Справа № 813/4573/15
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року № 813/4573/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Потабенко В.А.

за участю секретаря судового засідання Петрика Р.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1, згідно довіреності,

представника відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Компанія Ензим" до Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

приватне акціонерне товариство "Компанія Ензим" (далі ПрАТ "Компанія Ензим", позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (далі Личаківський ВДВС ЛМУЮ, відповідач), з наступними позовними вимогами:

- визнати незаконними дії заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 14.08.2015 року про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн. ВП № 48120584;

- скасувати постанову заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 14.08.2015 року про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн. ВП № 48120584.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що добровільне виконання позивачем рішення суду неможливе без відповідного звернення до нього працівників Державної екологічної інспекції у Львівській області. Відтак, у державного виконавця не було жодних законних підстав для винесення щодо позивача постанови про накладення штрафу в сумі 1700,00 грн. Враховуючи наведене, позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та наданих суду поясненнях, підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив. Належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки.

Враховуючи те, що представник відповідача належним чином, в силу приписів ст.ст. 33-35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), повідомлений про час та місце проведення судового засідання, суд дійшов висновку проводити розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2014 року Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 813/7346/13-а за позовом Державної екологічної інспекції у Львівській області до ПрАТ Компанія Ензим про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії. Вказаним листом було зобов'язано ПрАТ Компанія Ензим (вул. Личаківська, 232, м. Львів, 79014, ) допустити працівників Державної екологічної інспекції у Львівській області до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

14.07.2015 року заступником начальника Личаківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 48120584) та надано боржнику можливість у строк до семи днів добровільно виконати даний виконавчий лист.

В подальшому, 22.07.2015 року в межах даного виконавчого провадження № 48120584, заступником начальника Личаківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 850,00 грн. та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2040,00 у зв'язку із невиконанням боржником рішення суду.

14.08.2015 року державним виконавцем було винесено оскаржувану в даній адміністративній справі постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 1700,00 грн., посилаючись на ст. ст. 75, 89 Закону України "Про виконавче провадження", а саме за невиконання боржником постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.07.2015 року та постанови про стягнення з боржника штрафу від 22.07.2015 року.

Не погоджуюсь із винесення вищевказаної постанови про накладення на боржника повторного штрафу в розмірі 1700,00 грн. від 14.08.2015 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини у даній адміністративній справі регулюються Законом України "Про виконавче провадження".

Так, у відповідності до преамбули цього Закону, вказаний Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ст. 1 цього Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 вказаного Закону, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. При цьому, у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Згідно ч. 1 ст. 89 Закону України Про виконавче провадження, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано положення ст. 72 КАС України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, судом встановлено, що у Львівському окружному адміністративному суді розглядалася справа № 813/4065/15 за позовом ПрАТ Компанія Ензим до Личаківського ВДВС ЛМУЮ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державної екологічної інспекції у Львівській області, про визнання протиправними дій та скасування постанови від 22.07.2015 року ВП №48120584 про накладення штрафу в сумі 850,00 грн.

13.08.2015 року у даній справі винесено постанову, якою у задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

В подальшому, вказана постанова було залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015 року.

Обґрунтовуючи відмову у задоволенні позову у справі № 813/4065/15, суд зазначив, що позивачем не вживалося заходів для добровільного виконання рішення суду, ним не наведено об'єктивних поважних причин невиконання судового рішення у встановлені державним виконавцем строки. Крім того, судом було встановлено, що згідно листа Державної екологічної інспекції у Львівській області № 09-2463 від 11.08.2015 року, з 06.07.2015 року по 11.08.2015 року боржник (ПрАТ Компанія Ензим) не вчиняв жодних дій ні в добровільному, ні в примусовому порядку щодо волевиявлення виконати рішення суду та допустити державних інспекторів Державної екологічної інспекції у Львівській області до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства. ПрАТ Компанія Ензим ні в письмовому, ні в електронному, ні в телефонному режимі по даний час не висловило свого бажання щодо допуску державних інспекторів до перевірки. Звідси, як дії державного виконавця щодо застосування до боржника штрафу, так і сама постанова від 22.07.2015 року про стягнення штрафу в сумі 850,00 грн. є правомірними.

Вирішуючи даний спір, суд зазначає, що позивачем не було надано Личаківському ВДВС ЛМУЮ жодного повідомлення про повне чи часткове виконання рішення суду після застосування штрафу постановою ВП № 48120584 від 22.07.2015 року або про наявність обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим. Не повідомлено ПрАТ Компанія Ензим відповідача і про існування поважних причин, які ю перешкоджали чи унеможливлювали виконання рішення в строк, встановлений державним виконавцем тощо.

Вказана бездіяльність позивача була оцінена відповідачем як невиконання рішення суду, що зобов'язувало боржника вчинити певні дії. У зв'язку з чим, згідно ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем було накладено на позивача штраф за повторне невиконання рішення суду в сумі 1700,00 грн., у відповідності до ст. 89 цього ж Закону, шляхом винесення постанови ВП № 48120584 від 14.08.2015 року.

Відтак, суд дійшов висновку, що заступник начальника Личаківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_2 при винесенні постанови від 14.08.2015 року про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн., діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, з урахуванням всіх обставин справи.

А, відтак, і сама постанова ВП № 48120584 від 14.08.2015 року є правомірною і скасуванню не підлягає.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України, передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на наведені вище обставини, суд вважає, що дії відповідача та оскаржувана постанова відповідають вимогам, встановленим ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України, а також враховуючи, що вимога про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу в цій справі є майновою, з позивача в дохід Державного бюджету України слід стягнути суму недоплаченого при подачі позову до суду судового збору в розмірі 1753,92 грн. (згідно розмірів ставок судового збору, які діяли на момент подання позову до суду, до 01.09.2015 року, 1827,00 73,08=1753,92).

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18-19, 33-35, 69-71, 72, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Компанія Ензим" (, що зареєстроване за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 232) до Державного бюджету України суму недоплаченого при подачі позову до суду судового збору у розмірі 1753 (одна тисяча сімсот п'ятдесят три) гривні 92 коп.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст виготовлено та підписано 21.12.2015 року

Суддя Потабенко В.А.