Справа № 2а-1713/11/1070
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2015 р. м. Київ К/9991/75013/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Дочірнього підприємства "ШРБУ № 100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2012 по справі № 2а-1713/11/1070

за позовом Дочірнього підприємства "ШРБУ № 100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємство звернулась до суду із позовною заявою у якій просить визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 24.03.2011 № , яким позивачеві визначено штраф у розмірі 78 000,00 грн. за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06.05.2011 позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 24.03.2011 №.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2012 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом проведено невиїзну документальну перевірку дотримання своєчасності сплати Підприємством узгоджених податкових зобов'язань до бюджету, за результатами якої складено акт від 23.03.2011 №655/15-116/05423018/66 та встановлено порушення позивачем вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, яке полягало у несвоєчасності сплати (із затримкою у 31 день) податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, що позивачем не заперечувалось.

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 24.03.2011№.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки порушення позивачем строків сплати податкового зобов'язання відбулось у період з 01.01.2011 по 30.06.2011 то на позивача поширюються норми пункту 7 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу XX Податкового кодексу України, а отже розмір штрафу не повинен перевищувати 1,00 грн.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у позові, дійшов висновку про обґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 78 000,00 грн., оскільки положеннями Податкового кодексу України не встановлено нових правил сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток, у зв'язку з чим немає правових підстав для застосування пільгових штрафних санкцій, передбачених у підрозділі 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року, регулюються Податковим кодексом України, котрим визначено вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно ст. 126 вказаного Кодексу у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Водночас пунктом 7 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1,00 грн. за кожне порушення.

Таким чином, вказана норма встановлює особливості застосування штрафних санкцій до суб'єктів господарювання за порушення податкового законодавства у визначений період, які полягають у встановленні максимальної ставки санкцій за кожне порушення, а системний аналіз норм Податкового кодексу України дає підстави вважати, що несвоєчасну сплату сум грошового зобов'язання слід розуміти як порушення податкового законодавства, за яке відповідно до пункту 7 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу XX Податкового кодексу України може бути застосована відповідальність, передбачена ст. 126 Кодексу, але не більше 1,00 грн. за кожне порушення.

Враховуючи, що несвоєчасна сплата Підприємством суми грошового зобов'язання з податку на прибуток мала місце в період з 1 січня до 30 червня 2011 року, суд касаційної інстанції погоджується з цілком правильним та обґрунтованим висновком суду першої інстанції про скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції застосував норми матеріального права та спір у справі вирішив правильно, тому рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення ухвалене судом першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "ШРБУ № 100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2012 по справі № 2а-1713/11/1070 скасувати та залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 06.05.2011.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко