Справа № 804/5926/14
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Київ К/800/33269/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого судді: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФИМ" на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФИМ" до Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області, третя особа: Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області, про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФИМ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області, в якому просило: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області в частині визначення та нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «ФИМ» розміру відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо пенсіонерів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, за період з 01 січня 2012 року - 01 квітня 2014 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області здійснити перерахунок сум для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій Товариству з обмеженою відповідальністю «ФИМ» за період з 01 січня 2012 року - 01 квітня 2014 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області здійснити взаємозарахування розміру нарахованих сум відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо пенсіонерів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 та сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «ФИМ»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області направляти ТОВ «ФИМ» разом з щомісячними розрахунками фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій розрахунки по кожному пенсіонеру із зазначенням формули розрахунку, чинників, що впливають на її розмір та підстав зміни розміру пенсії.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії УПФУ в м. Жовті Води Дніпропетровської області в частині визначення та нарахування ТОВ "ФИМ" розміру відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій, визначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення» щодо пенсіонерів: ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_25, ОСОБА_13, ОСОБА_26, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21; визнано частково протиправними дії УПФУ в м. Жовті Води Дніпропетровської області в частині визначення та нарахування ТОВ "ФИМ" розміру відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій, визначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення» щодо пенсіонерів: ОСОБА_14, ОСОБА_17 та ОСОБА_23; зобов'язано УПФУ в м. Жовті Води Дніпропетровської області здійснити перерахунок сум для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ТОВ «ФИМ» за період з 01 січня 2012 року - 01 квітня 2014 року щодо пенсіонерів: ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_25, ОСОБА_13, ОСОБА_26, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_14, ОСОБА_17 та ОСОБА_23; зобов'язано УПФУ в м. Жовті Води Дніпропетровської області здійснити взаємозарахування розміру нарахованих сум відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо пенсіонерів: ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_25, ОСОБА_13, ОСОБА_26, ОСОБА_19, ОСОБА_20 Павлівні, ОСОБА_21, ОСОБА_14, ОСОБА_17 та ОСОБА_23 та сплачених ТОВ «ФИМ». В задоволенні іншої частини позовних вимог позивача - відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 року у частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом апеляційної інстанцій встановлено, що спірні правовідносини виникли з приводу розміру сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що визначені відповідачем у відповідних Розрахунках за 2012-2014 рр., направлених разом із повідомленнями позивачу.

Позивачем були отримані повідомлення та відповідні розрахунки за період 2012-2014 роки, за даними яких позивач повинен відшкодувати відповідачу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій по наступним пенсіонерам, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24.

Позивач зазначив, що його працівники набули стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до 1січня 1992 року, а тому пенсії цим особам мали призначатися за нормами пункту «а» статті 100 Закону № 1788-XII, і позивач не ніс би в такому випадку відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій зазначеним особам.

На думку колегії суддів, твердження позивача про наявність підстав для призначення пенсії працівникам позивача на підставі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який набрав чинності з 01 січня 1992 року не ґрунтується на фактичних обставинах щодо часу виникнення права на таке призначення - оформленні працівниками пенсій після 01 січня 2004 року.

Так, за змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону №1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-XII було врегульовано Законом України від 26 червня 1997 року №400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №400/97-ВР), відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 якого позивач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону №400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

З огляду на викладені норми законодавства, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів "а", "б"- "з" частини першої статті 13 Закону №1788-XII за Списком 1 та Списком 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 01 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом №1058-IV).

Аналогічна позиція неодноразово була висловлена у постановах Верховного суду України, зокрема від 25.09.2012 року №№21-251а12, 21-293а12.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з твердженнями УПФУ про обов'язок Товариства відшкодувати управлінню ПФУ витрати на виплату та доставку пенсій, які згідно з розрахунком, складеним останнім відповідно до Інструкції, призначені працівникам цього Товариства відповідно до п.п. "б" - "з" статті 13 Закону №1788-XII.

Зазначені обставини є підставою для відмови у позові.

Колегія суддів вважає, що касаційні скарги слід відхилити, оскільки рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені статей 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФИМ" відхилити, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: