Справа № 805/4361/15-а
Суддя: Олішевська B.В.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 р. Справа № 805/4361/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля» м. Добропілля

до відповідача: Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про: визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_1, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 2853086 грн., визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_2, яким встановлено збільшення суми грошового зобовязання на 559151 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 279576 грн. на загальну суму 838727 грн., визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_3, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 11466 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля» м. Добропілля, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій областіпро визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_1, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 2853086 грн., визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_2, яким встановлено збільшення суми грошового зобовязання на 559151 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 279576 грн. на загальну суму 838727 грн., визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_3, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 11466 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань визначення повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток при здійсненні господарських операцій з контрагентами: ТОВ «Ровенькиантрацит сервіс ЛТД» за вересень 2014р., ТОВ «Ресурс інвест-груп» за жовтень 2014р., ТОВ «Донстройтрейд» за жовтень 2014 р., ТОВ «Промзалізничпостач» за жовтень 2014р., ТОВ «Ремпроммаш» за жовтень 2014р., ТОВ «Лідер-Мегаплюс» за жовтень 2014 р. За результатами перевірки складено акт від 09.04.2015 р. №149/22/37014600, яким встановлено порушення: п. 138.1, ст. 138, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суми податкового кредиту з податку на додану вартість за вересень 2014 року на суму 373074 грн. та жовтень 2014 року на суму 197543 грн. та завищено відємне значення обєкта оподаткування на суму 2853086 грн. В звязку з чим, відповідачем були прийняті спірні податкові повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_1, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 2853086 грн.; № НОМЕР_2 яким збільшено суми грошового зобовязання на 559151 грн., та нараховані штрафні санкції у розмірі 279576 грн. загальна сума 838727 грн.; № НОМЕР_3, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 11466 грн. Позивач зазначає, що спірні податкові повідомлення рішення є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки висновки акту перевірки є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України.

Представник позивача, ОСОБА_1, через канцелярію суду надала додаткові пояснення по справ які долучені до матеріалів справи та просила суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представники відповідача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду зявивлися. Через канцелярію суду надали заперечення на адміністративний позов відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки висновки перевірки, які наведені в акті від 09.04.2015 р. № 149/22/37014600 ґрунтуються на результатах аналізу наданих платником податків до перевірки первинних документів та податкової інформації, наявної у податковій інспекції, в звязку з чим є обґрунтованими. В звязку з чим податкові повідомлення рішення які прийняті на підставі акту перевірки не підлягають скасуванню. Крім того, надали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі не прибуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропіллявугілля» зареєстровано в якості юридичної особи 25.10.2010 року за № 0000703, включено до ЄДРПОУ за № 37014600, перебуває на податковому обліку у Добропільській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

З матеріалів справи встановлено, що з 27.03.2015 року по 02.04.2015 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» з питань визначення повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток при здійсненні господарських операцій з контрагентами: ТОВ «Ровенькиантрацит сервіс ЛТД» за вересень 2014 р., ТОВ «Ресурс інвест-груп» за жовтень 2014 р., ТОВ «Донстройтрейд» за жовтень 2014 р., ТОВ «Промзалізничпостач» за жовтень 2014 р., ТОВ «Ремпроммаш» за жовтень 2014 р., ТОВ «Лідер-Мегаплюс» за жовтень 2014 р.

За результатами перевірки складено акт від 09.04.2015 року №149/22/37014600, відповідно до якого зазначено, що перевіркою не встановлено реального здійснення господарських операцій ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» з придбання паливно мастильних матеріалів у вересні 2014 року у ТОВ «Ровенськиантрацит сервіс ЛТД» на суму 2238443,64 грн., у тому числі ПДВ 373073,94 грн. та у жовтні 2014 року у ТОВ «Ресурс інвест груп» на суму 85494,84 грн., у тому числі ПДВ 14249,14 грн., ТОВ «Донстройтред» на суму 167232 грн. у тому числи ПДВ - 27872 грн., ТОВ Промзалізпостач на суму 89856 грн., у тому числі ПДВ 14976 грн., ТОВ «Лідер - мегаплюс» на суму 68796 грн., у тому числі ПДВ 11466 грн., ТОВ «Ремпроммаш» на суму 773880 грн., у тому числі ПДВ 128980 грн. та подальшого їх використання у господарській діяльності підприємства;

