Справа № 2а-15750/11/2670
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Київ К/9991/49643/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Рецебуринського Ю.Й.,
Олексієнка М.М., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Кабінету Міністрів України про визнання незаконними окремих положень постанови від 6 липня 2011 року № 745, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2012 року, -

встановив:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом про визнання протиправними дій Кабінету Міністрів України щодо прийняття постанови «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 6 липня 2011 року № 745 (далі - постанова № 745) і незаконним пункту 6 цієї постанови.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2012 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивачі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2012 року і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Кабінетом Міністрів України подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, відповідач просить таку залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивачі є дітьми війни в розумінні статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-IV.

6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 745.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом, у якому просили визнати протиправними дії Кабінету Міністрів України щодо прийняття постанови № 745 і незаконним пункт 6 вказаної постанови.

Вирішуючи спір суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки приймаючи зазначену постанову Кабінет Міністрів України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про Кабінет Міністрів України» від 7 жовтня 2010 року № 2591-VI (чинного на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2591-VI) та Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року № 2857-VI (далі - Закон № 2857-VI).

За Основним Законом України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України та зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 6, частина 2 статті 19); Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, здійснює визначені Конституцією та законами України повноваження, видає постанови і розпорядження в межах своєї компетенції (частина 3 статті 113, пункт 10 статті 116, частина 1 статті 117).

Відповідно до Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92); Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116).

Невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері. Одним з таких органів і є Кабінет Міністрів України, який згідно з пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону № 2591-VI забезпечує проведення державної соціальної політики, вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечує соціальний захист громадян.

Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері.

Пунктом 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року № 3491-VI (далі - Закон № 3491-VI) «Прикінцеві положення» Закону № 2857-VI було доповнено пунктом 4 такого змісту: «Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання пункту 7 Закону № 3491-VI Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011 року було прийнято постанову № 745, яка набрала чинності 23 липня 2011 року і діяла до 1 січня 2012 року, пунктом 6 якої установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до абзацу першого цього пункту та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» таке підвищення проводиться за їх вибором згідно з одним із зазначених Законів.

Положення пункту 4 розділу VІІ «Прикінцеві положення» Закону № 2857-VI визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011.

Виходячи з положень законодавства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що постанова № 745 була прийнята Кабінетом Міністрів України, на виконання пункту 7 Закону № 3491-VI, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, і що правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання протиправними дій Кабінету Міністрів України щодо прийняття постанови № 745 і незаконним пункту 6 цієї постанови відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Кабінету Міністрів України про визнання незаконними окремих положень постанови від 6 липня 2011 року № 745 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Рецебуринський Ю.Й.

Олексієнко М.М.