Справа № 802/1456/14-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Вінниця

14 грудня 2015 р. Справа № 802/1456/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: не з'явився

представник відповідача 1: Біліченка Д.А.

представник відповідача 2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці

до: Підприємства облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна база", Публічного акціонерного товариства "Івано - Франківськ Вінницям'ясо"

про: стягнення заборгованості

В СТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці до Підприємства облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна база", Публічного акціонерного товариства "Івано - Франківськ Вінницям'ясо" про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2015 року було прийнято справу до свого провадження та призначено до судового розгляду.

Однак, у судове засідання, яке було призначене на 01.12.2015 року представник позивача не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 175). Проте, через канцелярію суду, позивач надав заяву вх. №35212 від 01.12.2015 року, у якій він просив зупинити провадження по справі для надання додаткових доказів (а.с.179).

Суд в ході судового засідання, поставив на розгляд питання щодо вищевказаної заяви.

Представник відповідача в свою чергу заперечував проти задоволення вищевказаної заяви та просив відмовити в задоволенні заяви.

Суд, протокольною ухвалою з занесенням відомостей до журналу судового засідання відмовив у задоволенні заяви наданої позивачем з огляду на наступне.

Предметом спору даної справи є відшкодування пільгових пенсій Підприємством облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна база", а саме розміру сум відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, які підлягають відшкодуванню за період: грудень 2013 року по березень 2014 року та з мінусом сум зайвого нарахування за 2013 рік - 11738,93 грн.

В заяві, яку було надано позивачем, вказано про надання додаткових доказів, а саме щодо обчислення та перерахунку пільгової пенсії ОСОБА_2

У відповіді, яку було отримано начальником управління ПФУ в м. Вінниці, зазначено, що перерахунок буде проведено з 01.09.2015 року, і відповідно, пропорційний розрахунок відшкодування витрат на виплату пільгової пенсії ОСОБА_2 між підприємствами також буде проведено з 01.09.2015 року, тому перерозподіл раніше визначених витрат з моменту призначення, а саме з 04.07.2013 року не розглядатиметься (а. с. 180, 181).

Отже, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позивачем не надано належних обгрунтувань для зупинення провадження по справі.

А також, в зв'язку з тим, що від відповідача 2 не повернулося повідомлення про отримання судової повістки, з метою належного повідомлення усіх сторін, розгляд справи був відкладений на 14.12.2015 року.

14 грудня 2015 року позивач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки та не надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Позивач був належним чином повідомлений, так як, судова повістка була вручена позивачеві особисто 01.12.2015 року, що відповідає вимогам ст.35 КАС України.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Будучи ініціатором судового розгляду справи позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи (ст. 120 КАС України), повідомлення суд про неможливість прибуття в судове засідання (ст. 40 КАС України), дотримання процесуальних строків.

Адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі.

Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами (ч. 3 ст. 33 КАС України).

Частиною другою статті 40 КАС України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд. В протилежному випадку, у разі невиконання стороною такого обов'язку, вважається, що зазначена особа не з'явилися до суду без поважних причин.

Вищевикладені положення, у першу чергу, спрямовані на забезпечення добросовісного ставлення осіб, які беруть участь у справі, до виконання свого процесуального обов'язку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності є підставою для відкладення розгляду справу. А вже повторне неприбуття позивача за аналогічних підстав є наслідком залишення позовної заяви без розгляду (ч. 3 ст. 128 КАС України).

Як вбачається із матеріалів справи в судові засідання призначені на 01.12.2015 року та 14.12.2015 року позивач не з'являвся. Судову кореспонденцію суд направляв позивачу на поштову адресу, вказану ним у позовній заяві.

Проте, як в першому, так і в другому випадках позивач отримував і ознайомлювався з судовими повістками, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 175, 184).

За таких обставин судова повістка про виклик до суду у відповідності до положень ч. 11 ст. 35 КАС України вважається врученою позивачу належним чином, тобто презюмується, що позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Разом із тим будь-яких заяв про поважність причин неявки до суду, чи заяв про розгляд справи у відсутність позивача останнім подано не було. Невиконання передбаченого ст. 40 КАС України обов'язку щодо повідомлення про поважність причин неприбуття до суду дає підстави зробити висновок про те, що такі неявки позивача не були обумовлені будь-якими поважними причинами.

Отже, вищевикладені обставини свідчать про те, що позивач допустив другу підряд неявку в судове засідання без поважних на те причин, водночас заяв про розгляд справи без його участі суду теж не надав.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Застосовуючи до позивача процесуальні наслідки його повторної неявки у судове засідання суд бере до уваги положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція), згідно з якими кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У даному випадку суд звертає увагу на те, що право позивача на доступ до суду жодним чином обмежене не було, оскільки про обставини розгляду справи, необхідність явки до суду позивач повідомлявся своєчасно та належним чином у порядку та спосіб, що передбачений нормами КАС України.

Тобто, єдиною причиною виникнення такої ситуації, за якою подальший розгляд справи став неможливим, є неналежне виконання позивачем свого процесуального обов'язку, передбаченого ст. 40 КАС України.

Європейський Суд з прав людини у справі Bellet v. Frаnсе зазначив, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Разом з тим таке право не є абсолютним, оскільки забезпечивши право особи на звернення до суду, держава покладає на таку особу певні обов'язки, які пов'язані із реалізацією такого права.

Однією з складовою гарантованого Конвенцією права на доступ до суду є розумний строк розгляду справи, який пов'язаний не лише із правовою та фактичною складністю справи, але й поведінкою заявника. Оцінюючи поведінку заявника з позиції Європейського Суду слід брати до уваги в тому числі і факти невиконання ним процесуальних обов'язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин.

Тобто, право особи на доступ до суду перебуває у безпосередньому взаємозв'язку із виконанням тих обов'язків, які покладаються на заявника при реалізації ним своїх прав.

Неявка позивача у судові засідання, неповажні причини неприбуття до суду, невжиття будь-яких інших активних дій пов'язаних із використанням власних процесуальних прав, в контексті норм національного законодавства позбавляють суд можливості здійснювати розгляд справи та призводять до порушення строків її вирішення.

Виходячи з правових норм, які містить ч. 3 ст. 128 та п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, повторна неявка позивача у судове засідання без поважних причин та відсутність від останнього заяв про розгляд справи за його відсутності, зумовлюють прийняття судом рішення про залишення даного адміністративного позову без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз'яснити позивачеві, що відповідно до ч. 3 ст. 155 КАС України він має право повторно звернутися до адміністративного суду з даною заявою в загальному порядку.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 155, ст. ст. 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці до Підприємства облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна база", Публічного акціонерного товариства "Івано - Франківськ Вінницям'ясо" про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Чернюк Алла Юріївна