Справа № 816/4653/15
Суддя: С.А. Іваненко
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4653/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іваненка С.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Панькіної А. С.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказу про звільнення з органів внутрішніх справ, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 МВС України в Полтавській області (далі за текстом відповідач, ОСОБА_3) у якій з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 11 грудня 2015 року (а.с. 158-160) просив визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 23 жовтня 2015 року № 1149 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління УМВС України в Полтавській області, підполковника міліції ОСОБА_1; визнати протиправним та скасувати положення наказу ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 06 листопада 2015 року № 625 о/с, в частині звільнення у запас за порушення службової дисципліни відповідно до пункту 64 "є" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод СУ УМВС України в Полтавській області, підполковника міліції ОСОБА_1; змінити запис у трудовій книжці позивача щодо підстав його звільнення з пункту 64 "є" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" на пункту 64 "г" (через скорочення штатів) "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України".

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що накази, на підставі яких позивача звільнено з органів внутрішніх справ України згідно пункту 64 "є" "Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Вважає, недоведеним факт, що став підставою для звільнення, а також наголошує на тому, що спірні накази винесені відповідачем під час перебування позивача на лікуванні.

Представник відповідача ОСОБА_3 МВС України в Полтавській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Свої заперечення мотивує тим, що в ході проведення службового розслідування встановлено фактичні обставини, що підтверджують порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460 та Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155, що виразилось у вчиненні дій, які привернули увагу громадян та негативно вплинули на громадську думку про авторитет працівника міліції та органів внутрішніх справ у цілому, про що 23 жовтня 2015 року ОСОБА_3 затверджено висновок службового розслідування. Також відповідач наголошував на тому, що згідно переліку (витяг) змін у штатах МВС, по УМВС України в Полтавській області скорочуються всі посади, затвердженного наказом МВС №1388 від 06.11.2015 року (а.с. 75-76).

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що у період з 27 липня 1994 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією трудової книжки позивача (а.с. 32-33).

На підставі наказу від 15 жовтня 2015 року № 988 (а.с. 85) відносно позивача проведено службове розслідування за фактом порушення Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС Ураїни працівником СУ УМВС.

В ході службового розслідування встановлено порушення ОСОБА_1 вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460 та Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155, що виразилось у вчиненні дій, які привернули увагу громадян та негативно вплинули на громадську думку про авторитет працівника міліції та органів внутрішніх справ у цілому, про що складено висновок службового розслідування від 23 жовтня 20153 року (а.с. 78-84).

23 жовтня 2015 року наказом ОСОБА_3 МВС України в Полтавській області № 1149 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС підполковника міліції ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ (а.с. 135-136).

Зазначений наказ реалізовано шляхом прийняття наказу ОСОБА_3 МВС України в Полтавській області від 06 листопада 2015 року № 625 о/с (а.с. 137).

Зі змісту наказу від 06 листопада 2015 року № 625 о/с вбачається, що згідно з "Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "є" (у запас за порушення дисципліни) підполковника міліції ОСОБА_4, старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС.

Позивач, не погоджуючись із висновком службового розслідування, наказами від 23 жовтня 2015 року № 1149, від 06 листопада 2015 року № 625 о/с, оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Питання проходження публічної служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки врегульовані спеціальними законами, зокрема, Законом України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114, Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Згідно статті 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються "Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року (далі за текстом Положення № 114).

Пунктом 10 Положення № 114 передбачено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Законом України № 3460-IV від 22 лютого 2006 року затверджено Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі за текстом Дисциплінарний статут) положеннями якого врегульовано порядок та механізм притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників міліції і визначені підстави для такого притягнення.

У розумінні статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України /стаття 1 Дисциплінарного статуту/.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі за текстом Інструкція).

Зазначена Інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні /пункт 1 Інструкції/.

Пунктом 6.3 Інструкції передбачені права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, до таких належать: отримання інформації про підстави проведення такого розслідування, участь у службовому розслідуванні, у тому числі надання усних чи письмових пояснень, надання заяв, подання документів, які мають значення для проведення службового розслідування, висловлення письмових зауважень щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять), відмова надавати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, ознайомлення з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, оскарження рішення, прийнятого за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Зазначеною нормою також встановлено, що забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на підставі наказу від 15 жовтня 2015 року № 988 (а.с. 85) проведено службове розслідування за фактом порушення Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України працівником СУ УМВС, за наслідками якого складено та затверджено відповідний висновок.

При цьому доказів ознайомлення позивача зі змістом наказу від 15 жовтня 2015 року № 988 про призначення та проведення службового розслідування та матеріалами службового розслідування відповідачем суду не надано.

Вищевказані обставини зумовлюють висновок про те, що відповідач позбавив ОСОБА_1 можливості брати участь в службовому розслідуванні та оскаржувати висновки такого службового розслідування, що у свою чергу є порушенням приписів Інструкції та Дисциплінарного статуту.

Відтак, суд вважає, що службове розслідування відносно ОСОБА_1 проведено не об'єктивно та з порушенням законодавчо встановлених приписів, а його висновок є неповним, вибірковим та порушує принципи всебічності та справедливості, а відтак останній не може вважатись належною підставою для встановлення факту порушення позивачем службової дисципліни.

Погоджуючись з доводами позивача про протиправність спірних наказів, суд зважає також і на наступні фактичні обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 28 вересня 2015 року по 14 жовтня 2015 року проходив профілактичне стаціонарне лікування в поліклініці-лікарні УМВС України в Полтавській області, що підтверджується копією довідки про тимчасову непрацездатність № 1996 та виписного епікризу від 14 жовтня 2015 року № 848 (а.с. 16-17).

З 29 жовтня 2015 року по 13 листопада 2015 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в поліклініці-лікарні УМВС України в Полтавській області, що підтверджується копією довідки про тимчасову непрацездатність № 2026 та копією виписного епікризу від 13 листопада 2015 року № 555 (а.с. 24-25).

Листом від 18 листопада 2015 року № 1/13-27 (а.с. 28) відповідача повідомлено, що наказом УМВС України в Полтавській області від 06 листопада 2015 року № 625 о/с його звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "є" (у запас за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України № 114 від 29 липня 1991 року.

19 листопада 2015 року позивач отримав трудову книжку та витяг з наказу № 625 о/с від 06 листопада 2015 року.

За правилами частин першої та другої статті 18 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Зважаючи на те, що накази від 06 листопада 2015 року № 625 о/с по особовому складу та від 23 жовтня 2015 року № 1149 про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності складені під час тимчасової непрацездатності позивача, суд визнає накази від 06 листопада 2015 року № 625 о/с та від 23 жовтня 2015 року № 1149 протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У даному випадку відповідач не довів суду, що при прийнятті спірних наказів він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Разом із цим, позивач довів наявність факту порушення відповідачем його прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказу про звільнення з органів внутрішніх справ задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 23 жовтня 2015 року № 1149 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління УМВС України в Полтавській області, підполковника міліції ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати положення наказу ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 06 листопада 2015 року № 625 о/с, в частині звільнення у запас за порушення службової дисципліни відповідно до пункту 64 "є" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод СУ УМВС України в Полтавській області, підполковника міліції ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), змінивши формулювання наказу щодо підстав звільнення з пункту 64 "є" (у запас за порушення дисципліни) на пункт 64 "г" (через скорочення штатів) "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України".

Змінити запис у трудовій книжці ОСОБА_1 щодо підстав його звільнення з пункту 64 "є" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" на пункту 64 "г" (через скорочення штатів) "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України".

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобовязаннями ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області () на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, 36004) витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2015 року.

Суддя С.А. Іваненко