Справа № 461/1807/15-а 2а/461/198/15
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Справа № 876/8378/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючогосудді Сеника Р.П.,

суддів Сапіга В.П., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на постанову Галицького районного суду м. Львова від 05.06.2015 року у справі № 461/1807/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська щодо відмови в призначенні їй пенсії за вислугу років; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська зарахувати до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01 вересня 2004 року по 30 червня 2014 року на посаді викладача позашкільного навчального закладу; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська призначити їй пенсію за вислугу років з 20 жовтня 2014 року відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; вирішити питання про відшкодування сплаченого нею судового збору при подачі позову до суду в порядку, передбаченому ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовні вимоги мотивує тим, що у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на сході України вона змушена біла звільнитись з роботи з Комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу музичної школи №1 ім. М.Леонтовича та переїхати з постійного місця проживання з м. Донецьк до м. Дніпродзержинськ, де 20 жовтня 2014 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Управління, розглянувши заяву, повідомило її листом від 27 жовтня 2014 року №8579/05/43 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки відсутній стаж роботи працівника освіти 25 років. За документами, наданими для призначення пенсії, загальний стаж зараховано по 30 червня 2014 року та складає 34 роки 9 місяців, 18 днів, в тому числі робота по вислузі років - 20 років 9 місяців 7 днів. Період її працевлаштування на посаді викладача у позашкільних навчальних закладах, до яких належать школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, хорові, мистецтв та інші не передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909зарахувати період роботи з 01 вересня 2004 року по 30 червня 2014 року до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років на цій посаді підстав немає. З огляду на зміну ситуації в країні та неможливості надалі перебувати в м. Дніпродзержинськ, вона переїхала до м. Львова та стала на облік, як особа, яка переміщена з району проведення антитерористичної операції, за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 05.06.2015 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська зарахувати до стажу роботи ОСОБА_2, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01 вересня 2004 року по 30 червня 2014 року на посаді викладача позашкільного навчального закладу.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років з 20 жовтня 2014 року відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 05.06.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на сході України позивач змушена була звільнитись з роботи з Комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу музичної школи №1 ім. М.Леонтовича та переїхати з постійного місця проживання з м. Донецьк до м. Дніпродзержинськ.

20 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська про призначення пенсії за вислугу у відповідності до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська, розглянувши вищевказану заяву, листом від 27 жовтня 2014 року №8579/05/43 повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки відсутній стаж роботи працівника освіти 25 років. За документами, наданими для призначення пенсії, загальний стаж зараховано по 30 червня 2014 року та складає 34 роки 9 місяців, 18 днів, в тому числі робота по вислузі років - 20 років 9 місяців 7 днів (а.с.15).

Встановлено, що з огляду на зміну ситуації в країні та неможливості надалі перебувати в м. Дніпродзержинськ, позивач переїхала до м. Львова та стала на облік, як особа, яка переміщена з району проведення антитерористичної операції, за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою від 28 листопада 2014 року № (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у встановленому законом порядку на підставі належних та допустимих доказів не доведено правомірність дій щодо відмови в перерахунку розміру пенсії ОСОБА_2 та, відповідно щодо неперерахунку такої

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 16 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають, працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, що також підтверджується положеннями ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» відповідно до якої педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Відповідно до Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада викладача музичної школи включена до переліку посад педагогічних працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Дорученням Кабінету Міністрів України від 06 січня 1996 року № 397/21 дію вище зазначеної постанови поширено в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01 лютого 1995 року №01-3/133-02-2.

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягає до задоволення.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.41, 158-160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 05.06.2015 року у справі № 461/1807/15-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : В.П. Сапіга

Я.С. Попко