Справа № 802/3929/15-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 грудня 2015 р. Справа № 802/3929/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: Однороженко І.Д., Коханець Л.О.

представника відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при Управлінні МВС у Вінницькій області

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Науково - дослідний експертно - криміналістичний центр при Управлінні МВС у Вінницькій області (далі -позивач, НДЕКЦ при УМВС України) з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України у Вінницькій області (далі - відповідач, Вінницька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно прийнято рішення № від 06.11.2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Згідно даного рішення Вінницькою ОДПІ застосовано до НДЕКЦ при УМВС України штрафні санкції у розмірі 30270,50 грн. (тридцять тисяч двісті сімдесят гривень п'ятдесят копійок) за період з 21.11.2013 року по 13.01.2014 року та пеню у розмірі 11708,36 грн. (одинадцять тисяч сімсот вісім гривень тридцять шість копійок).

Оскільки в основу вказаного податкового рішення про застосування штрафних санкцій та пені включені обставини, що не відповідають дійсності, позивач звернувся з позовом про їх скасування.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити на підставі та в межах заявлених позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з'явився, уповноважену особу представляти інтереси не направив, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 46, 53, 80). Проте через канцелярію суду за вх. №34817 від 26.11.2015 року надійшли заперечення, в яких зазначається, що згідно з п. 2 ч.11 ст. 25 Закону України №2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску застосовує штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10% своєчасно не сплачених сум. Тому Вінницька ОДПІ вважає правомірним застосування штрафних санкцій та нарахування пені, а також заперечує в задоволенні позовних вимог посилаючись на обґрунтування, наведені у письмових запереченнях (а.с. 48-49).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені позивачем обставини, суд доходить висновку, що заявлений позов належить задовольнити з таких мотивів.

Як свідчать матеріали справи, НДЕКЦ при УМВС України зареєстрований за адресою вул. В.Порика, буд. 8, м. Вінниця, Вінницька область, 21021, за ідентифікаційним кодом 24525055.

06 листопада 2015 року податковим органом винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за №, яким застосовано штраф у розмірі 30270,50 грн. (тридцять тисяч двісті сімдесят гривень п'ятдесят копійок) за період з 21.11.2013 року по 13.01.2014 року та нараховано пеню у розмірі 11708,36 грн. (одинадцять тисяч сімсот вісім гривень тридцять шість копійок), що у загальній сумі становить 41978,86 грн. (сорок одну тисячу дев'ятсот сімдесят вісім гривень вісімдесят шість копійок) (а.с. 7).

Судом встановлено, що НДЕКЦ при УМВС України 09 січня 2014 року отримало вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ю-2759-17, в якій вказано про заборгованість зі сплати єдиного внеску станом на 31.12.2013 року в сумі 302704,98грн.

Дана заборгованість виникла в зв'язку з тим, що 21 жовтня 2013 року, при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області повідомила, що перерахування єдиного соціального внеску проводиться на рахунок Вінницької ОДПІ, а не Пенсійному фонду.

Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області немала можливості надати НДЕКЦ при УМВС України інформацію про нові рахунки, тому позивач звернувся до Вінницької ОДПІ.

Після звернення позивачем до Вінницької ОДПІ, йому було повідомлено номер рахунку 0228, який застосовується, для сплати єдиного соціального внеску з заробітної плати.

Судом встановлено, що за жовтень 2013 року на рахунок №0228 було перераховано єдиного соціального внеску на суму 148116,12грн. за трьома платіжними дорученнями, в яких в призначенні платежу вказано, що це єдиний соціальний внесок, нарахований та утриманий з грошового забезпечення. Крім єдиного соціального внеску з грошового забезпечення на цей рахунок перераховувався також єдиний соціальний внесок, нарахований та утриманий з зарплати вільнонайманих працівників (а.с. 29-30).

Судом встановлено, що кожного місяця в установлені законом терміни та без зауважень, здавалися звіти про нарахування єдиного соціального внеску до Вінницької ОДПІ, в яких окремо виділена таблиця №4 стосовно утримання та нарахування єдиного соціального внеску на суми грошового забезпечення (а.с. 12, 17, 22, 28).

Перерахування єдиного соціального внеску з грошового забезпечення було проведено в Листопаді 2013 року на суму 154590,24 грн. та в грудні 2013 року на суму 176882,89 грн. також на рахунок №0228 (а.с. 31 - 35).

Визначаючись, щодо заявлених позовних вимог суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За правилами статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Порядок сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування передбачено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий балансі самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Згідно ч. 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно абз. 3, 7, 9 п. 6.3 Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів від 09.09.2013 №455 «... якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску,... то вимога надсилається протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску.

9 січня 2014 року НДЕКЦ при УМВС України стало відомо що сума боргу єдиного соціального внеску з грошового забезпечення по рахунку №0228 складає 302704,98грн., а по рахунку єдиного соціального внеску з заробітної плати вільнонайманих працівників №0228 переплата на таку ж суму, тобто 302704,98грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 9 січня 2014 року за №27/66 позивачем доставлено лист про перерахування єдиного соціального внеску з рахунку №0228 на рахунок №0228 (а.с.36).

Враховуючи той факт, що позивачем виконувався обов'язок зі сплати ЄСВ вчасно та без затримань, однак внаслідок технічної помилки одноразово кошти були сплачені на помилковий рахунок, суд дійшов висновку, що перерахування єдиного соціального внеску проведено без порушення встановлених законом строків та збитків бюджету не нанесено.

Таким чином, суд вважає, що доказів, які б спростовували позовні вимоги, суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України у Вінницькій області № від 06.11.2015року.

Стягнути на користь Науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при Управлінні МВС у Вінницькій області судові витрати в розмірі 1218 грн.00 коп. (судовий збір, що був сплачений згідно квитанції № 0.0.462407417.1) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна