Справа № 813/7580/14
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Справа № 876/8961/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Нефедової А.О.,

та за участі осіб:

від позивача - Курилич А.Я.,

від відповідача - Майхер М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне підприємство побуту» до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова, Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова, третя особа - ОСОБА_3 про скасування рішення та зобов'язання утриматись від вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне підприємство побуту» звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова та Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова, в якому просив скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_3; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова утриматися від дій, пов'язаних із нарахуванням та стягненням з позивача грошових сум на відшкодування пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_3.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_3 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є неправомірним, оскільки необхідною умовою для призначення такої пенсії є проведення атестації робочого місця працівника відповідно до Постанови КМУ №442 від 01.08.1992р. «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», відповідно і розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій складені Управлінням Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова є неправомірними та мають бути скасовані.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_3. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.08.2015р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що для призначення пільгової пенсії позивачем видано довідку про підтвердження спеціального трудового стажу, тобто дані довідки дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_3 В довідці зазначено стаж лише до 21.08.1991р., тобто до набрання чинності Постанови №442. Вищевказана довідка про підтвердження пільгового стажу підприємством не відкликана, тобто видавши довідку особі, що дає право на призначення пільгової пенсії позивач взяв на себе обов'язок по її відшкодуванню. Також Управління звертає увагу, що незалежно від наявності права особи на пенсію існує обов'язкова процедура прийняття рішення пенсійним фондом. Таким чином немає підстав для скасування рішення про призначення пенсії на пільгових умовах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін в їх сукупності колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви від 25.03.2013р. Управлінням Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_3, право на призначення якої здобуто за час роботи у ПрАТ "Будівельно-монтажне підприємство побуту".

На адресу ТзОВ "Будівельно-монтажне підприємство побуту", яке є правонаступником ПрАТ "Будівельно-монтажне підприємство побуту" надіслано лист Управління №11720/04-40 від 22.10.201р., в якому роз'яснено, що Управлінням прийнято рішення призначити пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_3 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно ним складені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вважаючи, що рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_3 є незаконним та таким, що порушує права та інтереси підприємства, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне підприємство побуту" звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. № 1788-XII (в редакції чинній на момент звернення про призначення пенсії) (далі - Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до положень ст.100 Закону № 1788-XII особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92р.

Пунктом 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442, (далі - Порядок №442) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до п.10 Порядку №442 результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Пунктом 4 Порядку №442 встановлено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до п.4.1 Порядок №383 Постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442 набула чинності з 21.08.92.

Отже, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене за результатами атестації.

Пунктом 4.4 Порядку №383 встановлено, що якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97р., у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92р., 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до п.4.5 Порядку №383, якщо ж атестація з 21.08.92р. не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92р. включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень, колегія суддів приходить до переконання, що період роботи до 21.08.1992р. підлягає зарахуванню до пільгового стажу і не потребує підтвердження атестацією робочих місць, яка введена 21 серпня 1992 року з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці".

Згідно з п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, (далі - Порядок №637) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія за віком на пільгових умовах ОСОБА_3 призначена Управлінням оскільки з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_3 та даними трудової книжки встановлено зайнятість на посадах з шкідливими умовами праці (електрозварювальником) за періоди: з 03.11.1978 по 28.01.1980 ПАТ «Львівський жирокомбінат», з 13.07.1983 по 24.02.1984 ПАТ «Львівобленерго», з 01.03.1984 по 27.05.1998 ПАТ «Будівельно-монтажне підприємство побуту», що підтверджено довідками від 11.102012, №№ 153, 154, 155, 156 від 27.02.2013 № 41, від 21.03.2013 № 52, яку були видані позивачем. Вказані довідки Товариством не відкликалась, а зазначені у ній дані не оспорювались.

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до переконання, що Управлінням правомірно прийнято рішення щодо призначення ОСОБА_3 пенсії відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивач не оскаржує постанову суду в частині відмови в позові, а тому в силу приписів ст.195 КАС України, така відмова не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на те, що судом першої інстанції рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року у справі № 813/7580/14 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне підприємство побуту» відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст постанови виготовлений 15.12.2015