Справа № 821/3541/15-а
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3541/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Корнієнко Я.В., за участю представника відповідача Щедрова О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального Управління юстиції у Херсонській області, третя особа - Відділ державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного територіального Управління юстиції у Херсонській області (далі по тексту - відповідач) , третя особа - Відділ державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області по визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звернувся до третьої особи з заявою про реалізацію земельної ділянки з аукціону. Відділом державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області повернуто позивачу пакет документів про реалізацію арештованого майна надано відповідь, що відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 р. № 656/5, реалізація земельних ділянок не здійснюється. Вказані дії вважає протиправними, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" передбачено можливість реалізації земельної ділянки, при цьому, в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. Крім того, позивач вказав, що в системі електронних торгів арештованим майном "СЕТАМ" відсутній розділ щодо продажу земельних ділянок, при цьому наявний розділ "інше", отже вважає, що ВДВС Цюрупинського РУЮ проігнорували можливість реалізації належного позивачу майна. На підставі викладеного просить визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції в Херсонській області та зобов'язати відповідача внести зміни в Інтернет - сайт державного аукціону "СЕТАМ" шляхом розміщення відповідного розділу під назвою земельні ділянки".

Позивач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Заперечення обґрунтовано тим, що на даний час реалізація арештованого державним виконавцем майна здійснюється у електонній системі "СЕТАМ". Процедура реалізації арештованого майна регулюється Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. В розумінні Тимчасового порядку, земельні ділянки у разі накладення на них арешту, не являються арештованим майном і не можуть реалізовуватися через СЕТАМ, оскільки, положеннями Земельного кодексу України встановлено мораторій на відчуження землі сільськогосподарського призначення. Відповідач вказав, що у разі якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються до органу державної виконавчої служби, який їх направив, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. Отже, вважає дії щодо повернення документів правомірними. Щодо позовної вимоги про внесення змін до Інтернет - сайту СЕТАМ вказав, Головне територіальне управління юстиції України не уповноважене на внесення змін до Інтернет - сайту СЕТАМ. Вказав, що СЕТАМ створена та функціонує на підставі Тимчасового положення, відповідно до якого технічне забезпечення системи електронних торгів здійснюється відповідним державним підприємством.

На підставі вказаного відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного: ОСОБА_2 звернувся до Відділу державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області з заявою про реалізацію земельної ділянки, розташованою за адресою: с. Раденськ, Цюрупинський район, Херсонська область, яка належить позивачу на праві приватної власності.

Відділом державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області повернуто позивачу пакет документів про реалізацію арештованого майна та надано відповідь, що відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 р. № 656/5, реалізація земельних ділянок не здійснюється.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Пунктом 5 ст. 57 Закону України, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, забороняється внесення права на земельну частку (пай) до статутних капіталів господарських товариств (п. 14 Перехідних положень розділу 10 ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин)).

Пунктом 15 Перехідних положень розділу 10 ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, не допускається:

а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб;

б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, в порядку, визначеному цим Законом.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Отже, судом встановлено, що відповідно до норм Земельного кодексу України, відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), крім випадків передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами забороняється.

Крім того, судом встановлено, що реалізація арештованого державним виконавцем майна здійснюється у СЕТАМ.

Процедура реалізації арештованого майна регулюється Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 656/5 від 16 квітня 2014 року (далі по тексту - Тимчасовий порядок).

При цьому, процедура звернення стягнення на земельну ділянку, яка належить боржнику на праві приватної власності шляхом її реалізації на електронних прилюдних торгах не врегульована та прямо суперечить п. 1 Тимчасового порядку. В розумінні Тимчасового порядку, земельні ділянки у разі накладення на них арешту, не являються арештованим майном і не можуть реалізовуватися через СЕТАМ.

Абзацом 1 п. 1 Тимчасового порядку визначено, що арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Пунктом 2 розділом 2 Тимчасового порядку передбачено, що Державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби (далі - регіональний орган державної виконавчої служби), для проведення реалізації майна такі документи:

1) копію виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідку державного виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

2) копію акта опису й арешту майна;

3) копії документів, що характеризують майно, та копії правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном;

4) копії документів, що підтверджують вартість майна (експертний висновок, акт оцінки майна);

5) у разі продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, - довідку про розмір частки державної власності в статутному фонді підприємства-боржника та копію повідомлення Фонду державного майна України про накладення арешту на майно такого боржника;

6) інші необхідні документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (зі змінами).

Керівник регіонального органу державної виконавчої служби, начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України після отримання документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до п'яти робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, а у разі якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються до органу державної виконавчої служби, який їх направив, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна (абзац 1 пункту 3 розділу 2 Тимчасового порядку).

Отже, проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що позивачу правомірно повернуто документи про реалізацію земельної ділянки за допомогою аукціону.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Положення про територіальні органи Міністерства юстиції України, Основними завданнями Головного територіального управління юстиції є:

реалізація державної правової політики, державної політики з питань банкрутства, державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, державної реєстрації договорів комерційної концесії (субконцесії), реєстрації (легалізації, прийняття повідомлення про утворення) об'єднань громадян, громадських спілок, інших громадських формувань, статутів, друкованих засобів масової інформації; забезпечення реалізації державної політики у сферах організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб);

внесення на розгляд Мін'юсту пропозицій щодо формування та реалізації політики у зазначених сферах;

забезпечення роботи нотаріату;

експертне забезпечення правосуддя;

протидія легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансуванню тероризму (щодо нотаріусів, адвокатів та інших осіб, які надають юридичні послуги);

здійснення в межах повноважень міжнародно-правового співробітництва.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Херсонській області внести зміни в Інтернет - сайт державного аукціону "СЕТАМ" шляхом розміщення відповідного розділу продажу під назвою "земельні ділянки" суд зазначає, пунктом 4 наказу Міністерства України від 16 квітня 2015 року № 656/5 встановлено уповноважити державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Отже, технічне та програмне забезпечення здійснюється державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що внесення змін до Інтернет - сайту державного аукціону "СЕТАМ" не входить до обов'язків Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, тому адміністративний позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Суд приходить до висновку, що позивачем невірно визначено спосіб захисту своїх прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст.2,8,9,12,17,19,158,159, 160-163,167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 грудня 2015 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 11.5