Справа № 2а-3462/10/1570
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Київ К/800/354/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Костенка М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Головного управління Міндоходів в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.03.2011 р.

та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2013 р.

у справі № 2-а-3462/10/1570

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна податкова адміністрація в Одеській області

про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2010 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ФО-П ОСОБА_4) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси (далі - відповідач, ДПІ у Приморському районі м. Одеси), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна податкова адміністрація в Одеській області (далі - третя особа, ДПА в Одеській області), в якому просив суд скасувати рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 19.03.2010 р. № та № .

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04.03.2011 р. адміністративний позов задоволено частково: скасовано рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 19.03.2010 р. № ; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2013 р. постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.03.2011 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов - задоволено повністю: скасовано рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 19.03.2010 р. № та № .

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ГУ Міндоходів в Одеській області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2013 р. та постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.03.2011 р. в частині задоволених позовних вимог і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач письмових заперечень на касаційну скаргу третьої особи не надав, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 09.03.2010 р. по 12.03.2010 р., на підставі направлення від 01.03.2010 р. № 1342/23-7027 та згідно плану-графіку проведення перевірок, посадовими особами ДПА в Одеській області було проведено перевірку господарської одиниці - крамниці «Posters», що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 25 та належить ФО-П ОСОБА_4, з питань дотримання суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено акт від 12.03.2010 р. № 1242/15/32/23/ та зроблено висновок про порушення позивачем вимог: - пункту 12 статті 3, статті 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: в крамниці знаходилися товарні запаси за цінами реалізації на загальну суму 43 184 грн., що не були обліковані у книзі обліку доходів і витрат № 5921 від 31.03.2009 р. зареєстровану на ОСОБА_4; - пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637, а саме: сума готівкових коштів від продажу товарів у розмірі 754 грн. не обліковані у книзі обліку доходів і витрат № 5922 від 31.03.2009 р., що зареєстрована на продавця ОСОБА_5, довірену особу ОСОБА_6

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 19.03.2010 р. були винесені рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій: № , яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 86 368 грн.; № , яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 3 770 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 19.03.2010 р. № , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що висновки податкового органу викладені в акті перевірки про порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є обґрунтованими, а тому оскаржуване рішення від 19.03.2010 р. № не підлягає скасуванню, щодо задоволення позову в частині скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 19.03.2010 р. № , суд першої інстанції вказав на не доведеність відповідачем правомірності прийняття рішення.

Суд апеляційної інстанції постанову окружного адміністративного суду скасував та прийняв нову постанову про задоволення позову в повному обсязі, з чим погоджується суд касаційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Таким чином, суб'єкт господарювання зобов'язаний оприбутковувати грошові кошти у день їх одержання, а не негайно після вчинення господарської операції.

Враховуючи ті обставини, що кошти у сумі 239 грн. надійшли до каси крамниці безпосередньо перед перевіркою 09.03.2010 р. о 14 год. 35 хв., а кошти у сумі 754 грн. були отримані впродовж цього ж дня, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про протиправність і необґрунтованість винесеного ДПІ у Приморському районі м. Одеси рішення № від 19.03.2010 р.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Вказане положення є відсильною нормою, і може застосовуватися лише при наявності інших правових норм, які передбачають такий порядок ведення обліку товарних запасів.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», фінансова санкція застосовується до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання.

Однак, жодним нормативно-правовим актом не передбачений порядок ведення обліку товарних запасів фізичною особою-підприємцем та його обов'язок мати первинні документи та накладні на товар. Єдиним документом, який повинен вести підприємець без створення юридичної особи є Книга обліку доходів і витрат .

Постановою Кабінету Міністрів України № 1269 від 26.09.2001 р. затверджено Порядок ведення книги обліку доходів і витрат, пунктом 3 якого передбачено, що форма книги затверджується Державною податковою адміністрацією України.

Згідно пункту 5 вказаної Постанови та форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності протягом календарного року (додаток №10 до Інструкція №12) суб'єктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для продажу (надання послуг): сума виручки від продажу товарів (надання послуг).

Отже, вказані нормативні акти передбачають обов'язок фізичних осіб здійснювати облік шляхом зазначення лише відповідних сум витрат, а не первинних бухгалтерських документів, якими ці суми підтверджуються.

Згідно «Інструкції про прибутковий податок з громадян» затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України № 12 від 21.04.1993 р. встановлено форму Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності протягом календарного року. Форма №10, яка містить 7 граф: період обліку (день, тиждень, місяць, рік); кількість виготовленої продукції, наданих послуг (в одиницях виміру); витрати на виробництво продукції; кількість проданої продукції, наданих послуг (в одиниці виміру); ціна продажу продукції (послуг); сума виручки (доходу); чистий дохід.

Книга обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності протягом календарного року (Форма № 10) та її ведення не є тотожними з веденням обліку товарних запасів за Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідно, порушення при заповнені Книги не може бути підставою для застосування санкцій відповідно до статті 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Статтею 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою - у порядку, визначеному відповідним національним положенням бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно статті 2 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Позивач не є юридичною особою, а від так, обов'язок ведення обліку товарних запасів, у будь-якій формі, на неї не поширюється.

За змістом вказаних норм покладений на суб'єкта підприємницької діяльності обов'язок ведення товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації не включає в себе обов'язку ведення та зберігання документів обліку, за якими такі товари придбавались, саме в місці реалізації товарів.

Порядок застосування спрощеної системи оподаткування врегульовано Указом Президента України від 03.07.1998 р. «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» пунктом 4 якого передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності для суб'єктів малого підприємництва може застосовуватися поряд з діючою системою оподаткування, обліку та звітності, передбаченою законодавством, на вибір суб'єкта малого підприємництва. Форма книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню згідно до цього Указу, і порядок її ведення суб'єктами палого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування обліку та звітності, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

За таких обставин та виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції у сумі 86 368 грн. визначеної рішенням від 19.03.2010 р. № .

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 223, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2013 р. у справі № 2-а-3462/10/1570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя(підпис) І.В. Приходько
Судді: (підпис) І.О. Бухтіярова
(підпис) М.І. Костенко