Справа № 335/11851/15-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

(в порядку скороченого провадження)
21 грудня 2015 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справуза адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,
23.11.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.
В позові вказав, що з 02.03.2012р. йому призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон-1058) згідно особистої заяви від 19.03.2012р. Відповідно до особистої заяви від 04.09.2015р. №1283 з 04.09.2015р. позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону-1058. Отже, до квітня 2015 року ОСОБА_1 отримував пенсійні виплати як інвалід III групи, а з серпня 2015 року (05.08.2015р. йому виповнилось 60 років), повинен був отримувати пенсію за віком. Однак, цих виплат не отримував.
З цього приводу позивач звернувся до відповідача з запитом від 29.10.2015р. на який отримав відповідь № 258/с-9 від 11.11.2015р. У відповіді зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-VІІІ внесено зміни до абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону-1058. Відповідно до змін, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, які працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Оскільки згідно з наявними документами в його пенсійній справі та даними трудової книжки позивач продовжує працювати на посаді судді Господарського суду Запорізької області, то виплату пенсії з 01.04.2015р. йому було припинено. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до Закону-1058 може бути поновлена. Виходячи із вище зазначеного, управління зазначило, що воно позбавлено законних підстав для поновлення виплати пенсії з 01.04.2015р. На теперішній час пенсію розраховано згідно з наданими документами та у відповідності до вимог діючого законодавства.
З даним рішенням відповідача позивач не згоден, у звязку з чим просить визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України Орджонікідзевському районі міста Запоріжжя щодо призупинення нарахування та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з квітня 2015 року та зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському ні міста Запоріжжя поновити нарахування та виплати за віком ОСОБА_1 з квітня 2015 року.
Просить розглянути позов у скороченому провадженні.
Відповідач надав суду заперечення проти позову , в яких зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя. З 02.03.2012 року позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих Украйни щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що «тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", Про державну службу", "Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Оскільки позивач станом на 01.04.2015 року працює на посаді судді Господарського суду Запорізької області, що дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Закон України «Про судоустрій і статус суддів» і пенсію йому призначено за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому з 01.04.2015 року йому правомірно припинено виплату пенсії. Просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повному обсязі.
Ухвалою суду від 24.11..2015 року, відкрито скорочене провадження по справі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши обставини справи, та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.
Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд приходить до висновку, що відповідачем не доведена в повній мірі правомірність їх дій з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді судді Господарського суду Запорізької області та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя. З 02.03.2012 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до особистої заяви ОСОБА_1 з 04.09.2015 року переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
З 01 квітня 2015 року йому була припинена виплата пенсії . З питання поновлення виплати пенсії з ОСОБА_1 звернувся до відповідача з запитом від 29.10.2015 р. на який отримав відповідь № 258/с-9 від 11.11.2015р.
У відповіді зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-VІІІ внесено зміни до абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону-1058. Відповідно до змін, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, які працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року): «Тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року:
У період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.
Установлення менш сприятливих умов надання гарантій матеріального та соціального забезпечення суддям, що призначені (обрані) на посаду раніше введеного в дію нового правового регулювання, порівняно з тими умовами, що були законодавчо передбачені при призначені (обрані) їх на посаду, за своїм значенням у системі правового регулювання практично означає зниження рівня незалежності суддів, що є недопустимим в силу положень ст. 126 Конституції України.
Крім того, положенням Закону від 02.03.2015 року, а саме п.п. 5 п. 2 розділу І, окрім рівності всіх громадян, порушено принцип пропорційності, оскільки пенсіонери, які продовжують працювати, поставлені у нерівні умови.
Зокрема, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону №1788-ХІІ, не виплачуються.
Натомість у період роботи особи на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до Закону № 1788-ХІІ (розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму) виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Тобто, суддів виділено в окрему групу осіб, яким не виплачується пенсії або довічне грошове утримання в разі їх перебування на посаді судді в цей період. Таке обмеження не може бути застосовано, оскільки воно зачіпає саму сутність права на отримання пенсії та є перепоною у реалізації закріплених ст. ст. 21-24 Конституції України прав, що всі люди є вільні і рівні у своїх правах, які гарантуються Конституцією і не можуть бути скасовані.
Згідно діючої редакції абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-1У, «тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року: у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього закону, не виплачуються».
Разом з тим відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", Про статус народного депутата України", Про Кабінет Міністрів України", Про судову експертизу", Про Національний банк України", Про службу в органах місцевого самоврядування", Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.
Вказаний в пункті розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 р. не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.
В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсії призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та щомісячного довічного утримання на умовах , передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» у зв'язку з чим передбачені статтею ч.1 ст.47 Закону № 1058 2 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.
ОСОБА_1 було призначено на загальних підставах пенсію на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а не щомісячне грошове утримання на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у звязку з чим призупинення виплати пенсії з посиланням на зміни, внесені Законом України № 213 є неправомірним та таким, що порушує права позивача.
За таких обставин прихожу до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 частково, з 01.06.2015 року.
Крім того, враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку, що з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень.
Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 94, 159-163, 183-2, 186 КАС України, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо призупинення нарахування та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.06.2015 року.
Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя відновити з 1 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: Ю.В.Апаллонова