Справа № 808/2729/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/2729/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2015 року

справа № 808/2729/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

при секретарі: Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецмонтаж» на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року у справі №808/2729/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецмонтаж» до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецмонтаж» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2014 року №Ю-13 виданої Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області. Позивач також просив суд поновити строк звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку подання адміністративного позову до суду відмовлено та позовна заява залишена без розгляду.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 06.07.2015 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт зазначає, що строк на подання адміністративного позову про скасування рішення контролюючого органу врегульовано приписами статтей 56, 102 Податкового кодексу України, у відповідності до яких рішення може бути оскаржено протягом 1095 денного строку з моменту його отримання, відтак, на думку позивача, суд дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду адміністративного позову.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, у судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої ухвали суду першої інстанції, дійшла висновку про відсутність підстав для її скасування, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про залишення позову без розгляду у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду із адміністративним позовом про скасування рішення суб’єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Згідно з статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску. Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

В той же час слід зазначити, що вказаним Законом не встановлено спеціальні строки звернення до суду із вимогами про визнання протиправною та скасування вимоги. Відтак, застосуванню підлягають приписи Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 99 цього Кодексу для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені в оскарженій ухвалі, про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідають обставинам справи.

Згідно статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Апелянт стверджує, застосуванню підлягають норми Податкового кодексу України, якими встановлений 1095 днів на оскарження рішення податкового кодексу (статті 56, 102). Проте, колегія суддів вважає, що спеціальною нормою, яка регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України є, на думку колегії суддів, законним та обгрунтованим.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій ухвалі, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін.

Керуючись статтями 195-196, 199, 200, 205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецмонтаж» - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року у справі № 808/2729/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко