диспозиція пункту 86.9 статті 89 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент прийняття відповідачем спірних податкових повідомлення-рішень, зобов'язує контролюючий орган прийняти податкове повідомлення-рішення протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили, виключно у випадку, коли грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, в якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (осіб) платника податків, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори.

Проте, при розгляді даної справи судами попередніх інстанцій не досліджено фактичних обставин та не встановлено підстав для призначення постановою слідчого перевірки позивача, а саме, чи призначена ця перевірка в рамках кримінального провадження, в якому розслідується кримінальне правопорушення безпосередньо щодо посадової особи (осіб) позивача, предметом якого є податки та/або збори.

Крім того, колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу на те, що у випадку, коли за результатами дослідження вказаних обставин вищенаведені фактичні обставини у даній справі не підтвердяться належними та допустимими доказами, то дослідженню судами підлягають фактичні обставини щодо правомірності визначення відповідачем позивачу суми грошових зобов'язань за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, тобто, фактичні обставини щодо наявності та/або відсутності порушень позивачем вимог податкового законодавства, встановлених актом перевірки.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням вимог, встановлених ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на неповноту встановлення судами усіх обставин справи, що входять до предмету доказування, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги вищевикладене, встановити повно і правильно фактичні обставини відповідно до заявлених позовних вимог та предмету доказування у справі та, в залежності від встановленого й у відповідності до норм матеріального та процесуального права, вирішити даний спір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області задовольнити частково.

2. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11.07.2014 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 у даній справі скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Борисенко
СуддіВ.В. Кошіль
О.А. Моторний