Справа № 2-а/714/3/15
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Київ К/800/18540/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Герцаївському районі Чернівецької області про зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року,

встановив:
В січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Герцаївському районі Чернівецької області (далі управління ПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював з 01.07.1986 р. по 31.07.1986 р. в зоні відчуження, з дня звернення із заявою про призначення пенсії з 14.11.2014 р.

Постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2015 року позов задоволено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати прийняте ним рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував докази його роботи в зоні відчуження, які були досліджені районним судом.

В запереченні на касаційну скаргу управління ПФУ просить залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, вказуючи на її законність і обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується виданим йому посвідченням.

Після досягнення 50 років позивач звернувся до управління ПФУ із заявою від 14.11.2014 р. про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом від 27.11.2014 р. № 4788/02 управління ПФУ повідомило про відсутність підстав для призначення пенсії, оскільки наданими документами підтверджується робота позивача по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в смт Іванків, смт Зелений Мис, смт Малін, смт Вишгород і ст. Соколи, які не належать до зони відчуження.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що особам, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсія надається із зменшенням на 10 років пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Згідно з пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (пункт 2.1 постанови в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 р. № 13-1), до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що робота позивача в липні 1986 року водієм на будівництві автодороги Зелений Мис Чорнобиль у 30-кілометровій зоні відчуження підтверджується довідкою виконавчого комітету Зеленомиської сільської ради народних депутатів Чорнобильського району, посвідченням про відрядження № 139, виданим 01.07.1986 р. Чернівецьким автотранспортним підприємством, довідкою Іванківського районного трудового архіву Київської області від 30.07.2014 . № 01-27/228 про виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в липні 1986 року (всього 8 днів), а також показами свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які працювали разом з позивачем на будівництві дороги та підтвердили, що дорога проходила через населені пункти Опачичі і Чорнобиль, які відносяться до зони відчуження.

Проте з досліджених районним судом доказів не вбачається, що позивач не менше п`яти календарних днів протягом липня 1986 року працював в зоні відчуження. Так, жоден з наведених судом доказів не містить відомостей про конкретні дні і населені пункти в зоні відчуження, де позивач безпосередньо виконував роботу, враховуючи, що посвідчення про відрядження видано ОСОБА_1 в м. Димер Київської області, в ньому відмічено про прибуття позивача в Зелений Мис 2 липня 1986 року і повернення до м. Чернівців 2 серпня 1986 року, довідка виконкому Зеленомиської сільської ради без номера і дати, яка підписана начальником колони і завірена начальником відділу кадрів АТП 17761, містить загальні дані про роботу водіїв, в тому числі ОСОБА_1 , з 3 по 31 липня 1986 року в 30-кілометровій зоні відчуження, без посилання на конкретні населені пункти і підстави їх віднесення до цієї зони, а в довідці Іванківського районного трудового архіву Київської області від 30.07.2014 № 01-27/228 наведені дані з товарно-транспортних накладних за липень 1986 року, в яких пунктами навантаження-розвантаження автомобіля КАМАЗ НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_1 в різні дні зазначені: Іванків АБЗ, Зелений Мис, Малин, Бехи, Вишгород, ст. Соколи.

Водночас, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, в затвердженому постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 р. № 106 Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, смт Іванків і с. Зелений Мис (нині с. Страхолісся) Іванківського району Київської області віднесені до зони гарантованого добровільного відселення. Інші населені пункти, зазначені у товарно-транспортних накладних, також не віднесені до зони відчуження.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про недоведеність участі позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження не менше 5 календарних днів в липні 1986 року, що б давало йому право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.