Справа № 804/7811/15
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 р. справа № 804/7811/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Квасові В.П.

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2014 р. № НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИВ :

24 червня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» (далі ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі СДПІ у м. Дніпропетровську, відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 26.12.2014 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1043473,00 грн. із застосуванням штрафної санкції у сумі 521736,50 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що СДПІ у м. Дніпропетровську була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при взаємовідносинах з ТОВ «Южспецконструкція», ТОВ «Голметресурс», ТОВ «Альтсервіс», ТОВ «Тондо», ТОВ «Пайпсістем», ТОВ «Електродпостач» за липень 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки № 670/28-01-46-02-05393043 від 10.12.2014 року, висновки якого про порушення п.198.1, п.198.2, 198.6 ст.198, ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на 1043473 грн., та порушення п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України в частині заниження суми, яка підлягає сплаті до бюджету в розмірі 1043473 грн., Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів в зборів України від 13.11.2013 року № 678, в частині відображення в податковій декларації з ПДВ за липень 2014 року податкових накладних оформлених з порушенням вимог ст. 201 Податкового кодексу України є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, без належного дослідження наданих позивачем до перевірки первинних документів, у звязку із чим податкове повідомлення-рішення від 26.12.2014 року № НОМЕР_1, прийняте на підставі даного акту, є протиправним та підлягає скасуванню (том 1, а.с. 3-12).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (том 1, а.с. 2).

Відповідачем було подано письмові заперечення в яких він зазначає, що враховуючи не підтвердження реальності здійснення взаємовідносин ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» з ТОВ «Альтсервіс», що призвело до завищення податкового кредиту липня 2014 року на суму ПДВ 851865 грн. а також включення до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 191608 грн. за податковою накладною оформленою з порушенням вимог ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «Южспецконструкція», висновки перевірки про порушення п.198.1, п.198.2, 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України та завищення податкового кредиту на 1043473 грн., та порушення п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України відповідають фактичним обставинам справи, відтак є цілком обґрунтованими та доведеними, у звязку із чим податкове повідомлення-рішення від 26.12.2014 року № НОМЕР_1 є правомірним, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню (том 1, а.с. 65-67).

Представник позивача у судовому засіданні 30.11.2015 року позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві, скасувавши податкове повідомлення-рішення від 26.12.2014 року № НОМЕР_1.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував у зв'язку із його необґрунтованістю з підстав, викладених у запереченнях.

Дослідивши всі документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» зареєстровано 27.02.1997 року виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради та з 03.03.2011 року перебуває на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів.

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що у період з 30.10.2014 року по 03.12.2014 року на підставі наказів № 609 від 29.10.2014 року та № 651 від 19.11.2014 року, згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України СДПІ у м. Дніпропетровську проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім.. ОСОБА_3» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при взаємовідносинах з ТОВ «Южспецконструкція», ТОВ «Голметресурс», ТОВ «Альтсервіс», ТОВ «Тондо», ТОВ «Пайпсістем», ТОВ «Електродпостач» за липень 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки № 670/28-01-46-02-05393043 від 10.12.2014 року (том 1, а.с.15-29).

Згідно висновку акту № 670/28-01-46-02-05393043 від 10.12.2014 року:

- перевіркою встановлені порушення п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту в липні 2014 року на 1043473 грн.; викладене призвело до порушення п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України в частині заниження позитивної різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту на суму 1043473 грн. Враховуючи викладене платником порушено п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України в частині заниження суми, яка підлягає сплаті до бюджету в розмірі 1043473 грн.;

- п.7 розділу ІІІ, п.п.4.1 п.4 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів в зборів України від 13.11.2013 року № 678, в частині відображення в податковій декларації з ПДВ за липень 2014 року податкових накладних оформлених з порушенням вимог ст.201 Податкового кодексу України;

- п.201.6 Податкового кодексу України внаслідок відображення податкових накладних з порушенням вимог ст..201 в реєстрі отриманих податкових накладних.

На підставі акту перевірки № 670/28-01-46-02-05393043 від 10.12.2014 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.12.2014 року № НОМЕР_1, яким ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 15656209,50 грн., у тому числі: 1043473 грн. за основним платежем та 521736,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1, а.с. 30).

Не погоджуючись із винесеним рішенням позивачем в порядку адміністративного оскарження були подані скарги на податкове повідомлення-рішення від 26.12.2014 року № НОМЕР_1.

Рішенням Міжрегіонального головного управління ДФС Центральний офіс з обслуговування великих платників Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги № 4801/10/28-10-10-4-34 від 03.03.2015 року залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 26.12.2014 року № НОМЕР_1, а скаргу без задоволення.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги № 10036/6/33-33-10-01-04-25 від 13.05.2015 року залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 26.12.2014 року № НОМЕР_1, а скаргу без задоволення.

Досліджуючи взаємовідносини ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» із ТОВ «Южспецконструкція» та із ТОВ «Альтсервіс» у період липень 2014 року, суд встановив наступне.

14.07.2014 року між ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» (замовник) та ТОВ «Южспецконструкція» укладено договір будівельного підряду № 14-1214-02. За умовами укладеного договору замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик власними силами та в строк, визначений договором, виконати у відповідності до погодженої проектної документації, будівельно-монтажні роботи по обладнанню зовнішніх та внутрішніх інженерних мереж. Роботи виконуються за адресою вул. Кірова, 18б, м. Дніпроджержинськ, у звязку з реалізацією інвестиційного проекту «Реконструкція доменного цеху зі спорудженням комплекту з підготовки та вдуванню пиловугільного палива в домені печі №№ 1М, 8, 9, 12» (обєкт) (том 1, а.с. 128-134).

Пунктом 6.3 вказаного договору передбачено, що для організації роботи замовник сплачує підряднику аванс у розмірі 20% від вартості договору, що становить 1251381,91 грн. (з ПДВ). Оплата авансу здійснюється замовником після підписання договору, на підставі предявленого рахунку, протягом 20 банківських днів. Погашення авансу здійснюється протягом 2 місяців.

На підставі укладеного договору сторонами були складені Договірна ціна по обєкту, перелік кошторисів, графік виробництва обєкта, згідно якого роботи заплановані на квітень-серпень 2014 року.

З матеріалів справи слідує, що до підписання договору 19.06.2014 р. ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» було погоджено укладення наведеного договору та було складено заявку про надання згода на укладення договору, якою передбачено умови сплати по договору: аванс у розмірі 20% від вартості договору 1251381,91 грн.; оплата здійснюється по факту виконаних робіт, підписаних замовником актів виконаних робіт за формою № КБ 2-в та довідок за формою КБ-3, на підставі рахунку та податкової накладної.

Так, за даними бухгалтерського обліку ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» операції з отримання послуг від ТОВ «Южспецконструкція» та розрахунки за ними відображені наступним чином:

Дт 15104 «Незавершене капітальне будівництво» Кт 63104 «Розрахунки з підрядниками по кап будівництву, реконструкції, модернізації»;

Дт 64152 «Розрахунки по ПДВ (по декларації)» Кт 63104 «Розрахунки з підрядниками по кап будівництву, реконструкції, модернізації»;

Дт 37102 «Аванси виданні по капітальному будівництву та реконструкції в національній валюті» Кт 31168 «Поточні рахунки в національній валюті в ПАТ «Промінвестбанк»;

Дт 63104 «Розрахунки з підрядниками по кап будівництву, реконструкції, модернізації» Кт 311120 «Поточні рахунки в національній валюті»;

Дт 63104 «Розрахунки з підрядниками по кап будівництву, реконструкції, модернізації» Кт 37102 «Аванси видані по кап будівництву та реконструкції в національній валюті».

До складу податкового кредиту липня 2014 року ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» включено податкові накладні № 5 від 18.07.2014 року на суму 1251381,90 грн., в т.ч. ПДВ - 208563,65 грн., № 14 від 31.07.2014 року на суму 1149647,46 грн. в т.ч. ПДВ 191607,91 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Южспецконструкція» згідно договору № 14-1214-02 від 14.07.2014 року.

Податкова накладна № 5 від 18.07.2014 року складена ТОВ «Южспецконструкція» на отриманий від ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» аванс (платіжне доручення № 17621 від 18.07.2014 року на суму 1251381,91 грн.

В липні 2014 року ТОВ «Южспецконструкція» по зазначеному договору виконанні роботи в сумі 1449647,45 грн. ТОВ «Южспецконструкція» частку раніше отриманого авансу зараховано в рахунок виконаних робіт (300000 грн.) та за різницею частки авансу складено податкову накладну № 14 від 31.07.2014 року на суму 1149647,46 грн.

Станом на 31.07.2014 року по вказаному договору за даними бухгалтерського обліку ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» обліковується як кредиторська заборгованість по рахунку 631040 в розмірі 1149647,45 грн., так і дебіторська заборгованість по рахунку 37102 - 951381,91 грн.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, пунктом 201.7 статті 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі, якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Отже, ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» отримано податкову накладну, складену ТОВ «Южспецконструкція» за правилом першої події, з урахуванням умов договору.

Крім того, слід зазначити, що оскільки загальна вартість виконаних ремонтних робіт складає 1449647,45 грн., сума перерахованих коштів у розмірі 1251381,91 грн., враховуючи передбачений умовами договору розмір авансу - 20% від вартості договору, не могла бути зарахована ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» виключно як аванс.

В судовому засіданні судом було досліджено: Розрахунки вартості експлуатації машин та механізмів за липень 2014 року, Акти приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року, змістом яких підтверджується реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Южспецконструкція».

Також, реальність виконання ТОВ «Южспецконструкція» будівельно-монтажних робот по обладнанню зовнішніх та внутрішніх інженерних мереж податковим органом не спростована.

Слід вказати, що податковий орган у висновках акту перевірки № 670/28-01-46-02-05393043 від 10.12.2014 року вказує про порушення позивачем п.7 розділу ІІІ, п.п.4.1 п.4 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів в зборів України від 13.11.2013 року № 678, чинного станом на період, що перевірявся (Порядок).

Так, пунктом 7 розділу ІІІ Порядку вказано, що у колонці А в усіх необхідних випадках проставляються обсяги постачання (придбання) без урахування податку на додану вартість, сума податку вказується у колонці Б.

Підпунктом 4.1 пункту 4 Розділу V Порядку встановлено, що до розділу II "Податковий кредит" (рядки 10 - 15 декларації) включаються обсяги придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення) з податком на додану вартість або без податку на додану вартість товарів/послуг, необоротних активів на митній території України, ввезених на митну територію України товарів, необоротних активів, отриманих на митній території України від нерезидента послуг з метою їх подальшого використання у межах господарської діяльності платника податку, а також тих, які не призначаються для використання у господарській діяльності або придбані з метою використання для постачання послуг за межами митної території України, та послуг, місце постачання яких визначено відповідно до пунктів 186.2, 186.3 статті 186 розділу V Кодексу за межами митної території України, окремо за напрямами використання (здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню, звільнені від оподаткування, не є об'єктом оподаткування).

Проте судом не встановлено, а відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушень ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» вказаних норм Порядку.

Отже, твердження СДПІ у м. Дніпропетровську про порушення позивачем п.7 розділу ІІІ, п.п.4.1 п.4 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів в зборів України від 13.11.2013 року № 678, в частині відображення в податковій декларації з ПДВ за липень 2014 року податкових накладних оформлених з порушенням вимог ст. 201 Податкового кодексу України та порушення п.201.6 Податкового кодексу України внаслідок відображення податкових накладних з порушенням вимог ст..201 в реєстрі отриманих податкових накладних, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

01.07.2014 року між ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» (замовник) та ТОВ «Альтсервіс» укладено договір будівельного підряду № 14-1216-02. За умовами укладеного договору замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик власними силами та в строк, визначений договором, виконати у відповідності до погодженої проектної документації, будівельно-монтажні роботи «Реконструкція сортопрокатного цеху. Перший пусковий комплекс (перша черга)» Антикорозійний захист металоконструкцій (обєкт) (том 1, а.с. 160-173). Результатом робіт є антикорозійний захист металоконструкцій. Роботи виконуються за адресою вул. Кірова, 18б, м. Дніпроджержинськ.

На підставі укладеного договору сторонами складені Договірні ціни на будівництво обєкту; перелік кошторисів; графік виконання будівельно-монтажний робіт.

