Справа № 2-а-3312/10
Суддя: Мельник О.В. О. В.
Дата ухвалення: 2010-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
справа 2а- 3312/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року

Рівненський міський суд у складі:

головуючий суддя Мельник О.В.,

при секретареві Яремі Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному адміністративну спрау за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

ВСТАНОВИВ:

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що 18.08.2010 року інспектором УДАІ УМВС України в Рівненській області винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з наклаленням штрафу. Стверджує, що в момент здійснення фіксації швидкості руху його автомобіля він швидкість не перевищував вважає, що швидкість, зафіксована приладом «Визир» не належить його автомобілю. Просив позов задоволити і скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення позову, просила суд прийняти до уваги фотознімки, зроблені приладом «Визир» та відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача,дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 18 серпня 2010 року інспектором УДАІ УМВС України в Рівненській області винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу.

Як вбачається із змісту постанови, підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності послужило перевищення ним допустимої швидкості руху більше ніж 20 км/год. в зоні дії дорожнього знаку «3.29» з обмеженням максимальної швидкості руху до 50 км/год.

Як слідує із змісту ч.2 ст.71 КАС України, обовязок щодо доказування правомірності рішення в даному разі покладається на відповідача.

Із матеріалів, що додані до оскаржуваної постанови не вбачається, а відповідач не надав суду жодного доказу у підтвердження того, що фіксування швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача мало місце під час руху останнього в зоні дії вказаного дорожнього знаку.

Окрім того, здійснюючи фіксування порушення з допомогою приладу «Визир», який проводить фото та відео зйомку, відповідачем не було надано суду жодного відео доказу фіксування порушення, а надані копії фотознімків не дають суду можливості зробити висновок, який саме транспортний засіб на них зафіксовано. Окрім того, такі фотознімки не містять зображення дорожнього знаку про обмеження швидкості руху на певній ділянці дороги.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення саме позивачем вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху та, відповідно, й скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 160, 163, 171-2 КАС України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити

Постанову серії ВК 145798 від 18 серпня 2010 року по справі про адміністративне правопорушенняпередбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий