Справа № 826/26939/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
15 грудня 2015 року м. Київ № 826/26939/15
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
про зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить встановити факт перебування ОСОБА_1 в зоні безпосередніх бойових дій в період від 07 серпня 1941 року по 20 вересня 1941 року, які мали місце в районі колишнього села Вита Литовська Київського району Київської області (сьогодні на території Голосіївського району м. Києва).
Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі суд звертає увагу на наступне.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до положень частини 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
У пункті 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
Водночас, у пункті 1 частини 1 статті 3 Кодексу визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі - на виконання делегованих повноважень.
Так, зі змісту позову та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт перебування ОСОБА_1 в зоні безпосередніх бойових дій в період від 07 серпня 1941 року по 20 вересня 1941 року.
Разом з тим, відповідно до статті 234 Цивільного процесуального кодексу України встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відбувається за правилами, визначеними главою 6 Цивільного процесуального кодексу України.
Зокрема, частиною 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України).
Отже, спірні правовідносини між ОСОБА_1 та відповідачем за даним позовом не відносяться до сфери публічно-правових відносин та гарантуються нормами окремої приватної галузі права.
У відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Водночас, згідно з частиною 6 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України є необхідним роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даних позовних вимог має здійснюватись за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України, що належить до компетенції місцевого суду загальною юрисдикції.
На підставі вищенаведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даних позовних вимог має здійснюватися за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України, що належить до компетенції місцевого суду загальної юрисдикції, який спеціалізується на розгляді цивільних справ.
Додатково роз`яснити, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з такою ж заявою, щодо якої постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, не допускається.
Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі та позовні матеріали надіслати позивачу негайно.
У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України та набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 КАС України.

Суддя А.С. Мазур