Справа № 735/1080/15-ц
Суддя: Грушко О. П.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 735/1080/15-цр.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2015 Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого(ої)-судді: ГрушкоОлександрПетрович

при секретарі - Хілько Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_1, представників відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бахмацькому районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов»зання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві загинула її дочка ОСОБА_3. В Акті № 1 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, який складено по факту смерті її дочки, в графі місце проживання зазначено: АДРЕСА_1. Але її дочка була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_2, тобто в одному будинку з нею. На підставі розбіжностей у визначенні місця проживання дочки, їй відповідачем відмовлено у призначенні одноразової допомоги. В м. Білопілля її дочка тимчасово перебувала у зв»язку з тим, що працювала вчителем в Біланівській загальноосвітній школі. А тому позивачка просить суд визнати неправомірною відмову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бахмацькому районі Чернігівської області у призначені одноразової допомоги сім»ї в разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві та зобов»язати призначити таку допомогу.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовну заяву підтримала і просить задовольнити. Пояснила, що влітку 2013 року її дочка закінчила Глухівський педагогічний університет. Ще наприкінці навчання і відразу після його закінчення шукала роботу за спеціальністю - вчитель початкових класів - у Коропі та Коропському районі, так як її місцем проживання було село Жовтневе. Якби знайшла роботу в Коропі, чи в якомусь населеному пункті району, то жила б у селі Жовтневому у батьків. Але в районному відділі освіти і в школах району повідомили, що вакансій вчителя початкових класів з повною ставкою немає. Тому вимушена була шукати роботу за межами району і Чернігівської області і знайшла в с. Білани, Білопільського району, Сумської області. У м. Білопілля живе мати одного з однокурсників дочки по університету і запропонувала тимчасово пожити в неї. Дочка працювала з понеділка по п'ятницю. В понеділок виїздила на роботу, а в п'ятницю поверталася додому - у с. Жовтневе. У Жотневому проживала, також, на канікулах. Вдома допомагала по господарству, разом обробляли городи, порали худобу. Так як у дочки була більша зарплата, ніж у неї, то допомагала матері матеріально. Її тимчасове проживання в іншій області було вимушеним, тільки через відсутність роботи вдома. Це те саме, що поїздка «на заробітки», але ж при виїзді «на заробітки» людина не перестає бути членом своєї родини. Після того, як відповідач відмовився призначати допомогу, звернулася у Держгірпромнагляд Сумської області, щоб внесли зміни до актів про нещасний випадок в частині адреси дочки. Там відмовили і пояснили, що акти складені групові і по ним вже багатьом людям нараховано таку допомогу, а тому зміна акту призведе до проблем у цих людей з отриманням допомоги. В особовому листку обліку кадрів дочки було вказано дві адреси: перша - адреса місця проживання в с. Жовтневе, а друга - адреса тимчасового перебування у м. Білопілля. Це було зроблено для того, щоб дочку могли завжди знайти, якщо на роботі у цьому виникне необхідність. Вважає, що відповідач шукає формальні зачіпки, аби не призначати їй допомогу, на яку вона має право.

В судовому засіданні представники відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бахмацькому районі Чернігівської області ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 позов не визнали, надавши заперечення на нього. Пояснили, що на даний час фонд не відмовив у призначенні позивачеві допомоги, тобто офіційної відмови у призначенні не існує. Позивачка надала всі документи для призначення допомоги, необхідність надання яких передбачена законодавством. Але у наданих документах існують протиріччя. Так, у актах про нещасний випадок вказана адреса проживання ОСОБА_3 у м. Білопілля, а в довідці Жовтневої сільської ради вказано, що вона проживала у с. Жовтневе, Коропського району. Вважають, що фонд має право, отримавши документи, не приймати жодного рішення і це відповідає закону, оскільки підстави для відмови у призначенні допомоги у Фонду відсутні, а призначити допомогу Фонд не може. Вважають, що загибла не була членом сім»ї своїх рідних батьків, так як виїхала на постійне проживання у м. Білопілля. Факт реєстрації загиблої у с. Жовтневе в даному випадку не може прийматися до уваги. Але, начальник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бахмацькому районі ОСОБА_4 зазначив, що в разі, якщо суд встановить, що загибла ОСОБА_3 та позивач були членами сім»ї, Фонд відразу призначить позивачеві допомогу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що проживає у м. Білопілля в однокімнатній квартирі. Її син навчався у Глухівському педагогічному університеті і дружив з ОСОБА_3. Улітку 2013 року він, за проханням ОСОБА_3, звернувся у Білопільське райвно з приводу вакансії вчителя початкових класів, так як ОСОБА_3 не могла знайти роботу у себе вдома. Виявилася вакансія у Біланівській школі. ОСОБА_3 погодилася там працювати. Знову ж, за проханням сина, взяла її до себе в квартиру тимчасово пожити. Так як квартира однокімнатна, то окремої кімнати ОСОБА_3 не мала. Грошей за проживання з неї не брала. Тимчасовість проживання полягала в наступному: або до того часу, поки знайдеться робота вдома - у Коропському районі, або поки знайдеться краще житло. ОСОБА_3 приїздила в понеділок, а їхала додому у п'ятницю. Вдома вона допомагала батькам, часто розповідала про господарство. Якби так сталося, що вона звільнилася б з роботи, то жодного дня у Білопіллі б не жила, так як крім роботи її там нічого не тримало, а поїхала б до себе додому у с. Жовтневе. Її викликали на комісію про перегляд актів про нещасний випадок і брали пояснення з приводу проживання ОСОБА_3. Виявилося, що у її особовому листку на роботі вказано дві адреси. Як пояснили представники Держгірпромнагляду це і стало причиною зазначення в акті адреси у м. Білопілля. Також, їй розповіли, що не можуть змінити акт, так як багатьом людям на підставі нього призначено виплати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що є власником продуктового магазину у с. Жовтневе. Добре знає ОСОБА_3. Вона працювала у школі в Сумській області. Але на кожні вихідні бачив її у селі. Вона регулярно приходила в магазин і купувала продукти для своєї родини - батька і матері.