- порушення п. 198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого безпідставно завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на 570617 грн., у т.ч.: за вересень 2014 року на 373074 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість за вересень 2014 року у сумі 373074 грн.; жовтень 2014 року на суму 197543 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість за жовтень 2014 року у сумі 197543 грн.;

- порушення п. 138.1, п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, в частині відображення в податковій декларації з податку на прибуток суми нереальної господарської операції з придбання матеріалів та отримання послуг, в результаті чого, безпідставно завищено витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток у сумі 2853086 грн., що призвело до завищення відємного значенняобєкта оподаткування за 2014 рік в суму 2853086 грн. (том 1, а.с. 15 - 55).

Не погодившись з висновками перевірки, що викладені в акті перевірки, позивачем надані контролюючому органу заперечення від 16.04.2015 року № 1/332 на акт від 09.04.2015 року за №149/22/37014600, відповідно до якого позивач просив визнати протиправними та такими, що не є достатніми для винесення податкових повідомлень рішень висновки, викладені в акті перевірки. (том 1, а.с. 56 - 61).

22.04.2015 року відповідачем надано відповідь № 3802/10/05-07-22-13 на заперечення позивача відповідно до якої зазначено, що висновок щодо акту позапланової виїзної перевірки від 09.04.2015 року № 149/22/37014600 ПАТ «ДТЕК Добропіллявугілля» з питань повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість та податок на прибуток про здійсненні господарських операцій з ТОВ «Ровенькиантрацит сервіс ЛТД» за вересень 2014 р., ТОВ «Ресурс інвест-груп» за жовтень 2014 р., ТОВ «Донстройтрейд» за жовтень 2014 р., ТОВ «Промзалізничпостач» за жовтень 2014 р., ТОВ «Ремпроммаш» за жовтень 2014 р., ТОВ «Лідер-Мегаплюс» за жовтень 2014 р. складено до вимог чинного законодавства України та є правомірним. (том 1, а.с. 62 - 65).

На підставі акту перевірки, контролюючим органом прийняті спірні податкові повідомлення - рішення від 24.04.2015 року за № НОМЕР_1, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 2853086 грн.; № НОМЕР_2 яким збільшено суми грошового зобовязання на 559151 грн., та нараховані штрафні санкції у розмірі 279576 грн. загальна сума 838727 грн.; № НОМЕР_3, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 11466 грн. (том 1, а.с. 66, 67, 68).

Не погодившись з вищезазначеними податковими повідомленнями рішеннями позивачем до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області була подана скарга від 29.04.2015 року № 1/398, відповідно до якої позивач просив переглянути та скасувати прийняті Добропільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області податкові повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_3, № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 (том 1, а.с. 69 - 75).

Головним управлінням Державної фіскальної служби прийнято рішення від 21.05.2015 року № 3950/10/05-99-10-03-12-1 про продовження строку розгляду скарги (том 1, а.с. 76).

За результатами розгляду скарги Головним управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийнято рішення від 08.07.2015 року № 5906/10/05-99-10-03-12-1 за результатами розгляду якої податкові повідомлення рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення (том 1, а.с. 77 - 85).

Не погодившись з рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області та з прийнятими податковими повідомленнями рішеннями позивач подав скаргу від 24.07.2015 року б/н до Державної фіскальної служби Українивідповідно до якої позивач просив переглянути та скасувати прийняті Добропільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області податкові повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_3, № та № НОМЕР_1 (а.с. 86 - 93).

Державною фіскальною службою Україною рішенням від 12.08.2015 року № 16980/6/11-99-10-01-04-25 продовжено строк розгляду скарги позивача (а.с. 94).

Рішення за результатами розгляду скарги суду не надано.

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що бюджетне відшкодування це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

На підставі пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, у тому числі, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 цієї ж статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше.

Відповідно до п. 200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 200.6 статті 200 ПК України передбачено, платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. Платник податку зберігає право на отримання бюджетного відшкодування коштами у майбутніх звітних (податкових) періодах.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Із положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Склад витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування та порядок їх визнання регулюється статтею 138 ПК України, а витрати, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку - статтею 139.

