Справа № 826/25308/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 грудня 2015 року № 826/25308/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаВідділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Київський міський центр зайнятості
провизнання протиправними та скасування постанов, визнання протиправними дій

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа - Київський міський центр зайнятості про визнання протиправними та скасування постанов, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

08.12.2015 позивачем через канцелярію суду подано заяву про часткову відмову від позовних вимог, в якій позовні вимоги викладено в наступній редакції: "Визнати протиправними дії Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві при прийнятті двох постанов 20 березня 2015 року по виконавчому провадженні ВП № 33346468 та скасувати постанови відносно стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 1128,12 грн., та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 116,81 грн." Зазначені уточнення прийняті судом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 33346468 в рамках якого відповідачем було винесено постанови від 20.03.2015 про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій на адресу позивача направлена не була та до ознайомлення 13.11.2015 з матеріалами виконавчого провадження № 49233947 про факт наявності виконавчого провадження № 33346468 позивач обізнана не була.

У судове засідання 16.12.2015 позивач не прибула, через канцелярію суду подала заяву про розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання 16.12.2015 не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, заперечень та документів на виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2015 не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судове засідання 16.12.2015 представник третьої особи не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

13.07.2012 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №33346468, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-16944/11/2670 виданого 07.06.2012 Окружним адміністративним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь КМЦЗ боргу в сумі 11281,18 грн.

20.03.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції винесено постанову ВП № 33346468 про стягнення з боржника виконавчого збору, якою стягнуто з позивача виконавчий збір у розмірі 1128,12 грн. та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, якою стягнуто з позивача витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 116,82 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП № 33346468 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-16944/11/2670 виданого 07.06.2012 Окружним адміністративним судом міста Києва закінчено.

Позивач не погоджуючись з діями державного виконавця при прийнятті постанов ВП №33346468 від 20.03.2015 про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та вважаючи зазначені постанови такими, що підлягають скасуванню звернулась з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з частинами першою та третьою статті 27 зазначеного Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Частиною першою статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частинами першою та п'ятою статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Отже, у випадку невиконання боржником рішення майнового характеру у встановлений державним виконавцем строк, який не має перевищувати семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню та з боржника стягуються також витрати на проведення виконавчих дій. При цьому у випадку отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання виконавчий збір не стягуються.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2015 у відповідача було витребувано належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчих проваджень №49233947 та № 33346468 та письмові заперечення проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішень, з приводу яких подано позов, водночас відповідач в судове засідання не прибув та вимог ухвали суду не виконав.

З наявних в матеріалах справи документів, обставин справи викладених позивачем в позовній заяві судом встановлено наступне.

Позивачем постанова про відкриття виконавчого провадження № 33346468 отримана не була та про факт наявності вказаного виконавчого провадження позивач дізналась лише 13.11.2015 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №49233947.

Отже, враховуючи те, що відповідачем не було надано суду копії матеріалів виконавчого провадження № 33346468 та заперечень на адміністративний позов у суду відсутні підстави для висновку про наявність факту отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження № 33346468 станом на 20.03.2015, а саме станом на дату винесення постанов ВП № 33346468 про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з божника витрат на проведення виконавчих дій, а отже обізнаність його про факт відкриття виконавчого провадження № 33346468 та необхідність виконання рішення за яким відкрито виконавче провадження у добровільному порядку.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, враховуючи те, що з наявних матеріалів справи та обставин справи викладених позивачем в позовній заяві, вбачається, що станом на 20.03.2015 позивач не була обізнана про факт відкриття виконавчого провадження №33346468, у суду відсутні підстави для висновку про наявність у відповідача правових підстав для стягнення з позивача судового збору та витрат на проведення виконавчих дій станом на 20.03.2015.

Відповідно до частин першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві при прийняття постанов ВП № 33346468 про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

3. Скасувати постанови Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві ВП № 33346468 від 20.03.2015 про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

4.Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві (04208, м. Київ, вул. Г.Гонгадзе, 5-Б) на користь ОСОБА_1 (04070, АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн., 20 копійок).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов