Справа № 667/8769/15-а
Суддя: Стамбула Н. В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 667/8769/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 грудня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Стамбула Н.В.

при секретарі - Капітоновій А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання протиправною бездіяльність та спонукання до вчинення дій, суд -

В С Т А Н О В И В:

30.10.2015 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що до лютого 1998 року позивач проживав за адресою: АДРЕСА_1. Потім виїхав на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки. На даний час він досяг встановленого законодавством України пенсійного віку. Тимчасово перебуваючи в Україні, 08.09.2014р. ОСОБА_1 особисто звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. Однак Управлінням пенсійного фонду України в м. Херсоні у встановлений ч.5. ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» десятиденний термін призначення пенсії не здійснено. ОСОБА_1. повернувся в травні 2015 року на постійне проживання до України. 29.10.2015 р. ОСОБА_1 повторно звернувся до Управління ПФУ в м. Херсоні і дізнався, що пенсію йому не призначено, не нараховано і весь цей час вона не виплачується. Ним повторно подано заяву з вимогою призначення, нарахування і виплати належної йому пенсії. На момент подачі позовної заяви відповіді від УПФУ в м. Херсоні не отримано та пенсія не виплачується. Вважає, що порушується його право на одержання призначеної йому пенсії, оскільки це не може пов'язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа. Просив суд визнати незаконною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні щодо відмови у призначенні і виплаті пенсії за віком ОСОБА_1; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні призначити, нарахувати і виплачувати довічно пенсію за віком ОСОБА_1 з дати 08.09.2014 року у розмірі, не нижче мінімального визначеного чинним законодавством; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні робити перерахунок і індексувати пенсію за віком ОСОБА_1, відповідно до чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надавши заперечення проти позову. Вважає вимоги позивача не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до наданої копії паспорта № НОМЕР_2, виданого 05.01.1998 року, ОСОБА_1 є громадянином України.

Відповідно картки платника податків від 10.09.2014 р., ОСОБА_1 присвоєно ідентифікаційний номер - НОМЕР_1.

Із довідки № 23 від 16.09.2014року, виданої ОСББ «Україна» вбачається, що ОСОБА_1 проживав до 1998 року по АДРЕСА_1.

Пізніше позивач виїхав на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки та 13.08.2001 року прийнятий на облік в генконсульстві України в м.Нью-Йорку (США) , що вбачається із відмітки в паспорті.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на даний час досяг встановленого законодавством України пенсійного віку згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009р. визнано не конституційними положення п. 2 частини 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та такими, що втратили чинність з дати прийняття рішення, зокрема зазначено: «Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами».

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 має трудовий стаж більше 15 років.

Ст. 24 Конституції України гарантує громадянам України рівність конституційних прав незалежно від місця проживання.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Питання виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регламентується Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 49, ст. 51 Закону виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Згідно з положенням другого речення ст..52 Закону, під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного суду України від 7 жовтня 2009 року №25-пр/2009 положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення ст..51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та положення інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору визнано неконституційними.

Відповідно до ст.. 152 ч.2 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У відповідності з ч.З ст.2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з 4.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За таких обставин, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Таким чином, пенсіонер України, проживаючи в іншій державі, як громадянин України має такі ж самі конституційні права, як і громадяни України, які проживають на території України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання громадянина України.

Відповідно до статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії. Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії. Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з п.16 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу), місце її проживання (реєстрації) та вік.

За приписами п.29 Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставами для їх обмеження.

Із зазначеного вбачається, що відмова у нарахуванні пенсії ОСОБА_1 є безпідставною і протиправною.

Аналізуючи чинні норми законодавства, суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення відповідної пенсії громадянина України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24, ч. 3 ст. 152 Конституції України, ст.ст. 2, 18, 19, 71 КАС України, ст.ст. 8, 16, ч.2 ст. 46, ч,2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст.5 Закону України «Про громадянство України», суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання протиправною бездіяльність та спонукання до вчинення дій задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні щодо відмови у призначенні і виплаті пенсії за віком ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні призначити, нарахувати і виплачувати довічно пенсію за віком ОСОБА_1 з дати 08.09.2014 року у розмірі, не нижче мінімального визначеного чинним законодавством.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні робити перерахунок і індексувати пенсію за віком ОСОБА_1, відповідно до чинного законодавства.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Комсомольський районний суд міста Херсона, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через суд першої інстанції. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Н.В.Стамбула