Відповідно до п. 138.1 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.8 статті 138 Податкового кодексу України визначена собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно підпункту 139.1.9. пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З матеріалів справи встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремпроммаш» (далі - Підрядник) укладений договір ДУ 2014/202-ПД від 22.01.2014 року, відповідно до якого Підрядник приймає на себе обовязок на свій ризик та по замовленню Замовника виконати з власних матеріалів ремонт вузлів ГШО та комплектуючих вказаних у специфікаціях підписаних обома сторонами що є невідємною частиною відповідного договору.

Відповідно до п.п. 1.2 п. 1 договору, безпосередній перелік, обєм та вартість робіт визначених сторонами в специфікаціях є невідємною частиною договору.

Підпунктом 1.3 пункту 1 договору Замовник зобовязується прийняти та сплатити Підряднику виконані у відповідності з умовами відповідного договору роботи.

Пункт 2 Договору визначає, що підрядник зобовязаний виконати роботу визначено п.п. 1.1 відвідного договору якісно у відповідності з вимогами договору, технічних умовах. Виконати роботу протягом 30 календарних днів з моменту підписання відповідного акту приймання передачі обладнання до ремонту, якщо інший строк не обговорено у специфікації. Замовник зобовязаний передати підряднику обладнання по акту здачі передачі, в зазначеному акті вказати комплектність обладнання переданого в ремонт. Своєчасно сплатити належно виконану роботу у відповідно до умов визначених зазначеним договором. Прийняти від підрядника виконану роботу по акту здачі приймання виконаних робіт. Прийняти від підрядника обладнання з ремонту по акту здачі приймання, в акті обовязково зазначити комплектність обладнання, переданого з ремонту.

Для виконання ремонту в порядку та на умовах визначених вищезазначеним договором позивач та ТОВ «Ремпроммаш» уклали наступні специфікації № 7 відповідно до якої Замовник передає Підряднику Редуктор БКП160 з приставкою БПК160 (інвентарний номер 118, ціна без ПДВ 198300 грн., ПДВ (20%) 39660 грн., всього 237960 грн.), № 8 відповідно до якої Замовник передає Підряднику Редуктор БКП 160 з приставкою БПК 160 (інвентарний номер 119, ціна без ПДВ 248300 грн., ПДВ (20%) 49660 грн., всього 297960 грн.), № 9 відповідно до якої Замовник передає Підряднику Редуктор БКП 160 з приставкою БПК160 (інвентарний номер 120, ціна без ПДВ 248300 грн., ПДВ (20%) 39660 грн., всього 237960 грн.).

Позивачем на виконання умов договору № ДУ 2014/202-ПД суду були надані: податкові накладні № 2 від 31.10.2014 року на суму 237960 грн., № 3 від 31.10.2014 року на суму 297960 грн., № 4 від 31.10.2014 року на суму 237960 грн.; акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 25 від 31.10.2014 року на суму 297960 грн., акт прийому передачі обладнання до ремонту № 41А від 17.10.2014 року, акт здачі приймання устаткування з ремонту № 25 від 31.10.2014 року, акт здачі приймання устаткування з ремонту № 24 від 31.10.2014 року,акт прийому передачі обладнання до ремонту № 5Б від 10.10.2014 року,акти здачі приймання робіт (надання послуг) № 24 від 31.10.2014 року,акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 26 від 31.10.2014 року,акт прийому передачі обладнання до ремонту № 42А від 23.10.2014 року,акт здачі приймання устаткування з ремонту № 26 від 31.10.2014 року; товарно - транспортні накладні № 25 від 31.10.2014 року, № 657 від 17.10.2014 року, № 24 від 31.10.2014 року, б/н від 10.10.2014 року, б/н від 23.10.2014 року, № 26 від 31.10.2014 року; книги реєстрації довіреностей за 2014 р.; платіжне доручення № НОМЕР_4 від 20.01.2015 року на суму 773880 грн.

