Справа № 2а/0470/13068/12
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Київ К/800/19564/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області правонаступника Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі - ДПІ) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у справі № 2а/0470/13068/12 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Талісман-2007» (далі - Товариство) до ДПІ,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ № від 8.06.2012, № від 30.08.2012 щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість та збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Зазначило, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення спростовується наявними в матеріалах адміністративної справи документами.

5 грудня 2012 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року, позов задоволено.

Податкові повідомлення-рішення ДПІ № від 8.06.2012, № від 30.08.2012 визнані протиправними та скасовані.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись па порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, 29.05.2012 ДПІ була здійснена камеральна перевірка даних, задекларованих Товариством у податковій звітності з податку на додану вартість, за наслідками якої того ж дня був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариством у порушення вимог абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України завищений залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за І квартал 2012 року, у розмірі 489 102,00 грн.

8 червня 2012 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № 000151504 щодо зменшення Товариству від'ємного значення податку на додану вартість, у розмірі 489 102,00 грн.

31 липня 2012 року ДПІ була здійснена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства щодо правомірності формування ним залишку від'ємного значення за декларацією з податку на додану вартість за І квартал 2012 року, за наслідками якої 9.08.2012 був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариством у порушення вимог п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України занижений податок на додану вартість у розмірі 12 209,00 грн.

30 серпня 2012 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 15 261,25 грн.

Колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову обґрунтованими з таких підстав.

Суди встановили, що Товариством був нарахований податковий кредит за рахунок придбання основних фондів (об'єкта нерухомості) у І кварталі 2007 року та в інших періодах за рахунок будівництва (поліпшення) цих основних фондів, а від'ємне значення виникло у попередніх звітних періодах.

Завищення залишку від'ємного значення за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2007 року, І, ІІ квартали 2008 року за податковими деклараціями з податку на додану вартість за І квартал 2012 року фактично є наслідком заниження суми бюджетного відшкодування за ІІ, ІІІ, ІV квартали 2007 року та І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2008 року.

Товариством був завищений залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за І квартал 2012 року, на суму 489 102 грн.

Задеклароване товариством позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту становить 18 136,00 грн. За даними перевірки залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду - 5 927,00 грн.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Суди правильно зазначили, що відповідно до п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками І кварталу 2012 року, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, повинна складати 12 209,00 грн.

Відповідно до п .200.4 ст. 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Таким чином, строки давності застосовуються виключно до права платника податку на повернення надміру сплачених та відшкодування грошових зобов'язань та не розповсюджується на право зарахування належної платнику податків суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів.

Суди обґрунтовано зазначили, що при подачі податкової декларації з податку на додану вартість за І квартал 2012 року Товариство не заявляло будь-яких сум до бюджетного відшкодування та не подавало розрахунок бюджетного відшкодування.

Чинним законодавством не передбачена відповідальність платника податків за невикористання права подачі заяви щодо бюджетного відшкодування, або право податковим органом зменшувати розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість, чи виключати такі суми з податкової декларації з податку на додану вартість у зв'язку із закінченням строку позовної давності.

Товариство правомірно задекларувало у податковій декларації з податку на додану вартість за І квартал 2012 року суму залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у розмірі 489 102,00 грн., яка виникла за 2007-2008 роки, оскільки таке декларування залишку від'ємного значення Товариство має право проводити поза межами строку, встановленого вимогами п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.