14.07.2014 року між ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» (замовник) та ТОВ «Альтсервіс» укладено договір будівельного підряду № 14-1215-02. За умовами укладеного договору замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик власними силами та в строк, визначений договором, виконати будівельно-монтажні роботи Антикорозійний захист металоконструкцій (роботи) (том 1, а.с. 180-194). Результатом робіт є антикорозійний захист металоконструкцій. Роботи виконуються за адресою вул. Кірова, 18б, м. Дніпроджержинськ.

На підставі укладеного договору сторонами складені Договірні ціни на будівництво обєкту; перелік кошторисів; графік виконання будівельно-монтажний робіт.

Виконання обумовлених договором робіт сторонами складено Акти приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року (том 1 а.с. 219-224); Довідки вартості виконаних робіт та витрат; акти приймання-передачі використаних матеріалів підрядником.

Слід вказати, що від імені ТОВ «Альтсервіс» виконання договорів здійснювалось ТОВ «Промислова група «Укренергосервіс», про що було повідомлено ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» листом від 02.06.2014 року № 79, яким вказано прохання розглядати ТОВ «Альтсервіс» в якості правонаступника ТОВ «Промислова група «Укренергосервіс».

З метою виконання робіт по антикорозійному захисту металоконструкцій ТОВ «Промислова група «Укренергосервіс» були надіслані листи з проханням надати пропуски на територію комбінату персоналу ТОВ «Промислова група «Укренергосервіс» за визначеним переліком осіб, яким в подальшому були надані дозволи на прохід на територію ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського».

Також в ході судового розгляду справи судом були досліджені фото-докази із зображенням металевих конструкцій сортопрокатного цеху, які були оброблені антикорозійним захистом (том 3, а.с. 152-183).

Окрім того, позивачем було надано Експертний висновок № 003251, зроблений за замовленням ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» ТОВ «Інженерне бюро ОСОБА_4», згідно якого підрядною організацією ТОВ «Альтсервіс» відновлення антикорозійного покриття поверхні наявних металоконструкцій на всіх ділянках сортопрокатного цеху здійснено емаллю ПФ-115, згідно технічної документації 8031-1 КМ. Також додано додатки до Експертного висновку фото звіт.

Згідно з підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України (наразі та далі - у редакції Податкового кодексу України станом на час виникнення спірних правовідносин), податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сумм податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу.

При цьому, в пункті 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації.

Із наведеного вбачається, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та як підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.

Відповідно до змісту пунктів 201.4 та 201.8 статті 201 ПК України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в встановленому порядку.

Згідно із пунктом 184.1 статті 184 ПК України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно частини 1 статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачені обов'язкові реквізити первинних документів.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, первинні документи, якими оформлені операції з постачання ТОВ «Южспецконструкція» товару позивачу та із надання ТОВ «Альтсервіс» послуг, складені належним чином та відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Будь-яких заперечень з цього приводу відповідачем не надано.

Вищий адміністративний суд України у листі від 02.06.2012 року звернув увагу адміністративних судів на те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При вирішенні питання щодо реальності господарської операції судам слід перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності. Необхідно також перевірити наявність спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, а також встановити зв'язок між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Відповідачем не надано будь-яких доказів нереальності господарських операцій позивача з огляду на наведені критерії.

Натомість, податковим органом не було належним чином досліджено первинну документацію ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського», а висновки ґрунтуються лише на отриманій податковій інформації стосовно не підтвердження реальності здійснення господарських операцій ТОВ «Альтсервіс», зокрема, на акті ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська № 2153/04-65-22-03/39096884 від 16.09.2014 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Альтсервіс» щодо дотримання податку на додану вартість по взаємовідносинам з платником податків ТОВ «БК «Прайм» за липень 2014 року», проте вказаний контрагент (ТОВ «БК «Прайм») не є контрагентом ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім.. ОСОБА_3».

Слід вказати, що правовідносини контрагента з контролюючими органами перебувають поза межами впливу такого платника. Чинне законодавство не надає покупцеві товару (робіт, послуг) необхідних повноважень по контролю за відображенням його контрагентами у податковій звітності операцій по реалізації товарів (виконанню робіт, послуг) та їх оплаті, а також за сплатою ними податку до бюджету і поданням до податкового органу будь-яких документів. А відтак самі по собі результати перевірок контрагентів не можуть впливати на податковий облік платника.