Також, між позивачем (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер - Мегаплюс» (далі - Постачальник) укладений договір № ДУ-2014/441-КП від 23.09.2014 року відповідно до якого, постачальник зобовязаний поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо технічного призначення, в асортименті, в кількості, в строк, по ціні та з якісними характеристиками, визначеними сторонами у договорі та Специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п.п 1.2 п. 1 договору покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену у його власність продукцію відповідно до умов цього договору.

Згідно до п.п 1.3 договору постачальник гарантує, що продукція поставлена по цьому договору, належить постачальнику на праві власності, звільнена від зобовязань перед третіми особами, треті особи не мають будь-яких прав на вказану продукцію.

На виконання умов договору позивачем надані суду специфікація від 23.09.2014 р.; податкова накладна № 27 від 13.10.2014 року на суму 68796 грн.; видаткова накладна № 287 від 13.10.2014 року на суму 68796 грн.; товарно - транспортна накладна № Р287 від 13.10.2014 року; витяг з журналу реєстрації довіреностей (№ 1189 від 13.10.2014 року ОСОБА_4В.);платіжні доручення № НОМЕР_5 від 10.02.2015 року на суму 39140,32 грн., № НОМЕР_6 від 24.02.2015 року на суму 29655,68 грн.; а також документи що підтверджують використання: акти приймання передачі (внутрішнього переміщення) від 25.02.2015 року № 1 на дільницю № 2 Білецьке УКК, акт № 6 на дільницю № 4 Новодонецьке УКК, акт № 8 на дільницю Белозерське № 5 УКК, акт № 11, 12, 13 Бригада РВР, акт № 16 від 25.02.2014 р. на МВЗ ОСОБА_1 при керівництві УКК, а також надана картка рахунок № 631 за період жовтень 2014 року лютий 2015 року.

Крім того, між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі покупець) та ТОВ «ПРОМЖЕЛДОРСНАБ» (далі - постачальник) укладено договір № ДУ 2014/428-КП від 12.09.2014 року відповідно до якого, постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, в асортименті, кількості, в строк, по ціні і в якісних характеристиках, визначеними сторонами у договорі та специфікаціях, що є невідємною частиною до відповідного договору.

Так, відповідно до п.п 1.2. п. 1 договору покупець зобовязується прийняти та сплатити поставлену в його власність у відповідності до умов цього договору.

Підпункт 1.3 пункту 1 договору визначає, що поставщик гарантує, що продукція, поставлена по відповідному договору, належить постачальнику на праві власності, звільнена від зобовязань перед третіми особами, треті особи не мають будь яких прав на вказану продукцію.

На виконання умов договору позивачем надані суду специфікація до договору від 09.10.2014 року; податкову накладну № 10 від 29.10.2014 року на суму 89856 грн.; видаткову накладну № 95 від 29.10.2014 рокуна суму 89856 грн.; товаро транспортну накладну № 068 від 29.10.2014 року; подорожній лист № 008014 від 31.10.2014 року; книга реєстрації довіреностей(запис № 1211 від 27.10.2014 року); а також документи що підтверджують використання: накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № ДУ000026439 від 31.10.2014 року, № 106 від 24.11.2014 року, картка рахунок № 631 за період з 01 жовтня 2014 року 25 березня 2015 року.

Також між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донстройтрейд» (далі - постачальник) укладено договір № 403-ДУ від 03.02.2014 року відповідно до якого постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо технічного призначення, код ГК, в асортименті, кількості, в строки, по ціні та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у цьому договорі та Специфікаціях, які є невідємною частиною до цього договору.

Пунктом 1 цього договору визначено, що покупець зобовязується прийняти та сплатити поставлену в його власність продукцію у відповідності з умовами цього договору. Постачальник гарантує, що поставляється по цьому договору Продукція належить Поставщику на праві власності.

Для виконання умов договору позивач та ТОВ «Донстройтрейд» склали специфікацію від 06.05.2015 року відповідно до якої поставці підлягають: сітка затяжка 1,0x1,0 (номенклатурний номер - 20001758); сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,05 0); сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,05 0); сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,050); сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,050);сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,050); сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,050);сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,050), на загальну суму 1439299,20 грн.

