Справа № 461/12759/14а
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р. Справа № 876/10237/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І

з участю позивача: ОСОБА_1

та представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 21 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про встановлення порушення гарантованого права, про встановлення факту продовження договору від 15.06.2012 року, визнання бездіяльності Львівської міської ради незаконною та протиправною, винесення окремої ухвали,-

В С Т А Н О В И Л А:

23.10.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом (з врахуванням уточення) до відповідачів про встановлення порушення гарантованого права, про встановлення факту продовження договору від 15.06.2012 року, визнання бездіяльності Львівської міської ради незаконною та протиправною, винесення окремої ухвали, а саме:

встановити порушення гарантованого права, встановленого ст.40 Основного Закону на звернення громадян та ненадання відповіді у встановлений законом строк.

відповідно до положення ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановити факт продовження договору від 15 червня 2012 року з Приватним підприємцем ОСОБА_1 на термін 5 років до 18 грудня 2017 року, постановивши відповідну ухвалу, відповідно до ст.ст. 159, 161, 162 КАС України.

визнати бездіяльність Львівської міської ради по відношенню до ОСОБА_1 незаконною та протиправною, що порушує права на підприємницьку діяльність та право заробляти на життя.

винести окрему ухвалу, відповідно до норми ст.158 КАС України, на імя міського голови про відновлення порушених прав, зобов'язавши припинити дискримінацію Приватного підприємця ОСОБА_1, відновити право проведення законної господарської діяльності через продаж газетно-журнальної продукції за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності до вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі» та умов договору, позивач звернулася до відповідача із заявою від 24.09.2013 року щодо продовження дії укладеного договору оренди землі. Однак, відповідач, в порушення строку визначеною ст.20 Закону України «Про звернення громадян», відповіді на звернення не надав, чим порушив її права, визначені Конституцією України, Законом України «Про звернення громадян».

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 21 вересня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі покликається на те, що існує очевидне порушення ст.40 Конституції України та норм Закону України «Про звернення громадян», а саме умисна бездіяльність органу місцевого самоврядування Львівської міської ради, котра базується на мовчанці.

У ході апеляційного розгляду позивача ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 надали пояснення та просять задовольнити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що за юридичною природою відповідь відповідача є службовий документ, в якому викладені певні обставини, що адресована позивачу на його заяву, який стверджує факт повідомлення відповідачем позивача щодо розгляду поданої ним заяви, і є носієм доказової інформації про обставини зазначені у ній.

Відповідь відповідача щодо предмету спору по даній справі не створює будь-яких правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав позивача щодо реалізації у встановленому законодавством порядку права на поновлення договору оренди землі, оскільки таке право та порядок регламентовані статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що16.02.2011 року між ДП «Центр» при ТОВ «Фірма турист» (як продавцем) та позивачем (як покупцем) укладено договір купівлі продажу, згідно якого продає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність наступне рухоме майно: кіоск (мала архітектурна форма) розміром 4,0 кв.м., розташований на АДРЕСА_1, у м. Львові, який належить продавцю на праві власності.

15.06.2012 року між Львівською міською радою (як орендодавцем) та ФО-П ОСОБА_1 (як орендарем) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець на підставі ухвал Львівської міської ради № 899 від 07.06.2007 року «Про затвердження Положення про організацію укладення та оформлення купівлі продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення у м. Львові», № 2712 від 18.06.2009 року «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Львова» (зі змінами), № 1224 від 16.02.2012 року «Про нарахування та сплату до міського бюджету м. Львова на 2012 рік орендної плати за землю та земельного податку», № 1372 від 22.03.2012 року «Про внесення змін до ухвали Львівської міської ради № 1224 від 16.02.2012 року» та ухвали Львівської міської ради № 2311 від 18.12.2008 року «Про затвердження колективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного землеустрою території міста», від 21.04.2011 року № 374 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.12.2008 року № 2311 та від 21.05.2009 року № 2685», а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м. Львові на АДРЕСА_1 для обслуговування малої архітектурної форми.

Також умовами вказаного договору передбачено, що цей договір укладено на 5 років до 18.12.2013 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

24.09.2013 року позивач звернулася до Директора департаменту містобудування ОСОБА_3 із заявою від 24.09.2013 року у якій просила внести зміни в ухвалу № 2311 від 18.12.2008 року «Про затвердження Перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста» в частині продовження договору оренди земельної ділянки для обслуговування МАФ за адресою: АДРЕСА_1 у м. Львові.

Додатками до вказаної заяви були лише свідоцтво про держану реєстрацію та договір оренди.

Відповідно до п.1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Стаття 3 КАС України містить визначення термінів, що вживаються у цьому Кодексі.

Згідно з п. 7 частини 1 зазначеної норми Закону у цьому Кодексі суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, з аналізу вищезазначених норм Закону вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) або ж прийнятих чи вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 766 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до Акту приймання-передачі об'єкта оренди від 15.06.2012 року між Львівською міською радою, в особі директора департаменту містобудування ОСОБА_3 (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар), Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне володіння і користування земельну ділянку площею 0,0007 га, яка знаходиться за адресою м.Львів, АДРЕСА_1. Межі земельної ділянки встановлені в натурі (на місцевості) у визначеному законом порядку згідно земельної документації. Земельна ділянка передається в оренду терміном на 5 (п'ять) років для обслуговування малої архітектурної форми. Земельна ділянка передається у стані, що відповідає умовам договору оренди, та є придатною для використання за цільовим призначенням. Умови використання земельної ділянки передбачені Договором оренди та чинним земельним законодавством України.

З урахуванням зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку подальше оспорювання правомірності відмови продовжувати дію договору оренди земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, має вирішуватися в порядку цивільної (господарської) юрисдикції, так як виникає спір про право цивільне.

Згідно з частиною 1 статті 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених ст. 157 цього Кодексу.

Зі змісту пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України вбачається, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що спір, який виник між сторонами стосовно визнання протиправною відмови Львівської міської ради укласти з ФОП ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, на новий термін, фактично по своїй суті є господарським, а тому підсудний господарському суду, а отже провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає закриттю.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються частково суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.4, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову Галицького районного суду м.Львова від 21 вересня 2015 року у справі №461/12759/14-а скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний