Справа № 815/6671/15
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6671/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюк І.В.,

за участю секретаря - Маковейчук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Фірми «Тіс» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.11.2015 р.; зобов'язати відповідача-1 внести зміни до Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, алкогольними напоями - сидром та перрі (без додавання спирту) Серії АЖ № 2021083 в частині строку дії ліцензії «з 27.09.2015 р. по 27.09.2016 р.» замість «з 30.09.2015 р. по 30.09.2016 р.».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ Фірма «Тіс» безпідставно притягнуто до відповідальності спірним податковим повідомленням-рішенням за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за продаж алкогольної продукції без ліцензії. Так, уповноваженою особою ТОВ Фірма «Тіс» ще до закінчення дії попередньої ліцензії, строком дії з 27.09.2014 р. по 27.09.2015 р., а саме 21.09.2015 р. було подано заяву до фіскального органу з метою отримання нової ліцензії. Однак представником позивача було допущено описку в графі «термін», де зазначено період з 30.09.2015 р. по 30.09.2015 р., що мало наслідком продаж алкогольної продукції у періоді з 27.09.2015 р. по 29.09.2015 р. без ліцензії. Позивач вважає, що факт оплати платежу за ліцензію 25.08.2015 р. достатній для висновку про правомірність діяльності з продажу алкогольних напоїв, оскільки свідчить про намір господарюючого суб'єкта безперервно здійснювати відповідну торгівлю. У зв'язку із цим ТОВ Фірма «Тіс» зверталася до фіскального органу з метою зміни терміну дії ліцензії, проте безрезультатно, що зумовило позивача звернутися за судовим захистом.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги із викладених вище підстав підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просила відмовити, зазначивши, що ТОВ «Тіс» у періоді з 27.09.2015 р. по 30.09.2015 р. здійснювало реалізацію алкогольних напоїв без наявної ліцензії на право такої торгівлі. При цьому в поданій 21.09.2015 р. заяві про одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями представником господарюючого суб'єкта було зазначено термін дії: з 30.09.2015 р. по 30.09.2016 р., у відповідності до якої позивачу було видано ліцензію № 021082 серії АЖ терміном дії з 30.09.2015 р. по 30.09.2016 р. Отже у зв'язку із реалізацією алкогольних напоїв у періоді без наявності відповідної ліцензії до позивача обґрунтовано застосовано штрафні (фінансові) санкції спірним податковим повідомленням-рішенням. При цьому чинне законодавство не передбачає внесення змін до ліцензії, про які позивач просить в п.2 прохальної частини позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, покази свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 13.10.2015 р. № 1250, направлень на перевірку від 16.10.2015 р. №№ 631, 632, згідно ПК України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», Закону України «Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», постанов Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 р. № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», від 13.05.1996 р. № 493 «Про Тимчасовий порядок видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», від 31.03.1999 р. № 500 «Про впорядкування видачі суб'єктам підприємницької діяльності ліцензій на право оптової торгівлі спиртом етиловим, коньячним, плодовим і виноградним, алкогольними напоями та тютюновими виробами», від 27.12.2010 р. № 1251 «Про затвердження положення про виготовлення, зберігання, продаж марко акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів», від 07.08.2001 р. № 940 «Про заходи щодо посилення державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та сплавляння акцизного збору», від 30.10.2008 р. № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва», наказу Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 24.07.2002 р. № 218 «Про затвердження правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами» та інших нормативно-правових актів, які регулюють зберігання та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів в Україні, співробітниками фіскальної служби проведено фактичну перевірку кафе за адресою: м. Одеса, вул. 25 Чапаєвської дівізії, 17, в якому здійснює діяльність ТОВ Фірма «Тіс» за період 2014-2015 рр. з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійснені оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт від 23.10.2015 р. № 284/15-32-21-03/22470781.

Перевіркою встановлено, що ТОВ Фірма «Тіс» у періоді з 27.09.2015 р. по 30.09.2015 р. здійснювало роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, чим порушено ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР).

На підставі вищевказаного акту перевірки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.11.2015 р. № , яким до ТОВ Фірма «Тіс» застосовано штрафну санкцію в розмірі 17000 грн. відповідно до ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначене податкове повідомлення-рішення обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що ТОВ Фірма «Тіс» здійснює свою господарську діяльність у сфері харчування в барі за адресою: м. Одеса, вул. 25 Чапаєвської дівізії, 17, де, серед іншого, реалізує алкогольні напої.

У періоді з 27.09.2014 р. по 27.09.2015 р. ТОВ Фірма «Тіс» мало ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у т.ч. сидр та перрі (без додання спирту) серії АЕ № 483149.

Згідно з ч.18 ст.15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч.ч.20-22 ст.15 цього ж Закону ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання. У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб'єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами). У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

Згідно з Державним класифікатором України «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009-96» (КВЕД) (наказ Держстандарту України від 22.10.96 р. № 441) оптова торгівля алкогольними напоями відноситься до групи 51.3 (клас 51.34). Роздрібна торгівля алкогольними напоями в неспеціалізованих магазинах відноситься до групи 52.1, а роздрібна торгівля алкогольними напоями в спеціалізованих магазинах - до групи 52.2 (клас 52.25).

Відповідно до ст. 1 Закону № 481/95-ВР торгівля - це діяльність, яка здійснюється з метою продажу товарів іншим суб'єктам господарювання чи громадянам. Продаж товарів, у свою чергу, є операціями, які передбачають передачу прав власності на товари, що продаються.

Згідно абз.4 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З огляду на матеріали справи, 21.09.2015 р. представник ТОВ Фірма «Тіс» Кузьменко Т.П. подала до ГУ ДФС України в Одеській області заяву (а.с.19) на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, алкогольними напоями - сидром та перрі (без додання спирту), в які зазначила в графі «термін дії»: «з 30.09.2015 р. по 30.09.2016 р.». При цьому в судовому засіданні представник позивача підтвердив, що уповноважена особа ТОВ Фірма «Тіс» дійсно помилково вказала вищезазначений термін дії ліцензії, а не допустила описку чи технічну неточність, тобто діяла усвідомлено.

Згідно ч.26 ст.15 Закону № 481/95-ВР ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

На підставі вищезазначеної заяви ГУ ДФС в Одеській області 30.09.2015 р. видано ТОВ Фірма «Тіс» ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у т.ч. сидром та перрі (без додання спирту) серії АЖ № 021083, реєстраційний номер № 38, терміном дії: з 30.09.2015 р. по 30.09.2015 р., - тобто у відповідності до поданої представником позивача заяви від 21.09.2015 р.

Згідно акту перевірки від 23.10.2015 р. № 284/15-32-21-03/22470781 при перевірці контрольних стрічок з реєстратора розрахункових операцій фіскальний номер № було встановлено, що в період з 27.09.2015 р. по 29.09.2015 р. ТОВ Фірма «Тіс» здійснювалась реалізація алкогольних напоїв за адресою: м. Одеса, вул. 25 Чапаєвської дівізії, 17, без ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у т.ч. сидром та перрі, що повністю узгоджується із встановленими вище судом обставинами.

Обґрунтовуючи підстави для задоволення позову, зокрема для скасування спірного податкового повідомлення-рішення та зобов'язання відповідача-1 внести в ліцензію серії АЖ № 021083 зміни в частині терміну дії останньої, позивач зазначає, що помилка була виявлена гр. Кузьменко в день отримання ліцензії (02.10.2015 р.), що зумовило директора ТОВ Фірма «Тіс» звернутися до податкового органу із заявою до ГУ ДФС в Одеській області про внесення виправлення в ліцензію, змінивши термін її дії «з 30.09.2015 р.» на « 27.09.2015 р.».

Відповідно до ч.31 ст.15 Закону № 481/95-ВР у разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб'єкту господарювання ліцензії (за винятком змін, пов'язаних з реорганізацією суб'єкта господарювання), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб'єкта господарювання протягом трьох робочих днів видає суб'єкту господарювання ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

В той же час, наявна в матеріалах справи заява директора ТОВ Фірма «Тіс» (а.с. 23) б/н та б/д не містить штампу вхідної кореспонденції фіскального органу. При цьому представник відповідача в судовому засіданні наполягав, що будь-якого звернення позивача з приводу внесення змін до ліцензії на право роздрібної торгівлі місця не мало.

З урахуванням викладеного, суд критично оцінює доводи представників позивача щодо відмовити фіскального органу прийняти відповідну заяву про внесення змін до ліцензії, оскільки на підтвердження цього позивачем не наданого жодного належного та допустимого доказу.

При цьому належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов'язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Посилання ж на особистий прийом представника позивача 18.11.2015 р. заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області суд до уваги не приймає, оскільки зазначена зустріч мала місце через тиждень після винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку із чим не має юридичного значення для оцінки спірного акту індивідуальної дії. При цьому суд враховує, що позивачем не оскаржуються дії/бездіяльність органу фіскальної служби щодо прийняття чи неприйняття заяви ТОВ Фірма «Тіс» б/н та б/д щодо внесення змін в ліценцію серії АЖ № 021083, видану 30.09.2015 р.

В той же час суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_2, яка пояснила, що стояла у черзі в приміщенні відділу ліцензування ГУ ДФС в Одеській області та бачила звернення ОСОБА_3 до представників управління щодо виправлення помилки у ліцензії на належну дату та відповідну відмову співробітників управління прийняти заяву, недопущення звернення ОСОБА_3 до начальника відділу тощо, оскільки позивачем відповідні дії/бездіяльність співробітників ГУ ДФС в Одеській області не оскаржуються, отже такі дії/бездіяльність не є предметом позову та не підлягають оцінці в спірних правовідносинах.