Таким чином, висновки щодо неправомірно сформованого податкового кредиту звітного періоду ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського», які ґрунтуються на акті № 2153/04-65-22-03/39096884 від 16.09.2014 року, судом до уваги не приймаються.

Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено залежності виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання та не встановлює обов'язку для підприємства здійснювати контроль за веденням господарської діяльності та зобов'язань сплати податку до бюджету контрагентами.

Таким чином, з огляду на характер викладеного висновку щодо сумнівності факту здійснення контрагентом позивача визначеної діяльності, що містить ознаки припущень, відсутності відповідних доказів з боку відповідача щодо неможливості виконання умов договорів та у відповідності до ст..62 Конституції України, якою визначено, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, дані твердження відповідача судом не приймаються.

В даному випадку дослідженню підлягає реальність господарських операцій та добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Суд звертає увагу на те, що на момент здійснення правовідносин контрагент позивача ТОВ «Альтсервіс» було зареєстровано як юридична особа, також належного доказу (витягу з Єдиного державного реєстру) щодо наявності внесення у відповідності до чинного законодавства запису про відсутність ТОВ «Альтсервіс» за місцем реєстрації податковим органом не надано.

Посилання відповідача на те, що позивач не мав фактичної (реальної) господарської діяльності з ТОВ «Альтсервіс», з огляду на відсутність виробничих активів, основних фондів, складських приміщень, за недоведеності відповідачем зв'язку цього факту з неможливістю виконати ТОВ «Альтсервіс» договірні зобов'язання перед позивачем з використанням залучених ресурсів, не можуть слугувати достатнім свідченням безтоварності розглядуваних операцій та недобросовісності позивача як платника податків. Основні та транспортні засоби необов'язково повинні перебувати у власності суб'єкта господарювання, позаяк можуть бути орендовані або взяті у лізинг у третіх осіб, а необхідні для виконання операцій особи можуть бути залучені платником за цивільно-правовими договорами. Крім того, неперебування контрагентів за місцем реєстрації не є свідченням неможливості провадження ними діяльності за іншою адресою.

З огляду на підтвердження позивачем первинними документами реальності здійснення, описаних в Акті перевірки операцій, суд не приймає до уваги посилання податкового органу на наявні відомості із баз даних із зазначенням даних стосовно контрагентів позивача, також з урахуванням наступного.

Чинним законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Крім того, згідно листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011р. - «не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюги яких декларувався рухтоварів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом».

Таким чином, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавленню платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Також слід зауважити, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні, перш за все, відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Наслідки ж в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2011 у справі №К-12509/08.

Цей висновок також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до частини 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

На момент складання податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а отже мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні, до того ж видані податкові накладні, на основі яких сформований податковий кредит, відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством.

Суд приходить до однозначного висновку, що позивачем були вчинені всі необхідні дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції. Крім того, позивач не зобов'язаний перевіряти наявність у свого контрагента наміру здійснення господарської діяльності, а також фіктивність створення останнього, оскільки дані питання входять до компетенції інших державних органів. Правочини укладалися з юридичною особою, при наявності всіх необхідних документів, а тому позивач жодним чином не міг і не повинен був передбачити дотримання чи недотримання своїм контрагентом вимог податкового законодавства.

Отже, позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по вищезазначеним податковим накладним, виписаним ТОВ «Южспецконструкція» та ТОВ «Альтсервіс».

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції Українита діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами та забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність винесеного рішення.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що документи, які були надані для перевірки, відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак в повній мірі підтверджують реальність господарських операцій та право позивача на формування податкового кредиту, відсутності належних доказів правомірності прийнятого відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2014 року № НОМЕР_1 підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 4872,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 10253 від 21.05.2015 року.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 30 листопада 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 03 грудня 2015 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 69 - 71, 86, 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2014 р. № НОМЕР_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську міжрегіонального Головного управління Міндоходів від 26.12.2014 р. № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1043473,00 грн., та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 521736,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" (; індекс 51925, Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, вулиця Кірова, будинок 18-Б) судові витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 4872,00 грн. (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 00 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 03 грудня 2015 року.

Суддя ОСОБА_5