Справа № 2а-857/11/0970
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2011-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2a-857/11/0970

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2011 р. Справа № 2a-857/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

за участю секретаря Вилки О.С.

представників:

від позивача: не з"явився.

від відповідача: не з"явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі

до відповідача: Приватного підприємства "Аркадія"

про стягнення заборгованості в сумі 527,37 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Тисменицькому районі (далі –позивач) 11.03.2011 року звернулась до суду з адміністративним позовом Приватного підприємства "Аркадія" про стягнення заборгованості 527,37 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення Закону України «Про плату за землю», Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»не сплачені в повному обсязі податкові зобов’язання з орендної плати за земельну ділянку в розмірі 572,37 гривень.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, однак на адресу суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визав в повному обсязі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Судом встановлено, що відповідач 11.11.1992 року зареєстрований виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, як юридична особа та взятий на облік Державною податковою інспекцією.

Відповідач є орендарем земельної ділянки на підставі договору оренди землі, площею 0,1000 га, укладеного між відповідачем та Майданською сільською радою щодо оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення.

Закон України «Про систему оподаткування»визначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов’язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов’язки і відповідальність платників.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про систему оподаткування»до загальнодержавних податків і зборів (обов’язкові платежі) належать плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності).

Закон України «Про плату за землю»(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку.

Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі»(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У відповідності до Закону України «Про оренду землі»орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Статтею 21 вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю –це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Частиною 1 статті 14 Закону «Про оренду землі»передбачено, що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов’язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно статті 27 Закон України «Про плату за землю»контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами державної податкової служби.

Судом встановлено, що відповідач подав податкову декларацію орендної плати за земельну ділянку за 2010 рік, в якій ним самостійно розраховано розмір орендної плати за вказану земельну ділянку.

Статтею 17 Закону України «Про плату за землю»встановлено, що податкове зобов’язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(чинний на момент виникнення спірних правовідносин) є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Підпунктом 1.1. пункту 1 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на відповідача покладено обов’язок своєчасно та в повному розмірі сплачувати податки і збори (обов’язкові платежі).

Згідно пунктом 5.1 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Положенням підпунктом 5.4.1 пункту 5.4. статті 5 вищевказаного Закону передбачено, що узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що самостійно обраховані податкові зобов’язання відповідача визначені ним в податковій декларації орендної плати за земельні ділянки, та які ним в повному обсязі не сплачені за 2010 рік є узгодженими з дня подання такої декларації та являються податковим боргом відповідача.

Крім того судом встановлено, що відповідачу нараховано штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов"язання.

Відповідно до підпункту 17.1.7. пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Враховуючи те, що відповідачем у відповідності до вимог пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»не була порушена процедура апеляційного узгодження податкового зобов’язання, суд приходить до висновку, що застосовані позивачем штрафні санкції із орендної плати за землю є узгодженими.

Таким чином, допущені порушення відповідачем вимог статті 67 Конституції України, Закону України “Про систему оподаткування”, Закону України “Про плату за землю”, Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” призвели до виникнення податкового боргу по орендній платі за земельну ділянку державної та комунальної власності. Допущення відповідачем зазначених вище порушень доведено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: податковими деклараціями, довідкою Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі та іншими матеріалами справи.

Отже, сума несплаченої податкової заборгованості по орендній платі за землю за період з 01.10.2010 року до 31.12.2010 року становить 527,37гривень. Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості відповідач суду не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов’язаний погасити суму податкового боргу. Наявність такого обов’язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Аркадія", вул.Героїв УПА, 6/70, м.Івано-Франківськ, код ЄДРПОУ 19391339 в дохід державного бюджету України заборгованість з орендної плати за землю в сумі 527 (п"ятсот двадцять сім) гривень 37 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 20.04.2011 року.