На виконання умов зазначеного договору позивачем надано суду накладну № 1 від 08.10.2014 року на суму 157182 грн., № 7 від 22.10.2014 року на суму 10050 грн.; податкову накладну № 1 від 08.10.2014 року на суму 157182 грн., № 7 від 22.10.2014 року на суму 10050 грн.;залізничні накладні від 27.10.2014 р. та 09.10.14 р.; книгу реєстрації довіреностей;платіжні доручення № НОМЕР_7 від 12 березня 2015 року на суму 157182 грн., № НОМЕР_8 від 09.04.2015 року на суму 211050 грн. а також документи що підтверджують використання: накладні вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № ДУ000026424 від 31.10.2014 року, № ДУ000026278 від 30.10.2014 року, № ДУ000026273 від 30.10.2014 року, № ДУ000026275 від 30.10.2014 року, № 8, № 13, № 38, № 39, № 61, № 63, № 107, № 3/11 на листопад 2014 р. та № 3/12 на грудень 2014 р.; подорожні листи, картки складського обліку, талони замовника,

Також між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс інвест - груп» (далі - Постачальник) укладено договір № ДУ-2014/69-КП від 02.01.2014 року відповідно до якого постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення, в асортименті, кількості, в строк, по ціні та з якісними характеристиками, визначеними сторонами у цьому договорі і специфікаціях, що є невідємними частинами Договору.

Відповідно до п.п 1.2 п. 1 цього договору покупець зобовязується прийняти та сплатити поставляємо в його власність продукцію у відповідності до умов цього договору.

Підпунктом 1.3 пункту 1 постачальник гарантує, що продукція , поставлена по відповідному договору, належить постачальнику на праві власності, звільнена від обовязків перед третіми особами, треті особи не мають будь яких прав на вказану продукцію.

Для виконання умов договору позивач та ТОВ «Ресурс Інвест - груп» склали специфікації від 21.10.2014 року відповідно до якої поставці підлягають: накладка Р336 (номенклатурний номер 9), підкладка Р-24 8), підкладка Р-24 8),підкладка Р-24 8), підкладка Р-24 8), підкладка Р-24 8) на загальну суму 54527,40 грн.; від 29.08.2014 року відповідно до якої поставці підлягають: накладка Р-24 (номенклатурний номер 8), підкладка Р-24 8), накладка Р-24 8), підкладка Р-24 8), підкладка Р-24 8) на загальну суму 32931,84 грн., від 02.09.2014 року відповідно до якої поставці підлягають: накладка Р-24 (номенклатурний номер 8), підкладка Р-24 8) на загальну суму 8124 грн.,

На виконання умов договору позивачем надано суду видаткову накладну № 159 від 16.10.2014 року на суму 50243,40 грн., № 158 на 16.10.2014 року на суму 26605,92 грн., № 163 від 29.10.2014 року на суму 8645,52 грн., податкову накладну № 5 від 16.10.2014 року на суму 26605,92 грн., № 6 від 16.10.2014 року на суму 50243,40 грн., № 10 від 29.10.2014 року на суму 8645,52 грн., товаро транспортну накладну № Р158 від 16.10.2014 року, № Р159 від 16.10.2014 року, № Р163 від 29.10.2014 року, копія книги реєстрації довіреності, платіжні доручення № НОМЕР_9 від 12.03.2015 року на суму 33211,56 грн., № НОМЕР_10 від 12.03.2015 року на суму 30221,76 грн., № НОМЕР_11 від 12.03.2015 року на суму 13416 грн. А також документи що підтверджують використання накладні вимоги внутрішнє переміщання матеріалів, подорожні листи, картку рахунок 631 з 01.10.2014 р. по 25.03.2015 р.

Також як вбачається з матеріалів справи між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - Замовник) та Дочірне підприємство «Ровенькиантрацит Сервіс» ТОВ «Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД» (далі - Виконавець) укладено договір № 5-12/1427Т від 30.12.2013 року про надання транспортних послуг, відповідно до якого виконавець бере на себе обовязок за завданням замовника надавати транспортні послуги відповідно Технічному завданню, який є невідємною частиною цього договору. Замовник бере на себе обовязок забезпечити роботою замовлений транспорт та провести оплату за вказані послуги в порядку визначеному умовами цього договору.

