Справа № 826/14534/15
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Степанюка А.Г., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа - відділ Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 11.12.2014 № Ф-10-23 про сплату боргу з єдиного соціального внеску у сумі 13 177, 03 грн.; скасувати постанову ВДВС Деснянського районного управління юстиції у місті Києві від 23.03.2015 про відкриття виконавчого провадження ВП № 46931501.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2015 позов задоволено частково: скасовано податкову вимогу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 11.12.2014 № Ф-10-23; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесено вимогу від 11.12.2014 № Ф-10-23, згідно якої станом на 31.10.2014 сума боргу ОСОБА_2 з єдиного соціального внеску становить 13 177, 03 грн.

Як зазначено позивачем на підставі зазначеної вимоги № Ф-10-23 державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження.

Не погоджуючись із рішенням контролюючого органу від 11.12.2014 № Ф-10-23 платник податків оскаржив його в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у м. Києві та ДФС України.

За результатами розгляду скарги позивача залишено без розгляду у зв'язку з порушенням законодавчо встановлених строків подання такої скарги.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що враховуючи, що сума визначена в оскаржуваній податковій вимозі від 11.12.2014 № Ф-10-23 підлягає зменшенню відповідно до вимог про сплату боргу, винесених управлінням Пенсійного фонду в Деснянському районі міста Києва від 07.08.2013 № Ф-957 та від 17.04.2013 № Ф-511, а суд, у свою чергу не може перебирати на себе функції контролюючого органу і самостійно виконувати перерахунок податкової вимоги без наявності належної інформації, в зв'язку з чим суд першої інстанції зазначає, що така вимога підлягає скасуванню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Податкова вимога від 11.12.2014 № Ф-10-23 є законною, оскільки за позивачем існує заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Щодо позовної вимоги про скасування податкової вимоги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.1.153 статті 14 Податкового кодексу податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пункт 14.1.175 статті14 Податкового кодексу).

Відповідно до частини1 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно частини 4 статті 25 цього ж Закону, територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 455 затверджена Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 р. за N 1622/24154, яка розроблена відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 6.2. Інструкції, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена платниками у строки, визначені відповідно до Закону підпунктом 4.3.6 пункту 4.3, абзацом другим підпункту 4.5.2, підпунктом 4.5.3 пункту 4.5 та підпунктом 4.6.2 пункту 4.6 розділу IV цієї Інструкції, обчислена органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

У пункті 6.3. Інструкції, передбачено випадки, в разі настання яких органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки, одним із таких - якщо платник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати єдиного внеску (підп. «б» п. 6.3 цієї Інструкції). У такому випадку вимога надсилається щомісяця протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Сума боргу у вимозі проставляється у гривнях з двома десятковими знаками. Вимога формується на суму боргу, що перевищує 10 грн.

Згідно пункту 6.4. Інструкції, вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, актів звірок з органами податкової служби, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Орган Пенсійного фонду України веде реєстр виданих вимог про сплату недоїмки за формою згідно з додатком 6. При формуванні вимоги їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1-а частина - літери "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2-а частина - порядковий номер, 3-я частина - літера "У" (узгоджена вимога). Вимога формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Отже, вимога про сплату боргу надсилається платнику, якщо у нього є недоїмка по сплаті єдиного внеску за звітний період. Окрім загальної суми боргу у ній окремо повинна зазначатись сума недоїмки за певний звітний період, про необхідність погашення якої і надсилається ця вимога.

Як вбачається з матеріалами справи Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесено вимогу від 11.12.2014 № Ф-10-23, згідно якої станом на 31 жовтня 2014 року сума боргу ОСОБА_2 з єдиного соціального внеску становить 13177,03 грн.

Вказаний податковий борг позивача виник внаслідок несплати податкових зобов'язань з єдиного соціального внеску по таким періодам:

- з 01.01.2012 по 31.12.2012 - сума заборгованості становить 4572,42 грн.;

- з 01.01.2013 по 31.12.2013 - сума заборгованості становить 4800,76 грн.;

- з 01.01.2014 по 31.12.2014 - сума заборгованості становить 5071,80 грн.

