Справа № 2а-1012/09/1970
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Справа № 876/4159/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В..

за участю секретаря судового засідання - Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м.Тернополі на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.03.2015р. про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2а-1012/09/1970 за позовом Управління Пенсійного Фонду України в м. Тернополі до Відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об"єдання "Текстерно" про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі 3 грудня 2014 року звернулось до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа, виданого 30 жовтня 2012 року, до виконання в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі до відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 2080326, 66 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.03.2015р.у задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого 29 жовтня 2012 року у справі №2-а-1012/09/1970 - відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, апелянт Управління Пенсійного Фонду України в м. Тернополі оскаржила її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт свої вимоги мотивує тим, що судом 1 інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, висновки суду вважає необґрунтованими з підстав викладених в апеляційній скарзі, та порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт зазначає , шо в Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі необхідність у захисті своїх порушених прав шляхом пред'явлення виконавчого листа до виконання виникла з 18 грудня 2013 року, тобто після скасування внаслідок неналежного виконання зі сторони ВАТ "ТО"Текстерно" рішення про розстрочення. На той день строк пред'явлення виконавчого листа до виконання закінчився, а тому протягом року з моменту скасування рішення про розстрочення заборгованості Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі звернулося до суду з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, належної оцінки їм не дав та не взяв до уваги, що рішення про розстрочення заборгованості було прийнято саме в інтересах ВАТ "ТО"Текстерно", за його заявою і згідно вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" , саме ВАТ "ТО" Текстерно" належним чином не виконувало згадане рішення про розстрочення, що свідчить про поважність причин непред'явлення виконавчого листа до виконання у встановлені законом строки.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як стверджується матеріалами справи та встановлено судом , що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.06.2009 року позовні вимоги УПФУ в м. Тернополі задоволено частково та стягнуто з ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» заборгованість на покриття витрат по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 1 травня 2008 року по 29 березня 2009 року в сумі 2 064 785,22 грн.

Дана постанова була предметом апеляційного оскарження. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2012 року апеляційну скаргу УПФУ в м. Тернополі задоволено, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.09.2009 року по справі № 2-а-1012-09/1970 скасовано. У своєму рішенні JIAAC постановив стягнути з ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» заборгованість на покриття витрат по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 1 травня 2008 року по 30 березня 2009 року в сумі 2 080 326,66 грн.

На підставі даної постанови за заявою представника Пенсійного фонду в м. Тернополі, 30.10.2012 року Тернопільський окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист №2-а-1012/09/1970 (Т.2. а.с.182-184). Вказаний виконавчий лист по справі № 2-а- 1012/09/1970 до примусового виконання не пред'являвся.

Також судом встановлено, що 29.10.2014 року Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі повторно звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого листа. 13.11.2014 року судом помилково видано другий виконавчий лист.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року визнано виконавчий лист Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року по справі №2-а-1012/09/1970 у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі до відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 2 080 326, 66 грн. таким, що не підлягає виконанню. Дана ухвала набрала законної сили у відповідності до ст.254 КАС України, оскільки залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року.

Крім того, судом встановлено, що УПФУ в м. Тернополі 19 листопада 2014 року зверталось до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа, виданого 13 листопада 2014 року у справі №2-а1012/09/1970, до виконання.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 28 листопада 2014 року вищезазначений виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню, то іншою ухвалою суду від 28 листопада 2014 року відмовлено в поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Дана ухвала також набрала законної сили у відповідності до ст.254 КАС України, оскільки залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що він не приймає до уваги твердження позивача, викладені в заяві, а також доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що строк пропущений для пред'явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин та минув з незалежних від Пенсійного фонду обставин, оскільки ВАТ «ТО «Текстерно» порушило умови рішення про розстрочення боргу від 25 жовтня 2011 року, виходячи з наступного:

- у судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що станом на 20 липня 2013 року ВАТ «ТО «Текстерно» не сплатило чергову частину розстроченої заборгованості протягом трьох базових звітних періодів. З врахуванням викладеного, у керівника УПФУ в м. Тернополі відповідно до п.8 Порядку проведення органами Пенсійного фонду України розстрочення сум заборгованості зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, нарахованого до 1 січня 2014 року, з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, із сплати фінансових санкцій та пені/що виникла до 1 січня 2011 року, який затверджений Постановою правління ПФУ від 27 вересня 2010 року №21- 4, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010 року №948/1823, виник обов'язок прийняти рішення про скасування рішення про розстрочення з 20 липня 2013 року. Натомість таке рішення прийнято тільки 17 грудня 2013 року.

Крім того, суд вважає, що рішення від 25 жовтня 2011 року про розстрочення заборгованості саме по собі жодним чином не перешкоджало УПФУ в м. Тернополі пред'явити вчасно (до 13 вересня 2013 року) до примусового виконання виконавчий лист отриманий у жовтні 2012 року, оскільки будь-якої заборони ні в Законі України «Про виконавче провадження» ні в будь-яких інших нормативно-правових актах, що регламентують порядок примусового виконання рішень судів, не міститься.

Адже, статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що тільки якщо суд, який видав виконавчий документ надасть відстрочку або розстрочку виконання рішення то строки пред'явлення виконавчого листа до виконання перериваються.

А тому, Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі, вправі було після отримання 30 жовтня 2012 року виконавчого листа звернутися до суду з проханням відстрочити примусове виконання рішення суду у зв'язку з наявністю рішення Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі від 25 жовтня 2011 року про розстрочення заборгованості до часу виконання даного рішення або його скасування, і як

наслідок також не пропустити встановленого строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Про те, таким правом апелянт також не скористався.

Наявність самого рішення позивача Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі від 25 жовтня 2011 року про розстрочення заборгованості, як поважної підстави пропуску строку звернення виконавчого листа не містить жодного законодавчого та доказового підґрунтя.

Також колегія суддів зазначає, що зазначена Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі в апеляційній скарзі практика Вищого адміністративного суду України, вірно не взята до уваги судом першої інстанції оскільки не має відношення до предмету наявного спору .

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що УПФУ в м. Тернополі не довело поважності причин для поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, який виданий 30 жовтня 2012 року.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Тобто, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо вимог законності та обґрунтованості судових рішень, і підстав для її скасування і відповідно задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м.Тернополі залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.03.2015р. про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа у справі № 2а-1012/09/1970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я.Макарик

Судді: О.О.Большакова

І.В. Глушко