Справа № 548/2207/15-а
Суддя: Коновод О. В.
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/2207/15-а
Провадження №2-а/548/41/15
про залишення позовної заяви без руху
18.12.2015 року м. Хорол
Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В., розглянувши позовну заяву управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу,
Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу, що була винесена державним виконавцем на підставі положень ч.2 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» із одночасним поданням клопотання про відстрочення від сплати судового збору з посиланням на положення ч.2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір».
Дослідивши подану позовну заяву суддя вважає, що її слід залишити без руху, а у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити з наступних підстав.
В порушення вимог ч.3 ст.106 КАС України за подання позовної заяви не сплачено судовий збір.
За змістом клопотання про відстрочення від сплати судового збору вбачається, що позивач посилається на тяжке фінансове становище без надання суду належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження наявності обставин, що ускладнюють сплату судового збору (відсутність укладених договорів чи отриманих передплат на їх виконання; відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, обставини непереборної сили тощо).
Відповідно до ч.2 ст.92 Конституції України Державний бюджет України встановлюється виключно законами України. Виходячи з наведеного, суди не наділені правом своїми рішеннями здійснювати вплив на формування його видаткової частини. Оскільки згідно Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР (стаття 129) судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, то за наявних обставин справи судом не може бути прийнято рішення про зміну видаткової частини Державного бюджету України на відповідний рік, у тому числі у порядку, встановленому статтею 263 КАС України.
Суддя зазначає, що підставою для відстрочення від сплати судового збору можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють сплату або роблять її неможливою, тому усі ці обставини повинні бути доведені позивачем. У даному випадку такі юридичні факти у позивача відсутні. Суддя зазначає, що навіть відсутність коштів на рахунках позивача на конкретну дату не свідчить про неможливість виконання сплати судового збору. Доказів наявності інших обставин, що ускладнюють сплату судового збору або роблять її неможливим, позивачем до суду не надано.
Разом з тим, приймаючи до уваги, що положення ст.8 ЗУ «Про судовий збір» та ч.1 ст.88 КАС України пов’язують можливість звільнення сторони від сплати судового збору з врахуванням її майнового стану, що безумовно передбачає необхідність дослідження судом відповідних даних, клопотання позивача, як суб’єкта спірних правовідносин, кошти якого формуються переважно за рахунок страхових внесків, до задоволення не належить.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України надає суду свої докази і доводить перед судом їх переконливість, зокрема, і на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.
Наведене дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Якщо залежно від рівня майнового стану, доведеного належними та допустимими доказами, сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Вказані висновки містяться також в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір" від 23 січня 2015 року №2.
Суд звертає увагу, що у Прикінцевих положеннях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" №484-VIII від 22 травня 2015 року, Кабінет Міністрів України зобов’язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.
Разом з тим суд звертає увагу, що позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору не було надано жодних доказів на підтвердження відсутності коштів та відповідних бюджетних асигнувань на сплату судового збору пенсійними органами за подання до адміністративного суду позову, а так само не надано доказів відсутності коштів на рахунках та вжиття заходів, спрямованих на отримання відповідного фінансування, тощо.
Таким чином, позивачем до клопотання про відстрочення від сплати судового збору доказів про сплату судового збору, доказів на підтвердження відсутності коштів для сплати судового збору станом на момент звернення до суду або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору не додано.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Таким чином, позовну заяву подано без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України подання позовної заяви без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення позовної заяви без руху.
Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.
На підставі викладеного, керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про звільнення /відстрочення/ від сплати судового збору відмовити.
Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу залишити без руху.
Надати позивачу можливість для усунення зазначених недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.
Недоліки необхідно усунути шляхом надання до адміністративного суду доказів про сплату судового збору, доказів на підтвердження відсутності коштів для сплати судового збору станом на момент звернення до суду або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
Копію ухвали направити особі, що звернулася з позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.