Відповідно п.п 1.4 п. 1 договору визначено, що строк виконання послуг по договору: в I кварталі 2014 року з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року, II IV кварталах 2014 року з01.04.2014 року по 31.12.2014 року, після підписання сторонами відповідної додаткової угоди к договору про підтвердження даних видів умов та обєму робіт.

Пункт 2 цього договору визначає, що транспортні послуги виконуються виконавцем відповідно до наступних умов.

Замовник надає виконавцю планову щомісячну Заявку. Виконавець зобовязується отримати у замовника заявку до 28 числа місяця, наступного місяця в якому буде виконані послуги.

Виконавець забезпечує подання транспортних засобів по типу, кількості та строкам подачі, які вказані в направленій замовником заявці на транспортні послуги. Для забезпечення своєчасної подачі транспортних засобів, а також своєчасної заміни несправного транспортного засобу, виконавець забезпечує наявність резервного транспортну.

Організація транспортних засобів на обєкт та з обєкту виконується зусиллями та технічними засобами виконавця.

На виконання умов зазначеного договору позивачем суду надано податкові накладні № 5 від 15.09.2014 року на суму 469717,82 грн., № 15 від 30.09.2014 року на суму 750416,51 грн., акти здачі приймання робіт (послуг) № 1 від 15.09.2014 року на суму 469717,82 грн., № 1 від 30.09.2014 року на суму 750416,51 грн., акти виконаних робіт № 1 від 15.09.2014 р., № 2 від 15.09.2014 р., № 3 від 15.09.2014 р, № 1 від 30.09.2014 р., № 2 від 30.09.2014 р., платіжні доручення № НОМЕР_12 від 17.12.2014 року на суму 300000 грн., № НОМЕР_13 від 24.12.2014 року на суму 169717,82 грн., № 1 від 13.01.2015 року на суму 750416,51 грн.

Крім того, між позивачем (далі - Замовник) та Дочірнім підприємством «Ровенькиантрацит Сервіс» ТОВ «Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД» (далі - Виконавець) укладено договір № 5-12/1428Т від 30.12.2013 року про надання транспортних послуг, відповідно до якого Виконавець бере на себе обовязок по замовленню Замовника надати транспорті послуги відповідно Технічному завданню, які є невідємною частиною цього договору в наступному обємі: I кварталі 2014 року виконавець виконує послуги у відповідності до Додатку № 2; II - IV кварталі 2014 року виконує послуги у відповідності до Додатку № 3, після підписання сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору для підтвердження даних видів послуг та обємів робіт.

Відповідно до п.п. 1.2 п. 1 цього договору транспортні послуги виконуються виконавцем на «ДТЕК Добропіллявугілля ЦЗФ», який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська,1.

Підпункт 1.3 пункту 1 цього договору визначає, що замовник бере на себе зобовязання забезпечити роботою замовлений транспорт та провести оплату за вказані послуги в порядку, передбаченому відповідним договором..

Згідно п.п 1.4 п. 1 договору встановлює строк надання послуг по договору: I кварталі 2014 року з 01.01.2014 року по 30.03.2014 року, II - IV кварталі 2014 року з 01.04.2014 року 31.12.2014 року, після підписання сторонами відповідної додаткової угоди к відповідному Договору про підтвердження даних видів послуг та обєму робіт.

На виконання умов договору позивачем суду надано податкову накладну № 7 від 15.09.2014 року на суму 547664,10 грн., № 14 від 30.09.2014 року на суму 470645,23 грн., акти здачі прийому робіт (послуг) № 1 від 15.09.2014 року, № 1 від 30.09.2014 року на суму 470645,23 грн.,акти виконаних робіт № 1 від 15.09.2014 р., № 2 від 15.09.2014 р., № 1 від 30.09.2014 р., № 2 від 30.09.2014 р., платіжні доручення № 5 від 24.12.2014 року на суму 158000 грн., № НОМЕР_14 від 29.12.2014 року на суму 289664 грн., № НОМЕР_15 від 13.02.2015 року на суму 570645,33 грн.

