Справа № 826/17336/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ К/800/51239/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про скасування рішення від 22.08.2013 року № 100250000/2013/600598/2 та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ТОВ «Софіт-Люкс» звернулося до окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про скасування рішення від 22.08.2013 року № 100250000/2013/600598/2 та стягнення коштів.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2013 року позов ТОВ «Софіт-Люкс» було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської регіональної митниці від 22.08.2013 року №100250000/2013/600598/2 про коригування митної вартості товару. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 року апеляційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів було залишено без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2013 року - без змін.

У касаційній скарзі Київська міжрегіональна митниця Міндоходів, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Київської міжрегіональної митниці Міндоходів задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що 02.04.2012 року між ТОВ «Софіт-Люкс» та Компанією «ZHEJIANG FIRSD GROUP CO LTD» укладено зовнішньоекономічний контракт № SMA16, відповідно до умов якого, Продавець зобов'язується поставити, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар за кількістю, асортиментом і вартістю узгоджений Сторонами в Інвойсі щодо кожної поставки.

ТОВ «Софіт-Люкс» подало до митного органу вантажно-митну декларацію № 100250000/2013/067879 від 22.08.2013 року для митного оформлення товару «світильники побутові, які підвішуються або закріплюються на стелі чи на стіні, внутрішні, з комбінованих матеріалів (метал. спл., пластик, скло), призначені для використання з лампами розжарювання, не для використання у вибухонебезпечному середовищі та не містять телерадіоприймачів та/або телерадіопередавачів: MIF010 60W E27 white - 6030 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка MAGNUM. Виробник «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP.&EXP. CO., LTD.».

Митна вартість товару була задекларована позивачем із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну (за ціною договору), в розмірі 1,8365 доларів США за одиницю.

Позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товарів було подано митному органу документи, а саме: митну декларацію № 100250000/2013/067879, інвойс № 2013F03А11 від 05.07.2013 року; пакувальний лист № 2013F03А11 від 05.07.2013 року; коносамент № ZENNLAQB328321 від 16.07.2013 року; CMR № 1310 від 21.08.2013 року; контракт № SMA16 від 02.04.2012 року; додаткову угоду № 1 від 18.02.2013 року та № 2 від 19.07.2013 року; договір про транспортно-експедиційні послуги № 08/01/2013 від 08.01.2013 року; рахунок-фактуру на транспортно-експедиційні послуги № HK0852 від 30.07.2013 року; довідку про транспортні витрати та відсутність страхування б/н від 15.08.2013 року; сертифікат походження № CCPIT130145287 від 26.07.2013 року; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № В-4066/3 від 09.08.2013 року; калькуляцію від виробника; сторінки каталогу виробника; прайс-лист виробника та продавця; експортну декларацію країни виробника та її переклад та дійшли висновку про їх відповідність вимогам чинного законодавства, що підтверджує заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів.

Митний орган електронним листом від 22.08.2013 року витребував від позивача додаткові документи, що надані товариством.

За результатами перевірки митної декларації та документів, що підтверджують визначену митну вартість, проведенням процедури консультацій, Київською регіональною митницею було винесене рішення про коригування заявленої митної вартості товарів № 100250000/2013/600598/2 від 22.08.2013 року, яким було скориговано митну вартість товару з 1,8365 доларів США за одиницю до 5,0000 доларів США за одиницю товару.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частиною 1 статті 51, частиною 1 статті 52 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно із частиною 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Враховуючи, що ТОВ «Софіт-Люкс» надано Київській міжрегіональній митниці Міндоходів для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, та подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, суди дійшли вірного висновку щодо визнання протиправним та скасування рішення Київської регіональної митниці Міндоходів від 22.08.2013 року №100250000/2013/600598/2 про коригування митної вартості товару.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про скасування рішення від 22.08.2013 року № 100250000/2013/600598/2 та стягнення коштів - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз