Справа № 813/7315/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Справа № 876/5624/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року в адміністративній справі № 813/7315/14 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління юстиції у Львівській області, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - управління Пенсійного фонду в Галицькому районі м.Львова, про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (надалі - відділ ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області) про закінчення виконавчого провадження від 10.10.2014 р. ВП № 31114333 та зобов'язати державного виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області усунути порушення шляхом внесення до графи «встановлено» цієї постанови змін такого змісту: «Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова № 194235 від 16.10.2013 р. ОСОБА_2 призначено пенсію за списком № 2 відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати набрання рішенням законної сили, тобто з 18 жовтня 2011 р. Вказана обставина зумовлює закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом».

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 10.10.2014 р. ВП № 31114333 є неправомірною; прийнята без належного виконання рішення суду, що підтверджується постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 р. Тому підстав для прийняття оскаржуваного рішення у відповідача не було, оскільки розпорядження від 16.10.2013 р. не є належним способом виконання рішення суду, так як цим розпорядженням її переведено на пільгову пенсію, а не призначено пільгову пенсію.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року в задоволення позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила ОСОБА_2, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи, з неповним з'ясуванням обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тими ж аргументами, що й вимоги позовної заяви. Також зазначено, що фактично державний виконавець та пенсійний орган самовільно змінили спосіб виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, додатково надані представником третьої особи документи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення.

За приписами статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо судове рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом (статті 258 КАС України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) визначено як сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.09.2009 року в справі № 2а-10191/08/1370 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова (надалі - УПФУ в Галицькому районі м.Львова), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - державне підприємство «Науково-дослідний інститут приймальних електронно-променевих трубок «Ероторон», про визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах, у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, вищевказану постанову суду скасовано і прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано неправомірними дії УПФУ в Галицькому районі м.Львова та зобов'язано його призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах.

На виконання цього рішення Львівським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист за № 2а-10191/08/1370 від 18.10.2011 року.

На підставі заяви стягувача ОСОБА_2 06.02.2012 року державниий виконавець підрозділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 31114333 щодо примусового виконання зазначеного виконавчого листа і надав боржнику строк для самостійного виконання вимог виконавчого документа до 13.02.2012 року.

Останній листом від 16.02.2012 р. за № 3007/619 повідомив підрозділ ПВР ВДВС ГУЮ у Львівській області, що ним подано до суду заяву про роз'яснення судового рішення, так як не зрозуміло - який період роботи в шкідливих умовах праці ОСОБА_2 необхідно враховувати для призначення пенсії за віком на пільгових умовах і з якої дати призначати таку пенсію.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2012 р. в задоволенні заяви УПФУ в Галицькому районі м.Львова про роз'яснення постанови цього суду від 18.10.2011 р. відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.10.2012 р. К/9991/65196/12 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на вказану ухвалу від 24.01.2012 року відмовлено.

Надалі, 13.05.2014 р. УПФУ в Галицькому районі м.Львова надіслало на адресу підрозділу ПВР ВДВС ГУЮ у Львівській області листа за № 4563/0619, яким повідомило, що 16.10.2013 р. згідно з розпорядженням № 194235 ОСОБА_2 переведено на пенсію за Списком № 2 відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати набрання рішення законної сили, тобто з 18.10.2011 року.

На підставі розпорядження пенсійного органу за № 194235 державний виконавець відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області 10.10.2014 р. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 31114333, з виконання виконавчого листа № 2а-10191/08/1370, виданого 28.11.2011 року Львівським окружним адміністративним судом, на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що при винесенні оскаржуваної постанови посадова особа відповідача діяла правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і з урахуванням загальних критеріїв, визначених статтею 2 КАС України.

Крім того, судом враховано те, що 11.09.2014 р. в справі № 9104/79145/09 Львівський апеляційний адміністративний суд своєю додатковою постановою від 11.09.2014 р. (з урахуванням виправленої описки) зобов'язав УПФУ в Галицькому районі м.Львова відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників за період з 29 липня 2007 року по 27 липня 2009 року. На виконання додаткового судового рішення 20.10.2014 року Львівським апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист за № 21/14.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції відкинув твердження позивача про те, що останнім судовим рішенням (додатковою постановою) деталізовано порядок виконання основного судового рішення від 18.10.2011 року у цій справі, оскільки ці рішення є самостійними, не пов'язані між собою і виконуються в окремих виконавчих провадженнях.

Також встановлено, що розпорядження від 16.10.2013 року № 194235 ОСОБА_2 було переведено пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не призначено пенсію, оскільки первинне призначення пенсії за віком на загальних умовах здійснено раніше, а повторне призначення пенсії буде суперечити чинному законодавству.

Крім того, при розгляді справи № 813/418/14 за позовом УПФУ в Галицькому районі м.Львова до управління ДВС ГУЮ Львівській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення Львівський окружний адміністративний суд у своїй постанові від 11.02.2014 р., якою позов задоволено, дійшов висновку про належне виконання управлінням ПФУ в Галицькому районі м.Львова рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 р., оскільки розпорядженням від 16.10.2013 р. за № 194235 ОСОБА_2 переведено на пенсію за Списком № 2 з 18.10.2011 р.

Вказане судове рішення набрало законної сили 03.03.2014 року.

Відповідно до приписів частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання його до вчинення дій і правомірність відмови в задоволенні таких вимог судом першої інстанції, з огляду на те, що судове рішення було виконане в повному обсязі, що має наслідком винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Ця постанова винесена посадовою особою відповідача у повній відповідності до вказаного вище розпорядження.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року в адміністративній справі № 813/7315/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвалу складено в повному обсязі 14 грудня 2015 року.