З матеріалів справи вбачається, 06.05.2015 контролюючий орган звернувся з листом від 3087/9/26-52-23-30 до управління Пенсійного фонду в Деснянському районі міста Києва, в якому просив повідомили дату та суму, на які направлялись узгоджені вимоги до виконавчої служби стосовно ОСОБА_2

Так, листом від 18.05.2015 № 3431/12 управління Пенсійного фонду в Деснянському районі міста Києва повідомило податковий орган, що 17.04.2013 управлінням було винесено вимогу № Ф-511 на суму 4 572,42 грн., на підставі якої державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження ВП № 38211557.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою від 05.03.2013 відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження ВП № 39626262 про примусове виконання вимоги № Ф-957 від 07.08.2013, виданої управлінням Пенсійного фонду в Деснянському районі міста Києва на суму 6 960,48 грн.

При цьому, сума заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску у розмірі 13 177, 03 грн. підлягає стягненню з позивача за період з 01.01.2014 по 31.10.2014.

Як вбачається з облікової картки платника податків з єдиного соціального внеску, сума заборгованості на початок 2014 року становила 8 154, 51 грн. та збільшувалась протягом року, у зв'язку з чим, станом на момент винесення оскаржуваної вимоги становила 13 177, 03 грн.

В свою чергу, сума заборгованості на кінець 2013 року виникла згідно вимог управління Пенсійного фонду в Деснянському районі міста Києва від 07.08.2013 № Ф-957 та від 17.04.2013 № Ф-511, за наслідками винесення яких відкриті відповідні виконавчі провадження.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що враховуючи несплату вимог управлінням Пенсійного фонду в Деснянському районі міста Києва від 07.08.2013 № Ф-957 та від 17.04.2013 № Ф-511, залишок нарахованої суми був перенесений на початок 2014 року та автоматично був включений до суми заборгованості, зазначеної в оскаржуваному рішенні Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 11.12.2014 № Ф-10-23.

Тобто, частина суми заборгованості, визначена в оскаржуваному рішенні ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 11.12.2014 № Ф-10-23 та рішеннях управлінням Пенсійного фонду в Деснянському районі міста Києва від 07.08.2013 № Ф-957 та від 17.04.2013 № Ф-511 є такими, що дублюють один одного, оскільки включають в себе заборгованість за попередній період, за який управлінням відповідні вимоги вже виносились.

Отже, прийняте відповідачем оскаржуване рішення свідчить про подвійне притягнення позивача до юридичної відповідальності з одного виду та за одне й те саме правопорушення.

При цьому, у постанові Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 № П-278/10 зазначено, що з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення відповідача вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, якщо цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та без неї оспорюваний акт в іншій частині не втрачає свою цілісність, значення.

У даному випадку, констатуючи помилкове нарахування відповідачем суми заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску, суд не може визнати протиправним рішення податкового органу в якійсь сумі. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Водночас, колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що контролюючий орган не позбавлений можливості винести належну податкову вимогу із врахуванням висновків даного судового рішення.

Щодо позовної вимоги про скасування постанови ВДВС Деснянського районного управління юстиції у місті Києві від 23.03.2015 про відкриття виконавчого провадження ВП № 46931501, колегія суддів зазначає, що вона задоволенню не підлягає у зв'язку з невідповідністю скасованої вимоги Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 11.12.2014 № Ф-10-23 на суму 13 177, 03 грн. вимозі № Ф-10-23У від 23.02.2015, на виконання якої винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2015 ВП № 46931501.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, відповідно до правил ст. 94 КАС України, ч. 6 ст. 187 КАС України та ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» колегія суддів вирішує питання про стягнення судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2015 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення апеляційним судом, з Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1900, 08 грн. (1827 грн. + 73, 08 грн.)

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2015- без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м.Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку 820019, р/р 1007, код класифікації 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги до адміністративного суду в розмірі 1900, 08 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Степанюк А.Г.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Шурко О.І.

Степанюк А.Г.