Справа № 676/3621/13-а (2а/676/5/14)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

17 грудня 2015 року м. Київ К/800/38998/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Калачковецької сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, треті особи - Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_5, про визнання недійсним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсним рішення Калачковецької сільської ради № 9 від 27.07.2012 року «Про надання дозволу на передачу приміщення сараю Субічського клубу в оренду ОСОБА_5», а також про визнання недійсним та скасування рішення Калачковецької сільської ради № 14 від 25.02.2013 року «Про оформлення права власності на приміщення сараю Субічського сільського клубу в АДРЕСА_1, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказав на те, що приміщення, щодо якого були прийняті оскаржувані рішення перебувало в оренді позивача, у тому числі на підставі договору оренди від 26 січня 2009 року, укладеного з Калачковецькою сільською радою строком до 26 січня 2010 року. За час користування приміщенням ним були проведенні невід'ємні поліпшення, у зв'язку з якими позивач, як він вважає, став його співвласником. Вважає, що оскаржувані рішення сільської ради порушують права позивача як орендаря приміщеннями та співспіввласника в силу проведених невід'ємних поліпшень.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено. Суди вказали на відсутність порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача прийнятими сільською радою рішеннями.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувані рішення скасувати, а позов задовольнити. При цьому послався на помилковість висновків судів про відмову в задоволенні позову.

Судова колегія вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що рішенням сільської ради №9 від 27.07.2012 року було надано дозвіл на оренду приміщення сараю Субічського клубу приватному підприємцю ОСОБА_5 для проведення торгівельної діяльності з визначенням розміру орендної плати.

25.02.2013 року сільською радою було прийнято рішення №14 про оформлення свідоцтва про право власності за сільскою радою на приміщення сараю Субічського сільського клубу в АДРЕСА_1 та доручено реєстраційній службі зареєструвати на видати свідоцтво про вправо власності на нерухоме майно.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Такий висновок судова колегія вважає помилковим.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Вирішуючи спір по суті, суди залишили поза увагою те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач виступав як власник та орендодавець майна, яке вважав комунальним, а також те, що відповідно за змістом статті 12 ГПК України та статті 15 ЦПК України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників. Захист права власності чи користування майном, на посилався позивач, здійснюється цивільно-правовими засобами у спосіб, визначений цивільним законодавством.

Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є рішення про зміну орендних правовідносин, а також рішення щодо оформлення комунальної власності, може бути розглянуто за правилами КАС.

За викладеного судова колегія вбачає підстави для скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій та закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 228 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку та закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: А.О. Логвиненко

О.Є Донець

В.Ф. Мороз