Справа № 2а-593/2/2015 593/1692/14-а
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Справа № 876/2275/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат,-

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області, де згідно уточнених позовних вимог просив суд визнати незаконною відмову відповідача в призначенні йому (позивачу), як трактористу-машиністу пенсії зі зменшенням пенсійного віку, згідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати відповідача призначити йому (позивачу), як трактористу-машиністу пенсію зі зменшенням пенсійного віку, згідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати його звернення до відповідача, тобто з 21 липня 2014 року.

В обґрунтування позивних вимог послався на те, що відповідач відмовив йому у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, безпідставно мотивуючи відсутністю документальних даних про те, що селянська спілка «Батьківщина» є правонаступником колгоспу «Золоте руно», та що агрофірма «Світанок» є правонаступником селянської спілки «Батьківщина», а також відсутністю документальних даних про те, що він був зайнятий у вищезазначених господарствах протягом повного польового періоду з 1975 року по 2010 рік.

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено. Суд виходив з того, що на час звернення до відповідача у позивача наявний 55 річний вік, що відповідає зазначеній нормі. Згідно записів у трудовій книжці, загальний стаж 25 років, а стаж роботи трактористом-машиністом більше 20 років. В матеріалах справи маються довідки і трудова книжка, що підтверджує необхідний стаж у відповідача. Факт роботи у підприємствах, які перейменовувались та зайнятість позивача у виробництві с/г продукції за 1975-2010 роки доведено показами свідків.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликання маються на те, що трудова книжка позивача не містить всіх відомостей щодо характеру виконуваної роботи та її тривалості. Крім того, відсутні документи, що селянська спілка «Батьківщина» є правонаступником колгоспу «Золоте руно» та агрофірма «Світанок» є правонаступником селянської спілки «Батьківщина». Також, не підтверджено документально зайнятість протягом повного польового періоду у вказаних господарюючих суб'єктах.

Колегія суддів, у відповідності до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом встановлено, що згідно атестату № 4162 виданого 28 серпня 1975 року Підгаєцьким СПТУ-10 ім. Топоркова, позивач здобув освіту по спеціальності тракторист-машиніст третього класу.

Із відомостей трудової книжки серії АА № 223185, заведеної 10 травня 2004 року на позивача вбачається, що 02 травня 1975 року позивач прийнятий трактористом-механізатором в колгосп «Радянська Україна», який 12 серпня 1977 року перейменований у колгосп «Золоте Руно», а 12 червня 1993 року перейменований у селянську спілку «Батьківщина», яка 03 вересня 1996 року перейменована у агрофірму «Світанок», яка в подальшому 05 лютого 2000 року перейменована у ТзОВ «Світанок» і з 08 лютого 2001 року її назва - приватне виробниче агропромислове підприємство «Світанок», в якому позивач й працював до 15 листопада 2005 року.

Отже, загальний стаж позивача згідно записів у його трудовій книжці складає понад 25-ть років, а стаж роботи трактористом - машиністом - більше 20-ти років.

Пунктом 18 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Матеріалами справи підтверджено, що свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили факт працевлаштування позивача на вказаних вище підприємствах.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач ОСОБА_1 має необхідний стаж для призначення пільгової пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів своїх тверджень, що у позивача відсутній необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах в світлі ч. 2 ст. 72 КАС України де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, ч.4 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області залишити без задоволення, постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2015 року по справі № 593/1692/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга