Справа № 750/1196/15-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м.Київ К/800/24459/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові

на постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 березня 2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року

у справі №750/1196/15-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

Постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 березня 2015 року залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові з приводу не перерахунку пенсії позивачу починаючи з 23.01.2014 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові перерахувати пенсію за віком позивачу, починаючи з 23.01.2014 року, з дотриманням положень статті 46 Конституції України, статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", а також Законів України "Про пенсійне забезпечення" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нарахувавши її в розмірі не меншому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що призначивши позивачеві пенсію в розмірі 9 грн. 80 коп. відповідач порушив норми чинного законодавства України та право позивача на належний соціальний захист державою Україна.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями, Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить повністю скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечення від ОСОБА_4 на адресу Вищого адміністративного суду України не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.03.2014 року, яка набрала законної сили 29.05.2014 року, зобов'язано відповідача поновити виплату позивачу пенсію за віком, починаючи з 23.01.2014 року.

Виконуючи вказану постанову, відповідач відновив виплату позивачу пенсії за віком у розмірі 9 грн. 80 коп..

Будучи незгодним з такими діями відповідача позивач оскаржував їх до суду. Крім того, 25.12.2014 року він подав відповідачу заяву про перерахунок розміру пенсії, у задоволенні якої відмовлено, про що позивача повідомлено листом від 29.01.2015 року.

Таким чином, позивач отримує пенсію в розмірі 9 грн. 80 коп.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було встановлено з 1 січня 2014 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в розмірі 949 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність в розмірі 949 грн., який з 1 грудня 2015 року збільшується до 1 074 грн.

З огляду на вищевикладене, суд першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку, що виходячи з вимог Конституції України, норми якої мають найвищу юридичну силу і пряму дію, а також положень законів про Державний бюджет України, пенсія позивача починаючи з 23.01.2014 року не може бути меншою встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - тобто 949 грн.

Скаржник свою касаційну скаргу обґрунтовує тим, що у справі №750/2278/14 між тими ж сторонами, з тим же предметом позову, ухвалою Київського апеляційного адміністративного судому від 16 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 січня 2015 року без змін. Не зважаючи на зазначену обставину, позивач вдруге звернувся до суду з тотожним позовом. На його думку, судами попередніх інстанцій необхідно було зважати на даний факт та позов залишити без розгляду.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з твердженнями скаржника та зазначає наступне.

По справі №750/2278/14 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова про повернення позову, оскільки позивачем при поданні позову до суду не було сплачено судовий збір у розмірі відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 6 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, в даному випадку позов не розглянуто по суті, що слугувало підставою для повторного звернення ОСОБА_4 до суду.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові - відхилити.

Постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року у справі №750/1196/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: