Справа № 2-а-1420/10
Суддя: Андросов О. М.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Барвінківський районний суд Харківської області
Справа № 2-1420/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2010 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Андросова О.М.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в залі суду м. Барвінкового адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити нарахування компенсації за втрату годувальника,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області (далі УПФУ) про визнання неправомірними дій відповідача по відмові в перерахунку щомісячної компенсації за втрату годувальника у відповідності до ст. 52 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязання відповідача здійснити нарахування щомісячну компенсацію за втрату годувальника у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст.ст. 52, 53 і ч. 3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 жовтня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є вдовою померлого ОСОБА_2 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, померлого 28 червня 2004 року, захворювання та смерть якого повязані з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС. 30.11.2010 року вона звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку щомісячної компенсації на підставі Закону, однак їй було відмовлено в здійсненні перерахунку. З зазначеним рішенням відповідача вона не згодна.

Відповідач надав суду заперечення, в якому позов не визнав, посилаючись на те, що позивач перебуває на обліку УПФУ і отримує пенсію за віком, починаючи з листопада 2010 року позивачу у відповідності до ст. 52 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Порядок обчислення компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок аварії на ЧАЕС, в тому числі позивачу як вдові учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії, на підставі ст. 52 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Кабінетом Міністрів України, а саме постановою КМУ № 530 від 28.05.2008 р., відповідно до якої щомісячна компенсація сімям за втрату годувальника внаслідок ЧАЕС не може бути нижчою від 10 % прожиткового мінімуму,встановленого для осіб, які втратили працездатність. Ст. 28 ч. 3 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» заборонено застосовувати мінімальний розмір пенсій для визначення розмірів пенсій, призначених відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вимоги позивача щодо перерахування компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок аварії на ЧАЕС відповідач вважає незаконними, просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 14 грудня 2010 року в справі відкрито скорочене провадження, оскільки позивачем предявлено вимогу, передбачену пунктом 3 частини першої статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, а позовні вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Ухвала суду про відкриття скороченого провадження по даній справі надіслана сторонам, яким запропоновано в десятиденний строк з дня одержання вищезазначеної ухвали надати заперечення проти позову та додаткові докази в обґрунтування позовних вимог.

Ухвала одержана відповідачем та 24 грудня 2010 року до канцелярії суду надійшли письмові заперечення проти позову.

Враховуючи вищенаведене, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 06 липня 1978 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу І-ЖТ № 370211, виданого 06.07.1978 року. ОСОБА_2 помер 28 червня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 451754 від 28.06.2004 року. Відповідно до експертного висновку Харківської міжвідомчої експертної комісії № 468 від 27 жовтня 2004 року встановлено, що захворювання, яке привело до смерті ОСОБА_2., повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За життя ОСОБА_2. мав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2, що підтверджується наявною в справі копією посвідчення, перебував на обліку в УПФУ. Інвалідність позивача повязана з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

25.11.2010 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до УПФУ з приводу перерахунку щомісячної компенсації в разі втрати годувальника. Листом УПФУ від 02.12.2010 року № 407/Д-1 позивачу було відмовлено у задоволенні її заяви з посиланням на законодавчу неврегульованість питання.

Позивач з жовтня 2010 року отримує щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачену ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року, на підставі постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року«Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок пенсії позивачу управління Пенсійного Фонду у Барвінківському районі Харківської області у провело виходячи з розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796ХІІ від 28.02.1991 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 даного Закону щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Таким чином, вихідним критерієм для обчислення щомісячної компенсації особам, щодо яких встановлено звязок Чорнобильською катастрофою, визначено мінімальну пенсію за віком. Порядок її обчислення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 05.10.2006 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 27.12.2007 року було внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до нової редакції вищезазначеного Закону з 01.01.2008 року вихідним критерієм для щомісячної компенсації в разі втрати годувальника особам, щодо яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофою, визначено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до змін, внесених до ч. 1 ст. 52 Закону передбачено, що щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008 року у справі «щодо предмета та змісту закону про державний бюджет України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 67 розділу 1, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ Закону України №107-УІ, в тому числі і зміни, внесені до ст.52 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пунктом 6 зазначеного Рішення визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України №107-УІ, визнаних не конституційними.

Таким чином, положення пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-УI від 28.12.2007 року втратило чинність 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в розмірі: з 1 січня 2010 року 695 гривень, з 1 квітня 2010 року 706 гривень, з 1 липня 2010 року 709 гривень, з 1 жовтня 723 гривні, з 1 грудня 2010 року 734 гривні. Таким чином, позивачу розмір щомісячної компенсації повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму.

При нарахуванні щомісячної компенсації відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Таким чином, позивачу розмір щомісячної компенсації в разі втрати годувальника внаслідок аварії на ЧАЕС повинен був розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму. Незважаючи на це, розмір, з якого виходив відповідач при розрахунку компенсації позивачу, був нижчій, ніж прожитковий мінімум (відповідно мінімальна пенсія за віком), встановлений Законом України про державний бюджет на 2010 рік.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії відповідач повинен був керуватися ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і нормами відповідного Закону України про визначення мінімальної пенсії за віком на момент виплати, а не постановами Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг прав позивача, встановлених законом.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача відповідають Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і вона має право на отримання щомісячної компенсації в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у період з 01.12.2010 року в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 6-14, 71, 102, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 22, 46, ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI від 09.07.2003 року, ст.ст. 1, 257 Цивільного кодексу України, ст.ст. 8, 19, 22, 75, 92, 152 Конституції України, ст.ст. 52, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796ХІІ від 28.02.1991 року, рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік»,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області по не виконанню приписів ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що призвели до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання в належних розмірах щомісячної компенсації в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01 грудня 2010 року по дату ухвалення даного рішення.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести перерахунок ОСОБА_1 щомісячної компенсації в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», відповідно до ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, та провести виплату належних сум відповідно до закону, з урахуванням раніше виплачених сум, з 01 грудня 2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративному суду через Барвінківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Барвінківського районного суду О.М.Андросов