Справа № 826/9325/15
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9325/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_4, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві, третя особа: ОСОБА_3, враховуючи зміни до позовних вимог, просила:

- визнати протиправними дії відповідача по здійсненню 22.10.2013 року реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_3 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, на підставі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.10.2013 року по справі № 826/9702/13-а;

- визнати протиправними дії відповідача по поновленню 23.03.2015 року в реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_8 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, на підставі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2014 року по справі № 826/17465/14;

- визначити грошовий розмір судових витрат, які повинні бути компенсовані позивачу в загальній сумі 14 473,08 грн. (без ПДВ), на підставі залучених у матеріали справи документів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, третя особа - ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06.07.1987 року виконавчим комітетом Київської міської Ради народних депутатів видано ОСОБА_9 ордер НОМЕР_1 серії К на право заняття ОСОБА_9 та ОСОБА_10 жилого приміщення в квартирі АДРЕСА_1

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис про смерть від 13 листопада 1991 року № 5539.

З 2004 року за зазначеною адресою проживали та зареєстровані ОСОБА_10 та позивачі, що підтверджується наявними доказами у справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 померла.

22.10.2013 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3.

Згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2013 року по справі № 826/9702/13-а за позовом ОСОБА_3 до Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про відмову в реєстрації її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та про зобов'язання Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві здійснити реєстрацію її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, на підставі наступних документів: заяви, паспортного документу, квитанції про сплату державного мита та двох примірників талона зняття з реєстрації, позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано протиправним рішення Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про відмову в реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з підстав відсутності згоди ОСОБА_9. В решті позовних вимог відмовлено.

Проте, як зазначено вище, 22.10.2013 року відповідач зареєстрував ОСОБА_3.

В подальшому, на підставі висновку службової перевірки незаконної реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 від 30.09.2014 року, третю особу знято з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2014 року по справі № 826/17465/14 (далі - постанова № 826/17465/14) за позовом ОСОБА_3 до Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві, позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним рішення Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві з приводу зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 1960 року народження, за адресою:АДРЕСА_1, на підставі висновку службової перевірки відносно незаконної реєстрації місяця проживання від 30.09.2014 року. В задоволенні поновлення в реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

Проте, всупереч постанови № 826/17465/14, реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 поновлено 23.03.2015 року.

Згідно із висновком службової перевірки незаконної реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 від 03.06.2015 року третю особу знято з реєстрації місця проживання.

Враховуючи вищенаведене та вважаючи, що у відповідача відсутні правові підстави для поновлення реєстрації ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1, позивачі звернулися з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегією суддів встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2013 року по справі № 826/9702/13-а за позовом ОСОБА_3 до Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про відмову в реєстрації її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та про зобов'язання Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві здійснити реєстрацію її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 на підставі наступних документів: заяви, паспортного документу, квитанції про сплату державного мита та двох примірників талона зняття з реєстрації, позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано протиправним рішення Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про відмову в реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з підстав відсутності згоди ОСОБА_9. В решті позовних вимог відмовлено.

22.10.2013 року відповідач зареєстрував ОСОБА_3 та в подальшому, на підставі висновку службової перевірки незаконної реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 від 30.09.2014 року, третю особу знято з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2014 року по справі № 826/17465/14 (далі - постанова № 826/17465/14) за позовом ОСОБА_3 до Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві, позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним рішення Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві з приводу зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 1960 року народження, за адресою:АДРЕСА_1, на підставі висновку службової перевірки відносно незаконної реєстрації місяця проживання від 30.09.2014 року. В задоволенні поновлення в реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

Всупереч вказаної постанови № 826/17465/14, реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 поновлено 23.03.2015 року, та, згідно із висновком службової перевірки незаконної реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 від 03.06.2015 року, третю особу знято з реєстрації місця проживання.

Проаналізувавши вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог позивачів щодо протиправності дій відповідача по здійсненню реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2013 року по справі № 826/9702/13а та щодо визнання протиправними дії відповідача по поновленню 23.03.2015 року в реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2014 року № 826/17465/14, оскільки висновком службової перевірки відповідача визнано факти неправомірної реєстрації та поновлення в реєстрації ОСОБА_3.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вимоги позивачів про компенсування судових витрат за сплату судового збору та витрат на правову допомогу в загальному розмірі 14 473,08 грн. підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належить, зокрема витрати на правову допомогу

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 05.05.2015 року № АП-057, укладеного між ОСОБА_4 та адвокатом Перепелиця Олександром Володимировичем, адвокат надає клієнту правову допомогу по захисту його прав та інтересів. Також, до матеріалів справи долучено додаткову угоду до зазначеного договору від 06.05.2015 року № 1 , а також наявні акти приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 29.06.2015 року № 1, від 26.07.2015 року № 2 та від 05.08.2015 року №3 на загальну суму 14 400,00 грн. (а.с.64, 65, 168, 169, 170).

В підтвердження сплати судового збору, до матеріалів справи долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 73,08 грн. (а.с.4).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи зазначене у сукупності, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про задоволення вимог позивачів щодо компенсації витрат судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи в розмірі 14 473,08 грн.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що таке стягнення повинно відбуватися з відповідача, суб'єкта владних повноважень - Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, а не з Державного бюджету України, як то зазначає в своїй постанові суд першої інстанції.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову, проте зауважує, що судом першої інстанції помилково здійснено стягнення з Державного бюджету України, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу третьої особи задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі, частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам по справі, однак допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели частково до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувану постанову слід змінити.

Згідно ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року змінити, виклавши абзац 3 (третій) резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути з Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві () на користь ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_2) 73,08 грн. судового збору та 14 400,00 грн. витрат на правову допомогу».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст постанови виготовлено 15.12.2015 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.