Справа № 826/9591/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9591/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2015 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Голови Верховної Ради України Гройсмана Володимира Борисовича, Апарату Верховної Ради України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом про:

- визнання незаконним дій голови Верховної Ради України Гройсмана В.Б., що полягала у дорученні Апарату Верховної Ради України зняти з розгляду як відкликаний законопроект № 1692-1 від 27.01.2015 «Про поліцію та поліцейську діяльність»;

- визнання незаконними дій Апарату Верховної Ради України щодо зняття з розгляду даного законопроекту та зазначення про це в базі даних законопроектів веб-сайту Верховної Ради України;

- зобов'язання голови Верховної Ради України Гройсмана В.Б. та Апарату Верховної Ради України вчинити дії щодо поновлення вказаного законопроекту в стані (статусі), в якому він перебував до 13.05.2015 року, та виключити з бази даних законопроектів веб-сайту Верховної Ради України відомості про зняття його з розгляду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу про скасування незаконної, на його думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову про задоволення позову. В своїй апеляційній скарзі посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.ст. 198, ч. 1 ст. 203 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції скасовує її і закриває провадження по справі з підстав, визначених ст. 157 КАС України.

В даному випадку суду першої інстанції при прийнятті позову та відкритті провадження по даній справі було б доцільно звернути увагу на ч. 1 ст. 2 КАС України, відповідно до положень якої, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п. 6 ч.1 ст. 3 КАС України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 75 Конституції України встановлено, що парламент - Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Здійснюючи свої повноваження, Верховна Рада України приймає закони, постанови та інші акти більшістю від її конституційного складу, крім випадків, передбачених цією Конституцією; голосування на засіданнях Верховної Ради України здійснюється народним депутатом України особисто (ч. 3 ст. 84, п. З ч. 1 ст. 85, ст. 91 Конституції України).

У Рішенні Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 р. № 17-рп/2002 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень статей 75, 82, 84, 91, 104 Конституції України (щодо повноважності Верховної Ради України) зазначено, що Верховна Рада України визначена в ст. 75 Конституції України парламентом - єдиним органом законодавчої влади в Україні. Як орган державної влади Верховна Рада України є колегіальним органом, який складають чотириста п'ятдесят народних депутатів України. Повноваження Верховної Ради України реалізуються спільною діяльністю народних депутатів України на засіданнях Верховної Ради України під час її сесій. Визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони. Верховна Рада України здійснює законодавчу владу самостійно, без участі інших органів.

Відповідно до розділу IV Регламенту Верховної Ради України стадіями законодавчої процедури є: вияв законодавчої ініціативи, реєстрація законопроекту, розгляд законопроекту, прийняття закону, його підписання і оприлюднення.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

У зв'язку з тим, що в законодавчій процедурі Верховна Рада України не здійснює владні управлінські функції, при оскарженні зазначених стадій законодавчого процесу відсутній предмет судового захисту, що підлягає захисту у адміністративній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 89 Закону № законопроект - проекти законів, постанов Верховної Ради, які містять положення нормативного характеру.

Отже, процедура прийняття актів Верховною Радою України, зокрема законів (вияв законодавчої ініціативи, реєстрація законопроекту, розгляд законопроекту, прийняття закону, його підписання і оприлюднення), є здійсненням Верховною Радою України законотворчої функції, а не владних управлінських функцій.

Дана правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02.03.2015 року по справі № 800/62/15.

Враховуючи те, що позовні вимоги зводяться до надання судом оцінки діянь голови та апарату Верховної Ради України при вирішенні питання щодо дотримання відповідачами процедури відкликання законопроекту, внесеного до порядку денного (саме на стадії виявлення законодавчої ініціативи), то розгляд таких позовних вимог не відноситься до повноважень суду адміністративної юрисдикції.

Таким чином, встановивши фактичні обставини справи та проаналізувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні спору не враховано одну обставину - неналежність розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, а тому є неправильними всі процесуальні дії по даній справі, починаючи з прийняття даного позову, відкриття провадження, постановлення рішення по даному спору.

Отже, виходячи з вимог чинного законодавства, судова колегія приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по даній справі.

Керуючись ст.ст. 41, 117, 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2015 року - скасувати, провадження по справі - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.