Заслухавши учасників, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

З 27 серпня 2013 року ОСОБА_3 працювала вчителем початкових класів Біланівської середньої школи Білопільського району, а з 29 серпня 2014 року призначена класним керівником 3-го класу (а.с. 19-21, 79-81).

04 лютого 2014 року в результаті нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, ОСОБА_3 разом з іншими вчителями школи загинула, що підтверджується Актом № 1, Актом проведення спеціального розслідування (а.с. 22-36) та визнається обома сторонами.

21.08.2015 року позивач звернулася з заявою до відповідача щодо призначення одноразової допомоги сім»ї у зв'язку зі смертю потерпілого, надавши всі документи, необхідність надання яких передбачена законом, що визнається стороною відповідача.

27.08.2015 року відповідач направив позивачеві листа, в якому обґрунтував неможливість призначення допомоги. При цьому, офіційного рішення про відмову у призначенні допомоги у формі постанови не прийняв, що підтверджується відповідним листом (а.с. 6) і визнається стороною відповідача.

Відповідно до ст. 71 КАС України: Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відносини щодо призначення спірної допомоги регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який був чинним на час настання нещасного випадку, в редакції від 17.10.2013 року (далі за текстом - Закон).

Згідно ч. 7 ст. 34 Закону: У разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Як було встановлено в ході судового розгляду, позивач надала відповідачеві всі документи, необхідність надання яких для призначення допомоги передбачена Законом, зокрема статтею 35. У відповідача немає зауважень щодо обсягу наданих документів, а є зауваження щодо їх змісту, а саме - зазначення адреси проживання потерпілої.

Відповідно до ст. 36 Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обгрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. Фонд соціального страхування від нещасних випадків може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Згідно ст. 37 Закону: Фонд соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: 1) навмисні дії потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; 2) подання роботодавцем або потерпілим Фонду соціального страхування від нещасних випадків свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; 3) вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку. Фонд соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов'язаним з виробництвом.

Отже, отримавши заяву і необхідні документи, відповідач мав у десятиденний термін здійснити одну з таких дій: призначити допомогу або відмовити у призначенні допомоги, оформивши своє рішення постановою. У разі, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог, Фонд може затримати страхові виплати, але затримання виплат може відбутися лише після їх призначення.

Отже, суд приходить до висновку, що отримавши заяву позивача на призначення допомоги і всі необхідні документи, та не прийнявши рішення, оформленого постановою, відповідач допустив бездіяльність, яка порушує вимоги Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України: Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог у даній адміністративній справі для повного захисту прав позивача, шляхом задоволення першої частини позовних вимог не у спосіб визнання неправомірною відмови у призначенні допомоги, а у спосіб визнання незаконною бездіяльності відповідача.

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України: Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 29 ЦК України: Місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в редакції від 02.02.2014 року, яка діяла на час настання страхового випадку: місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Згідно ст. 6 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Стаття 197 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за проживання без реєстрації місця проживання або перебування.

Аналізуючи вище перелічені норми закону про сім»ю та місце проживання особи відносно обставин справи, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_3 намагалася знайти роботу за місцем проживання, але вакансії за її спеціальністю були відсутні, що підтверджується довідкою Коропського районного відділу освіти (а.с. 78). ОСОБА_3 не була заміжньою, тимчасове її перебування у Білопільському районі не було пов'язане зі створенням нової сім»ї. Отже, кровним спорідненням та спільним побутом вона була пов'язана лише зі своїми батьками, які і складали її єдину сім»ю за життя.

Згідно довідки Коропського РС УДМС ОСОБА_3 була зареєстрована у с. Жовтневе, Коропського району, і знята з реєстрації у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно довідки виконкому Жовтневої сільської ради Коропського району ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала в с. Жовтневе разом зі своїми батьками (а.с. 15).

Відповідачем не було надано доказів того, що ОСОБА_3 притягувалася до відповідальності за проживання без реєстрації у м. Білопілля.

Загальний строк тимчасового перебування ОСОБА_3 у м. Білопілля склав менше шести місяців.

Отже, суд приходить до висновку, що місцем постійного проживання ОСОБА_3 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 був житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, а її сім»я складалася з її самої та її батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_10 (а.с. 9-10, 37).

Таким чином, наявні усі передбачені Законом підстави для призначення позивачеві спірної допомоги, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бахмацькому районі Чернігівської області, яка виявилася у неприйнятті рішення, оформленого постановою, на підставі заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової допомоги сім»ї у зв'язку зі смертю потерпілого внаслідок нещасного випадку.

Зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бахмацькому районі Чернігівської області призначити ОСОБА_1 одноразову допомогу сім»ї в разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в редакції, що діяла на день настання страхового випадку.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бахмацькому районі Чернігівської області на користь держави судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок (р/р 0207 МФО 853592 УДК в Коропському районі 220300001).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня її складання в повному обсязі, за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України.

Постанова виготовлена в повному обсязі 18.12.2015 року.

Суддя О. П. Грушко