Справа № 2-а-3552/11
Суддя: Смирнова Є. П.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 6-а/754/47/15
Справа № 2-а-3552/11
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Смирнової Є.П.

при секретарі Кузьменко А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М., заінтересовані особи: ОСОБА_2, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, - про зміну способу та порядку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

По справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.27-29).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013 року постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2011 року залишено без змін (а.с. 47).

Постановою Вищого адміністративного суду України від 12.12.2013 року постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, включаючи інфляцію.

Крім того, вказаною постановою суду зобов'язано Головне управління Пенсійного фонд України в м. Києві здійснити з 15.10.2010 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (в редакції Закону України від 4 квітня 2006 року № 3591-IV) з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням (а.с. 81-83).

На підставі виконавчого листа № 2а-3552/11, виданого Деснянським районним судом м. Києва 07.11.2014 року на виконання постанови суду від 12.12.2013 року, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Новак Г.М. 23.06.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47906803.

Як вбачається із зазначеної постанови, боржнику - Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві державним виконавцем було надано семиденний строк для добровільного виконання рішення суду з моменту винесення постанови, а також зобов'язано боржника надати письмове підтвердження про виконання.

Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.07.2015 року № 13901/12 встановлено, що ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії з 15.10.2010 року по 18.06.2011 року в сумі 10.666 грн. 24 коп., проте фактично вказані грошові кошти стягувачу виплачені не були.

Таким чином, постанова Вищого адміністративного суду України від 12.12.2013 року в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонд України в м. Києві здійснити з 15.10.2010 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (в редакції Закону України від 4 квітня 2006 року № 3591-IV) з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, до цього часу не виконана.

17.11.2015 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Новак Г.М. звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду, вказуючи на те, що боржником рішення суду самостійно не виконується з незалежних від нього причин. При цьому, державний виконавець посилається на положення ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання державний виконавець Новак Г.М. не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засіданні також не з'явився, надав до суду заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні подання державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Зорка Ю.В. в судовому засіданні проти подання заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Зорки Ю.В., дослідивши матеріали справи, суд вважає доводи державного виконання необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 124 Конституції України та ст. 14 КАС України судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 87 Бюджетного Кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення.

01.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", яким встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" та особливості їх виконання.

Статтею 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" передбачено, що у разі, якщо рішення суду не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або заміну способу і порядку виконання.

Згідно ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання,зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати рішення по суті.

Як свідчать обставини справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 12.12.2013 року ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії за період з 15.10.2010 року по 18.06.2011 року на суму 10.666 грн. 24 коп., однак не були виплачені на користь позивача за відсутності відповідного бюджетного асигнування.

Втім, вказані обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС України було б підставою для зміни способу його виконання, адже виплата нарахованих сум пенсії та додаткової пенсії буде здійснена Головним управлінням ПФУ в м. Києві після надходження відповідних сум із державного бюджету. Посилання відділу ДВС на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що заява головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Новак Г.М. про зміну способу та порядку виконання рішення є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. про зміну способу та порядку виконання судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: Є.П. Смирнова