Справа № 357/13639/15-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Шостака О.О., Желтобрюх І.Л.

при секретарі: Гімарі Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання розпорядження протиправним та його скасування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд зобов'язати відповідача прийняти рішення, яким скасувати п.2.6. розділу ІІ Розпорядження виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №802 Р від 01.12.2004 «Про впорядкування документів індивідуальних забудовників», яким затверджено розмір жилих та господарських споруд на земельних ділянках домоволодінь ОСОБА_3 - побудований металевий гараж розміром 3,68 х 6,14 м. Вважає вказане розпорядження протиправним.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2015 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на те, що їй на підставі договору дарування належить 21/100 частина домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0254 га, на якій розташований цей будинок. Одним із співвласників домоволодіння є ОСОБА_3, якій належить 6/25 його частини, проживає в квартирі під номером 3. Вказаною особою на земельній ділянці самочинно був встановлений металевий гараж без погодження із іншими співвласниками домоволодіння та власниками суміжних земельних ділянок. Даний гараж встановлений на відстані 0,3 м від межі з сусіднім домоволодінням АДРЕСА_2, відстань від гаража до житлового будинку, частина якого належить позивачу, становить 3,70 метрів, а до гаража-кухні, належної позивачу - 3 м. Позивач вказує, що не має можливості належним чином обслуговувати житловий будинок, оскільки відсутній під'їзд до нього. Крім того, даний гараж розташований навпроти входу до будинку і протипожежний розрив між ним та входом до будинку становить три метри, що створює небезпеку життя позивача, також, позивач не має можливості обслуговувати належним чином житловий будинок. 11.09.2015р. позивачу стало відомо про те, що виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради 01.12.2004 року було прийнято Розпорядження № 802 Р «Про впорядкування документів індивідуальних забудовників» відповідно до п. 2.6 розділу ІІ затверджено розмір жилих та господарчих споруд на земельних ділянках домоволодінь ОСОБА_3 АДРЕСА_1 - побудований металевий гараж розміром 3,68*6,14 м.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення позивач бажає скасувати лише з однією метою, з метою поновити свої порушені права власності на земельну ділянку, відносини з приводу реалізації та захисту яких регулюються цивільним законодавством.

Таким чином, з огляду на зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, та обставин встановлених судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку наявний спір про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку, тобто про право цивільне, яке підлягає захисту на підставі норм Цивільного Кодексу України, в порядку цивільного судочинства.

Слід зазначити, що згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до пункту 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди мають керуватися тим, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа.

Згідно з роз'ясненнями пункту 21 зазначеної постанови якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування суб'єкт владних повноважень бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що предметом адміністративного позову може бути визнання неправомірними лише тих рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які безпосередньо впливають на права та обов'язки позивача у сфері саме публічно-правових відносин.

Тобто, даний позов спрямований на захист прав у сфері цивільно-правових, а не публічно-правових відносинах, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України звернення до суду з позовом, що не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства має наслідком закриття провадження у справі.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити частково, постанову - скасувати та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2015 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання розпорядження протиправним та його скасування - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий - суддя: Я.С. Мамчур

Судді: О.О. Шостак

І.Л. Желтобрюх

Ухвалу складено у повному обсязі 18.12.2015.

.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.