При цьому суд враховує, що відділ ліцензування ГУ ДФС в Одеській області є структурним підрозділом управління і не уповноважений приймати до розгляду та розглядати по суті такі заяви, з якою мала намір звернутся ОСОБА_3 Однак позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин щодо звернення ТОВ Фірма «Тіс» до ГУ ДФС в Одеській області, як належного суб'єкта публічного права, уповноваженого розглядати порушені позивачем питання щодо зміни дії терміну ліцензії.

Суд також відхиляє доводи позивача про неоднозначне правове регулювання форми заяви на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, алкогольними напоями - сидром та перрі (без додавання спирту) та тютюновими виробами, в частині невідповідності обов'язкових вимог в Законі № 481/95-ВР та Наказу Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів від 10.05.2011 р. № 245, оскільки останній втратив чинність згідно з наказом Державної фіскальної служби України від 22 жовтня 2014 року № 203.

Поряд із тим, суд зазначає, що у формі заяви про одержання ліценції, поданої 21.09.2015 р. уповноваженим представником ТОВ Фірма «Тіс» до фіскального органу, останнім вказано період, з якого заявник виявив бажання мати відповідну ліцензію. Зазначену обставину суд оцінює як повноваження платника податків, який, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий платник податків може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. При цьому відповідна ліцензія була видана фіскальним органом у повній відповідності до зазначених у вищевказаній заяві даних. Втім, самостійна зміна фіскальним органом періоду, протягом якого діє ліцензія, відмінного від зазначеного у вищезазначені заяві, було б певним втручанням з боку контролюючого органу. При цьому за практикою Європейського суду з прав людини втручання може бути виправданим, якщо воно «встановлено законом» та здійснено «згідно закону». Кожне втручання має відповідати «нагальній суспільній потребі»; отже, поняття «необхідний» не має того ступеню гнучкості, як поняття «корисний» чи «бажаний».

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Ризиковий характер підприємництва передбачає економічну самостійність господарюючого суб'єкта і тісно пов'язану з цим відповідальність за результати своєї діяльності, у т.ч. й у сфері, що контролюється органами публічного права.

Згідно з пп.14.1.221 п.14.1 ст.14 ПК України ризик - це ймовірність недекларування (неповного декларування) платником податків податкових зобов'язань, невиконання платником податків іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Допущення уповноваженою особою господарюючого суб'єкта помилки, яка полягає у зазначенні в заяві невірного (зі слів представників позивача) бажаного періоду дії ліцензії не може бути покладено в основу скасування прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, винесено з підстав допущення платником податків порушення спеціального законодавства.

При цьому суд критично оцінює посилання представника позивача на факт проведення оплати платежу задля отримання ліцензії 25.08.2015 р. згідно платіжного доручення № 65, в якості підстави для незастосування передбаченої Законом № 481/95-ВР відповідальності, оскільки законодавство не пов'язує такий факт із відповідним наслідком.

Так, відповідно до ст.1 вищевказаного Закону ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у ньому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Вирішуючи спір, суд враховує, що про термін дії ліцензії позивач щонайменше був обізнаний 21.09.2015 р. - при подачі відповідної заяви, у зв'язку із чим міг регулювати свою поведінку, у т.ч. не здійснювати відповідний продаж алкогольних напоїв у періоді, поза межами дії вказаної ліцензії. Натомість, достовірно знаючи про закінчення дії попередньої ліцензії серії АЕ № 483149 - 27.09.2015 р., не дочекавшись отримання нової ліценції, ТОВ Фірма «Тіс», всупереч приписам Закону № 481/95-ВР здійснювало продаж алкогольних напоїв.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що податковий орган, який є суб'єктом владних повноважень, при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення діяв у передбачений законодавством спосіб, обґрунтовано, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), та з дотриманням принципу верховенства права.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги порушення ТОВ Фірма «Тіс» приписів ч.12 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд не вбачає підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від № від 11.11.2015 р.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення п.2 прохальної частини адміністративного позову про зобов'язання відповідача-1 внести зміни до Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, алкогольними напоями - сидром та перрі (без додавання спирту) Серії АЖ № 2021083 в частині строку дії ліцензії «з 27.09.2015 р. по 27.09.2016 р.» замість «з 30.09.2015 р. по 30.09.2016 р.», оскільки відповідні заходи повинні мати законодавче підґрунтя.

Так, Законом № 481/95-ВР регламентовано процедуру оформлення нової ліцензії за умови зміни відомостей, зазначених у виданій суб'єкту господарювання ліцензії (за винятком змін, пов'язаних з реорганізацією суб'єкта господарювання), яка в даному випадку ТОВ Фірма «Тіс» не дотримана, що виключає задоволення відповідної позовної вимоги.

З урахуванням викладеного, за результатами з'ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фірми «Тіс» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2015 року.

Суддя І.В. Завальнюк