Також, між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - орендодавець) та Дочірнім підприємством «Ровенькиантрацит» ТОВ «Ровенькиантрацит Секрвіс ЛТД» (далі - орендар) укладено договір оренди № 5-12/1442 від 30.12.2013 року, відповідно до якого орендодавець приймає на себе обовязок передати орендарю у тимчасове оплатне користування майно основні засоби. Передані основні засобі використовуються для виконання орендарем власної господарської діяльності. Орендар в свою чергу приймає на себе обовязок прийняти, належним чином та у відповідності з прямим призначенням користуватися переданим основник засобом, своєчасно вносити орендну плату та по закінченню строку оренди повертати основні засоби з оренди з урахуванням природного зносу.

На виконання умов договору позивачем суду надано акт приймання передачі основних засобів від 01.01.2014 р., податкову накладну № 456 від 30.09.2014 року на суму 21820,85 грн., акт здачі прийому передачі робіт (послуг) № 9 від 30.09.2014 року на суму 21820,85 грн.

Відповідач зазначає, що по вищезазначеним господарським операціям не має факту реального вчинення господарських операцій з отримання послуг/придбання ТМЦ, оскільки є неналежне оформлення товарно транспортних накладних а також не має можливості дослідити постачання ТМЦ по ланцюгу від підприємств, які є контрагентами контрагентів позивача до контрагентів позивача.

При цьому, між сторонами немає спору щодо змісту та форми інших первинних документів, які є у справі окрім товарно транспортним накладним, які досліджувалися під час перевірки та під час розгляду справи.

Факту підробки первинних документів відповідач у встановленому порядку не довів.

Доказів звернення до суду про визнання правочинів недійсними податковий орган не надав. Відтак, презумпція правомірності правочину у встановленому законом порядку не спростована.

При цьому, доказів невиконання або неналежного виконання сторонами договорів, укладених між позивачем та контрагентами, чи визнання їх недійсними в судовому порядку, відповідачем не надано.

Стосовно тверджень відповідача про відсутність належним чином оформлених товарно-транспортних накладних щодо підтвердження господарських операцій з контрагентами, суд зазначає.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р., товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних Правил, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Аналізуючи вище вказані нормативно-правовові акти суд дійшов висновку, що використання товарно-транспортної накладної є обовязкове тільки у випадку, якщо мало місце надання транспортних послуг, тобто за умови участі у господарських відносинах між постачальником та покупцем третьої особи перевізника.

В той же час, транспортування товарно-матеріальних цінностей здійснювалося контрагентами позивача згідно умов договорів, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, суд зазначає, що вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників).

При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Неналежне оформлення товарно-транспортних накладних, за якими до позивача надходив товар не може бути підставою для прийняття податковим органом рішення, оскільки, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної, а Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, на які посилається податковий орган, не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку витрат та податкового кредиту.

Наведений вище висновок суд узгоджується з висновком Вищого адміністративного суду України, викладеного в Ухвалах № К/9991/64514/11 від 19.02.2013 р. та К/800/9087/13 від 16.04.2013 р.

Стосовно посилання відповідача на не має можливості дослідити постачання ТМЦ по ланцюгу від підприємств, які є контрагентами контрагентів позивача до контрагентів позивача суд зазначає наступне.

На підтвердження виконання господарських взаєморозрахунків з контрагентами позивач надав податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення тощо.

При цьому, між сторонами немає спору щодо змісту та форми цих первинних документів, які є у справі та досліджувалися під час перевірки та під час розгляду справи.

Щодо посилань податкового органу на акти Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 05.11.2014 р. № 207/7/10/10-08-22-01/39350248, Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області № 1885/7/05-19-22-01 від 29.01.2015 р., ДПІ у Голосіївському районі у м. Києві ГУ ДФС, надіслану листом № 1691/7/26-50-22-02-10 від 14.02.2015 р., ДПІ у Ленінскому районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області № 5112/10/05-67-22-1 від 05.03.2015 р., ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області № 7/05-15-22-02-34849902 від 26.01.2015 р., Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ Міндоходів у Донецькій області надіслану листом № 5572/05-81-22-02-10-6 від 12.03.2015 р., то суд зазначає, що нормами чинного законодавства України не передбачено можливість посилання податкового органу в ході проведення перевірки суб'єкта господарювання на акти перевірок інших суб'єктів господарювання; при складанні акту перевірки одного платника податків приймати за основу акт перевірки іншого платника податків, як підставу для висновку про наявність порушень з боку першого.

Таким чином, суд зауважує, що вищезазначені акти не можуть бути покладені в основу висновку акта документальної позапланової виїзної перевірки та не можуть свідчити про те, що господарські операції не відбувались.

Стосовно посилання відповідача про нереальність господарської операції з ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД», а саме відсутністю у останнього виробничої потужності для здійснення господарської діяльності та недостатність в його штаті необхідної кількості робітників, суд зазначає наступне.

Контрагент позивача ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД» має ліцензію на здійснення господарської діяльності із створенням обєктів архітектури Серія АЕ № 525658, переоформлену у зв'язку із зміною підприємством свого місцезнаходження Державною архітектурно-будівельною інспекцією України від 20.01.2015 р., зі строком дії до 18.07.2019 р.

Крім того, договори про надання транспортних послуг від 30.12.2014 р. № 5-12/1427Т та № 5-12/1428Т містять положення про можливість залучення в субпідряд організацій із відповідними кваліфікаційними вимогами за погодженням із Замовником. У той час даний факт не виключає можливість залучення робочої сили за цивільно-правовими договорами або трудовими договорами без приймання їх в штат підприємства. Але відповідачем не доведено відсутність укладення контрагентами позивача трудових або цивільно-правових угод.

Також суд зазначає, що твердження податкового органу про неможливість реального виконання укладених позивачем зі своїм контрагентом правочинів через відсутність у останнього необхідних умов, а саме трудових ресурсів для ведення господарської діяльності. Однак, зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи. Зазначена позиція також викладена в рішеннях ВАСУ у справах № К/9991/50633/12 та № К/800/47664/13

Крім того cуд зазначає, що платник податків не несе і не може нести відповідальності за іншого платника, навіть, якщо вони перебували між собою у господарських взаємовідносинах. Висновки контролюючого органу прямо суперечать практиці Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права.

У п. 38 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Інтерсплав проти України» від 09.01.2007 року Суд вказав на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Таким чином, позивач не може нести відповідальність ані за несплату податків своїми контрагентами та ведення ними податкового обліку, ані за можливу недостовірність відомостей про них, за умови необізнаності щодо неї, як і не може нести відповідальність за інші дії контрагента, а тим більше за дії контрагентів контрагента.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, у тому числі і по зобов'язанням контрагента, чи по зобов'язанням контрагента постачальника позивача.

Відповідно, платник податку (покупець) не несе відповідальність за наслідки невиконання постачальником обов'язків з декларування своїх податкових зобов'язань та несплати податку до бюджету. Відповідальність за допущені податкові правопорушення, в такому випадку, несе безпосередньо правопорушник.

З матеріалів перевірки не вбачається порушення вимог Податкового кодексу України позивачем, а отже відповідальність за можливе не перерахування податку, сплаченого позивача своєму контрагенту, до бюджету, є відповідальністю виключно такого контрагента.

Суд зазначає, що обставини справи свідчать про те, що спірні господарські операції позивача з його контрагентами є реальними, факт їх вчинення та наявність ділової мети їх вчинення підтверджується належними доказами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено обґрунтованість висновків акту перевірки та винесення спірного податкового повідомлення - рішення, натомість позивачем надані всі необхідні документи та матеріали, які свідчать про реальність вчинених правочинів.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_1, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 2853086 грн., від 24.04.2015 року № НОМЕР_2, яким встановлено збільшення суми грошового зобовязання на 559151 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 279576 грн. на загальну суму 838727 грн., від 24.04.2015 року № НОМЕР_3, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 11466 грн. є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля» м. Добропілля до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_1, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 2853086 грн., визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_2, яким встановлено збільшення суми грошового зобовязання на 559151 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 279576 грн. на загальну суму 838727 грн., визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_3, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 11466 грн. - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_1, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 2853086 грн.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_2, яким встановлено збільшення суми грошового зобовязання на 559151 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 279576 грн. на загальну суму 838727 грн.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення рішення від 24.04.2015 року № НОМЕР_3, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 11466 грн.

Стягнути з Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля» м. Добропілля судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Олішевська B.В.