Справа № 804/15922/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м.Київ К/800/17171/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня

2014 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 березня

2015 року

у справі №804/15922/14

за позовом ОСОБА_1

до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська

про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська, в якому просив визнати протиправними дії начальника відділу, як керівника органу приватизації щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 16.09.2014 року вх. №2265 про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1 , що займає ОСОБА_1 спільно з членами родини на підставі ордеру №676 від 09.03.1992 року на території відкритого військового містечка. Просив зобов`язати начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1 щодо приватизації квартири, яка використовується ним та членами сім`ї на умовах найму, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджено наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009 року, за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2015 року, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 16.09.2014 року вх. №2265 про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1 . Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1 щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська звернувсь до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 подав до Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу, в якому наголошував на відповідності судових рішень обставинам справи та вимогам законодавства України, просив залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09.03.1992 року Гвардійською КЕЧ району видано ОСОБА_1 ордер №676 на право заняття 2-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Довідкою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська від 17.09.2014 року підтверджено, що основним наймачем квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1

16.09.2014 року позивач звернувся до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська з заявою про передачу у приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Листом від 22.09.2014 року за №2699 Квартирно-експлуатаційним відділом м.Дніпропетровська ОСОБА_1 повідомлено, що житловий фонд закритого військового містечка в якому знаходиться квартира АДРЕСА_1 , не підлягає приватизації. Повноважень щодо передачі у приватну власність майна військових містечок Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська немає.

Також судами встановлено, що наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 19.08.2013 року №14492/с визначено перелік закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд. До такого переліку включено військове містечко смт. Гвардійське Дніпропетровської області.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до статтей 1-3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Міністерство оборони України вправі створювати відповідні територіальні профільні органи для управління своїм майном у тому числі житловою нерухомістю.

Профільною нормою, яка регулює порядок передачі майна з комунальної власності, власності військового майна у приватну власність громадян є Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду».

За визначення частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації: зокрема, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень.

За приписами частини п`ятої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що орган приватизації зобов`язаний не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина прийняти рішення про передачу у власність або про відмову у передачі квартири у власність.

Квартирно-експлуатаційним відділом м.Дніпропетровська, на заяву ОСОБА_1 про передачу у приватну власність квартири, було надано відповідь у листі від 22.09.2014 року за № 2699. Крім того, у названому листі зазначалось, що питання про передачу в приватну власність квартири не розглядалось.

Отже, відповідачем рішення про передачу або про відмову у передачі позивачу квартири у власність, відповідно до чинного законодавства прийнято не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про порушене право позивача на належний розгляд його заяви, а в зв`язку з цим вважає необхідним зобов`язати відповідача прийняти рішення у межах Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що судами першої та апеляційної інстанції правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об`єктивним з`ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у справі № 804/15922/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: