Справа № 804/11/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2015 рокусправа № 804/11/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Держаної казначейської служби України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2015 року у справі №804/11/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Директора департаменту обслуговування головних розпорядників коштів та інших клієнтів Державної казначейської служби України Чумаченко Ю.І. про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо нарахування компенсації ОСОБА_1 за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі 199/5120/13-ц (2/199/2265/13), виданому Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська 16.12.2013 року на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.11.2013 року по справі № 22-ц/774/8361/13;

- визнати протиправними дії посадової особи центрального органу виконавчої влади - Директора департаменту обслуговування головних розпорядників коштів та інших клієнтів Державної казначейської служби України Чумаченка Ю.І. щодо порушення строків розгляду звернення ОСОБА_1 від 15.10.2014 року та щодо офіційної, безпідставної відмови у нарахуванні йому компенсації після звернення із завою від 15.10.2014р.;

- зобов'язати Державну казначейську службу України нарахувати компенсацію ОСОБА_1 за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі 199/5120/13-ц (2/199/2265/13), виданому Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська 16.12.2013 року на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.11.2013 року по справі № 22-ц/774/8361/13, за період з 17.03.2014 року до 17.06.2014 року, і негайно виплатити нараховану компенсацію на особистий рахунок ОСОБА_1.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою, Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач зазначає, що нарахування та виплата компенсації за порушення встановленого законом строку перерахування коштів не може застосовуватися до судових рішень про відшкодування шкоди за рахунок держави, оскільки зазначені положення поширюються виключно на виконання рішень про стягнення коштів, боржниками за якими є визначені ч.1 ст.2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" суб'єкти. Законами "Про Державний бюджет України" на 2013-2015 роки бюджетні призначення на стягнення компенсації при виконанні рішень за бюджетною програмою КПКВК 3504030, не передбачені, отже відсутні правові підстави та законні можливості для стягнення з Державного бюджету зазначених позивачем коштів.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надано.

Представники сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, до суду не прибули.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно виконавчого листа, виданого 16 грудня 2013р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.11.2013р. по справі №199/5120/13-ц,(2/199/2265/13) за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, треті особи - УДАІ ГУМУС України в Дніпропетровській області, інспектор ДПС ДАІ БДПС ОСОБА_2., про відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, завданих незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, зобов'язано Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України, здійснити на користь ОСОБА_1 виплату у розмірі 200грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої в результаті незаконного притягнення до адміністративної відповідальності.

16.12.2013р. позивач подав до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області заяву про прийняття до виконання вказаного виконавчого листа.

Листом Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області №15-08/2080-8635 від 10.07.2014р., направленим за результатами розгляду заяви позивача від 07.07.2014р., ОСОБА_1 повідомлено, що 13.01.2014р. пакет документів за заявою ОСОБА_1 щодо виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №199/5120/13-ц про зобов'язання Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України здійснити виплату у розмірі 200грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої в результаті незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, направлено до Державної казначейської служби України листом №15-10/87-398 від 13.01.2014р.

17.06.2014р. Державною казначейською службою України було виконано вказане рішення суду та сплачено ОСОБА_1 200 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої в результаті незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, що підтверджується платіжним дорученням №756 від 17.06.2014р..

Вважаючи, що здійснення виплати було несвоєчасним, позивач звернувся до Державної казначейської служби України із за заявою про нарахування компенсації за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі 199/5120/13-ц (2/199/2265/13).

Відповідно до Листа №14-13/3739-26538 від 01.12.2014р. за підписом директора Департаменту обслуговування головних розпорядників коштів та інших клієнтів Державної казначейської служби України за результатами розгляду заяви-звернення ОСОБА_1 від 15.10.2014 б/н щодо нарахування і виплати компенсації за порушення строку перерахування коштів повідомлено про наступне. Судове рішення про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 прийняте на підставі статей 1167, 1176, Цивільного кодексу України. Виконання судових рішень про відшкодування моральної шкоди, здійснюється відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" за бюджетною програмою КПКВК 3504030 "Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб". Нарахування та виплата компенсації за вказаною бюджетною програмою не передбачається.

Вважаючи, такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність бюджетних коштів та/або встановлення конкретних розмірів виплати коштів, передбачених Законом України "Про Державний бюджет України", не може бути підставою для невиконання вимог Закону щодо виплати компенсації за порушення строків розрахунків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як вбачається з статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов'язковість рішень суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (зі змінами та доповненнями), рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Підпунктом 1 пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Зазначені рішення передаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Видатки бюджетних установ, щодо яких прийнято рішення про накладення на них арешту, дозволяється здійснювати в частині видатків, які статтею 55 цього Кодексу визначено як захищені, у разі зазначення про це у судовому рішенні.

Центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр) є Державна казначейська служба України (Казначейство України) (п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 460/2011).

Згідно із пп. 5 п. 4 наведеного Положення, Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

У свою чергу, механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено в Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (зі змінами та доповненнями, надалі - Порядок).

У відповідності до пункту 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання встановлені Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 № 4901-VI, який набрав чинності з 01.01.2013 (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 4901-VI).

Суд зазначив, що у даному випадку таким, що підлягає застосуванню, є саме Закон України «Про гарантії Держави щодо виконання судових рішень», оскільки він є спеціальним у сфері гарантування державою виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до Державної казначейської служби України необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахувала кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Встановивши такі обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів та/або встановлення конкретних розмірів виплати коштів, передбачених Законом України "Про Державний бюджет України", не може бути підставою для відмови у виплаті компенсації, визначеної ч.1 ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»

Отже, судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Держаної казначейської служби України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2015 року у справі №804/11/15 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу складено в повному обсязі 09.12.2015 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун