Справа № 522/21989/15-а
Суддя: Тарасов А. В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/522/820/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси,у складі

головуючого судді Тарасова А.В.

за участю секретаря судового засідання - Острікова К.В.,

розглянувши в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 рядового міліції 3-ї роти 3-го батальйону в м. Одесі про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси, 26.10.2015 року звернувся позивачОСОБА_1 із адміністративним позовом до ОСОБА_2 рядового міліції 3-ї роти 3-го батальйону в м. Одесі про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, зазначаючи, що 12.10.2015 року позивач був неправомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП України. Обґрунтовуючи неправомірність притягнення до адміністративної відповідальності, зазначив, що адміністративне стягнення накладено особою, яка діяла за межами своїх повноважень, тобто є незаконним, у звязку з чим, вважає постанову такою, що прийнята в порушенням його прав та вимог законодавства.

12 жовтня 2015 року о 13 годині 40 хвилин позивач, керуючи автомобілем марки «Toyota Prado», державний номер НОМЕР_1, в м. Одеса по вулиці Успенська, 57, здійснив перетин через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, чим і порушив вимоги п.8.5 ПДР дорожня розмітка 1.3, на підставі цього був зупинений відповідачем. Після цього відповідачем була винесена постанова серії ПС2№693360 від 12.10.2015 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також накладено штраф у розмірі 255 гривень, що позивач вважає неправомірним та вважає постанову такою, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративну позовну заяву підтримав, просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, провадження по справі закрити.

Відповідач ОСОБА_2- рядовий міліції 3-ї роти 3-го батальйону в м. Одесі у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення був складений, а постанова по справі про адміністративне правопорушення була ухвалена в порядку встановленому законом, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, а отже в задоволенні адміністративного позову, слід відмовити.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративна позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Пунктом 2 ч.1 ст.18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ, ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

12 жовтня 2015 року о 13 годині 40 хвилин позивач, керуючи автомобілем марки «Toyota Prado», державний номер НОМЕР_1, в м. Одеса по вулиці Успенська, 57, здійснив перетин через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, чим і порушив вимоги п.8.5 ПДР дорожня розмітка 1.3, на підставі цього був зупинений відповідачем. Після цього відповідачем була винесена постанова серії ПС2№693360 від 12.10.2015 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також накладено штраф у розмірі 255 гривень.

За скоєне порушення постановою серії ПС2№693360 про адміністративне правопорушення від 12.10.2015 року позивача визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач стверджував, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 222 КпАП України «від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право...за адміністративні правопорушення, передбачені...частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121...уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання».

Відповідно до ст. 80 Закону України «Про Національну поліцію» установлюються такі спеціальні звання поліцейських: спеціальні звання молодшого складу: рядовий поліції; капрал поліції; сержант поліції; старший сержант поліції.

Відповідно до оскаржуваної постанови, та протоколу про адміністративне правопорушення, стягнення наклав «рядовий міліції ОСОБА_2А.», якому відповідно до закону не надано повноважень розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення. Таким чином, адміністративне стягнення накладено особою, яка діяла за межами своїх повноважень, тобто є незаконним, тому, вважає постанову серії ПС2№693360 про адміністративне правопорушення від 12.10.2015 року такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до частини 3 ст. 283 КпАП України «постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу».

Постанова серії ПС2 №693360 від 12 жовтня 2015 року не відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис та відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП, згідно якої визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На порушення вимог частини 1 ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №244851 не зазначено свідків адміністративного правопорушення. У якості додатку до протоколу зазначено не про наявність обєктивних засобів контролю за дорожнім рухом, а лише постанова серії ПС2 №693360, яку оскаржує позивач.

Вимоги позивача щодо, скасування постанови ОСОБА_2 рядового міліції 3-ї роти 3-го батальйону в м. Одесі серії ПС2 №693360 від 12 жовтня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП України у вигляду штрафу в розмірі 255 гривень, суд вважає обґрунтованими.

Згідно ч.6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що за недостатністю доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП було здійснено неправомірно.

За змістом статті 293 КУпАП, суд при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову в частині закриття провадження по справі, слід відмовити. Так, відповідно до ст. 247 КпАП України, обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 284 КпАП України орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, суд констатує наявність підстав для закриття провадження по справі, однак враховуючи, що ухвалення вказаної постанови є компетенцією органу, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, відмовляє в задоволенні адміністративного позову в цієї частині.

Керуючись ст.ст.9, 11, 71, 159, 160, 163 КАС України, ст.ст. 38,71, 222, 247, 251, 256, 283,284,293 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 рядового міліції 3-ї роти 3-го батальйону в м. Одесі про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2№693360 від 12.10.2015 року ухваленою інспектором патрульної служби третьої роти третього батальйону відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України скасувати

В задоволенні адміністративного позову в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Тарасов

17.12.2015