Справа № 822/2752/13-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ К/800/8309/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання виплатити кошти за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :
У червні 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просили визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати їм додаткової грошової винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити їм таку винагороду починаючи з жовтня 2012 року по цей час.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 в частині невиплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щомісячної додаткової грошової винагороди починаючи з жовтня 2012 року по березень 2013 року включно. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (м.Старокостянтинів) виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додаткову щомісячну грошову винагороду з 24 жовтня 2012 року по 31 березня 2013 року включно.

У касаційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що майор ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника командного пункту - заступника начальника штабу з бойового управління Військової частини НОМЕР_1 , на яку призначений наказом командувача ПвК «Захід» від 11 березня 2012 року №32.

Капітан ОСОБА_2 проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді оперативного чергового - офіцера з бойового управління Військової частини НОМЕР_1 , на яку призначений 04 березня 2011 року.

Позивачі обіймають посади наземних авіаційних спеціалістів, які забезпечують безпеку польотів літаків, вертольотів, що підтверджується Положенням про командні пункти об`єднань, з`єднань та частин фронтової авіації (введене в дію наказом Головнокомандувача Військово-повітряних сил від 30 січня 1987 року №021), в якому передбачені функціональні обов`язки позивачів за вказаними посадами, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 21 лютого 2013 року №154 «Про виплату щомісячної додаткової грошової винагороди наземним авіаційним спеціалістам командного пункту Військової частини НОМЕР_1 за жовтень, листопад, грудень 2012 року та січень 2013 року», наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 14 грудня 2012 року № 1363 «Про допуск особового складу командного пункту Військової частини НОМЕР_1 до керівництва польотами в дальній зоні згідно досягнутого рівня підготовки, в районі відповідальності командного пункту Військової частини НОМЕР_1 у 2013 навчальному році».

Пізніше до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 21 лютого 2013 року № 154 були внесені зміни (окремі пункти викладені в новій редакції), внаслідок чого позивачів виключено з переліку осіб, яким виплачується додаткова грошова винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення на місяць.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачі звернулися до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачі мають право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 % місячного грошового забезпечення на місяць відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України від 05 грудня 2012 року № 825 «Про внесення змін до Інструкції про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади у Військово-морських силах Збройних Сил України та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2012 року № 2091/22403, починаючи з 24 жовтня 2012 року по 31 березня 2013 року.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Про питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби; особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій.

Пунктом 2 вказаної Постанови передбачено, що граничні розміри, порядок та умови виплати цієї винагороди визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством надзвичайних ситуацій та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Наказом Міністра оборони України № 595 від 15 листопада 2010 року затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил України та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2010 року за № 1194/18489.

Відповідно до зазначеної Інструкції виплата винагороди здійснюється в розмірах до 100 відсотків місячного грошового забезпечення на місяць, зокрема, військовослужбовцям, які займають посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил Збройних Сил України та Сухопутних військ Збройних Сил України за Переліком посад військовослужбовців - наземних авіаційних спеціалістів, які забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил Збройних Сил України та Сухопутних військ Збройних Сил України, згідно з додатком 1 до цієї Інструкції (далі Перелік).

Згідно з приміткою до Переліку виплата винагороди провадиться за умови, якщо особи офіцерського складу, які займають посади з групою військово-облікової спеціальності 06, 12, 20, 60, 62 цього Переліку, фактично забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів.

Наказом Міністерства оборони України від 05 грудня 2012 року № 825 «Про внесення змін до Інструкції про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади у Військово-морських силах Збройних Сил України та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2012 року за № 2091/22403, Інструкція про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил України та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди доповнена Переліком посад військовослужбовців - наземних авіаційних спеціалістів, які забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил Збройних Сил України та Сухопутних військ Збройних Сил України (додаток № 1).

У вказаному Переліку окремо передбачені посади начальника командного пункту за кодом посади 4320 (кодове позначення ВОС 0627), оперативного чергового за кодом посади 0846 (кодове позначення ВОС 0627), офіцера бойового управління за кодом посади 1687 (кодове позначення ВОС 0627). Водночас, Переліком не передбачені посади начальника командного пункту - заступника начальника штабу з бойового управління та оперативного чергового-офіцера бойового управління саме як посади з подвійним найменуванням.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 14 грудня 2012 року № 1132 «Про допуск особового складу до несення оперативно-чергової служби у 2013 навчальному році» ОСОБА_1 допущений до несення оперативно-чергової служби у 2013 навчальному році в якості оперативного чергового командного пункту.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 14 грудня 2012 року № 1363 «Про допуск особового складу командного пункту Військової частини НОМЕР_1 до керівництва польотами в дальній зоні згідно досягнутого рівня підготовки, в районі відповідальності командного пункту Військової частини НОМЕР_1 у 2013 навчальному році» позивачі допущені до керівництва польотами в дальній зоні в якості офіцерів з бойового управління.

Згідно витягу зі штату №15/137 бригади тактичної авіації Військової частини НОМЕР_1 посада начальника командного пункту, яку обіймає ОСОБА_1 входить до штату командного пункту штабу управління та має код 4320 і номер військово-облікової спеціальності 0627.

Згідно витягу зі штату №15/137 бригади тактичної авіації Військової частини НОМЕР_1 посада оперативного чергового, яку обіймає ОСОБА_2 входить до штату командного пункту штабу управління та має код 0846 і номер військово-облікової спеціальності 0627.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, встановивши фактичні обставини справи, дійшли обґрунтованого висновку, що оскільки посади, які обіймали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спірний період часу, входять до Переліку та позначені відповідними кодами і номерами військово-облікової спеціальності, то позивачі мають право на отримання спірної винагороди.

Крім того, судами обґрунтовано не взято до уваги посилання відповідача на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 22 лютого 2013 року №248/3/9/1/136, оскільки таке не є нормативно-правовим актом, а тому не може бути підставою для відмови в отриманні вказаної грошової винагороди військовослужбовцям, право на отримання якої передбачено законодавством України.

Доводи та мотиви, викладені відповідачем у касаційній скарзі, не ґрунтуються на законі, були перевірені судами першої та апеляційної інстанцій і їм дана належна правова оцінка.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, оскільки оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало