Справа № 2-а-2092/10
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-2092/10 Головуючий у 1-й інстанції: Кириченко В.І.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Бистрик Г.М.

Земляна Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 20 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про перерахунок і виплату підвищення до пенсії, як дитині війни,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області (далі - УПФУ у Кагарлицькому районі) про визнання протиправною відмови щодо здійснення перерахунку і виплати підвищення до пенсії, як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобов'язання здійснити такі виплати з 05.05.2010 р.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 20 грудня 2010 року позов задоволено частково, визнано протиправною відмову УПФУ у Кагарлицькому районі у нездійсненні позивачу перерахунку і виплати підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобов`язано здійснити такі виплати з 19.05.2010 р. по 20.12.2010 р. В іншій частині позову відмовлено.

На вказану постанову УПФУ у Кагарлицькому районі подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач є особою, що належить до соціальної категорії громадян «діти війни» і отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення в матеріалах справи.

Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в чинній редакції на час виникнення спірних правовідносин), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зазначена редакція ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була чинна після визнання неконституційними рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року змін, внесених підпунктом 1 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. N107-VI.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Проте, відповідач всупереч ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачував позивачу підвищення до пенсії в меншому розмірі, що є неправомірним.

Крім того, будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, а тому при розрахунку підвищення до пенсії як дитині війни, підлягає застосуванню розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Жодними іншими законами у 2010 році порядок застосування положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не змінювався.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі щодо незаконності задоволення позовних вимог на майбутнє є необґрунтованими, оскільки позовні вимоги судом першої інстанції задоволені за період з 19.05.2010 р. по 20.12.2010 р., тобто по день прийняття судом рішення по справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в оскаржуваній частині, а тому апеляційну скаргу УПФУ у Кагарлицькому районі необхідно залишити без задоволення, а постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 20 грудня 2010 року - без змін, оскільки постанова ухвалена з дотриманням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 20 грудня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді: Бистрик Г.М.

Земляна Г.В.

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Бистрик Г.М.

Земляна Г.В.