Справа № 2-а-6325/11
Суддя: Мостовий Р. П.
Дата ухвалення: 2011-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Обухівський районний суд Київської області
20 м. м. Обухів Обухівський район Київська область Україна 8700
Справа № 2-а-6325/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2011 Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого(ої)-судді: МостовийРоманПетрович

судді:

06 червня2011 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Мостового Р.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Управління пенсійного фонду України в місті Обухові та Обухівському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити пені дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що вона є дружиною померлого громадянина, із числа ліквідатора категорії 1, смерть якого настала внаслідок участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивачка перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по втраті годувальника, однак її розмір не відповідає положенням ст.52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивачка вважає, що має право на призначення щомісячної компенсації у звязку із втратою годувальника в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В березні 2011 року звернулася до відповідача з проханням про відповідний перерахунок пенсії, однак отримала відмову, з якою не згодна. Просить задовольнити її вимоги за період з 23 вересня 2010 року в судовому порядку.

Ухвалою суду від 25 травня2011 року адміністративна позовна заява позивача щодо визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії за період часу з 01.04.2011року по 23.11.2010 року, відповідно ч.1 ст. 100 КАС України, залишена без розгляду, оскільки суд не знайшов підстав для поновлення строку звернення до суду. Вищеназваною ухвалою відкрито скорочене провадження щодо визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії з 24.11.2011 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду відповідно до ст. 99 КАС України, копія якої невідкладно надіслана відповідачу разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідач в установлений ч.3 ст.183-2 КАСУ строк заперечень проти позову не надав.

Згідно ст. 183-2 КАС України справа розглянута суддею в порядку скороченого провадження.

Дослідивши письмові докази справи, суддя вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Позивачка є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в УПФ України в місті Обухові та Обухівському районі Київської області та отримує пенсію по втраті годувальника.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є дружиною померлого громадянина з числа ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії № 003160виданим 03.03.2011 року Київською облдержадміністрацією та не заперечується листом-відмовою відповідача.

В травні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в місті Обухові та Обухівському районі Київської області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок щомісячної компенсації згідно ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач направив на адресу позивача лист- відмову № 4312/К-4від 11.05.2011р. на її заяву, яким їй було розяснено на підставі яких нормативних документів було проведено перерахунок пенсії.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

Відповідно до ст.52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиособам, віднесеним до членів сімї померлого годувальника, призначається щомісячна компенсація в разі втрати годувальника на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

За таких обставин суд вважає, що позивачка має право на призначення щомісячної компенсації в разі втрати годувальника, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру додаткової пенсії позивачці застосуванню підлягають ст.52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

За змістом положень ч.2 та 3 ст.22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи "вбачається, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги положень ч.3 ст.28 Закону України" Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч.3 ст.67 зазначеного Закону, яка набрала чинності 31.10.2006 р., у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст.52 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 розмір щомісячної компенсації сім"ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Суддя вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату йому вказаної щомісячної компенсації починаючи з 24 листопада 2010 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду відповідно до ст. 99 КАС України.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги, визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Обухові та Обухівському районі Київської області щодо нарахування і виплати позивачці щомісячної компенсації в разі втрати годувальника в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату з урахуванням виплачених коштів пенсії позивачу відповідно до ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановивши щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 86, 122, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плативід 20 жовтня 2009 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити .

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Обухові та Обухівському районі Київської області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1щомісячної компенсації в разі втрати годувальника відповідно ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Обухові та Обухівському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1щомісячної компенсації в разі втрати годувальника в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 52 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у відповідності до Закону України Про Державний бюджет України на відповідний рік, починаючи з 01 квітня2011 року з врахуванням виплачених сум.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано до Київського апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2
судді