Справа № 363/3190/14-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2015 р. м. Київ К/800/4341/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,
секретар Малина Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо невиконання судового рішення у справі № 2-а-635/11 (виконавчий лист №2-а-635/11), що набрало законної сили; зобов'язати Державну казначейську службу України здійснити дії по виконанню вказаного судового рішення, а саме, перерахувати недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в сумі 4320 грн.; зобов'язати відповідача відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» нарахувати та виплатити ОСОБА_4 компенсацію в розмірі 3% річних від несплаченої суми, починаючи з 03 листопада 2013 року та подати до суду звіт про виконання судового рішення; стягнути з Державної казначейської служби України моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 27 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Державної казначейської служби України щодо невиконання постанови Вишгородського районного суду Київської області від 01 квітня 2011 року у справі №2а-635/11 (виконавчий лист №2-635/11). Зобов`язано Державну казначейську службу України здійснити дії щодо виконання постанови Вишгородського районного суду Київської області від 01 квітня 2011 року у справі №2а-635/11 (виконавчий лист №2-635/11). Зобов`язано Державну казначейську службу України відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» нарахувати та виплатити ОСОБА_4 компенсацію в розмірі 3% річних від несплаченої суми, починаючи з 03 листопада 2013 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Вишгородського районного суду Київської області від 01 квітня 2011 року по справі №2а-635/11, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2012 року, стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області на користь ОСОБА_4 4320 грн. недоотриманої суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення.

На виконання вказаного судового рішення Вишгородським районним судом Київської області 15 травня 2012 року видано виконавчий лист №2-635/11, строк для пред`явлення якого продовжено ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06 червня 2013 року.

22 квітня 2014 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до Головного управління Державного казначейської служби України у Київської області про виконання постанови Вишгородського районного суду Київської області від 01 квітня 2011 року та відповідного виконавчого листа.

Листом Головного управління Державного казначейської служби України у Київської області від 29 квітня 2014 року №15-04/343-2413 ОСОБА_4 повідомлено, що вищевказану заяву позивача разом з додатками листом від 05 листопада 2013 року №15-078/893-7119 направлено за належністю до Державної казначейської служби України для подальшого виконання.

26 травня 2014 року позивач звернувся до Державної казначейської служби України із заявою про надання звіту про викнання судового рішення.

Листом Державної казначейської служби України від 25 червня 2014 року №5-13/5036-14956 позивача повідомлено, що вказаний виконавчий документ знаходиться на виконанні та буде виконаний в порядку черговості після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Державною казначейською службою України у встановлений частиною 4 статті 3 Закону України«Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» строк не перераховані кошти за рішенням суду, а тому відповідач має нарахувати та виплатити на користь стягувача передбачену частиною 1 статті 5 Закону України«Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи позивачу у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність в діях відповідача протиправної поведінки, оскільки відповідні кошти підлягають виплаті в межах, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на відповідний рік.

Однак, колегія суддів Вищого адміністративного суду України висновки судів першої та апеляційної інстанцій вважає передчасними та такими, що зроблені з неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно частин 1, 2 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 24 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Частиною 1 пункту 31 Порядку передбачено, що у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Пунктом 33 вказаного Порядку передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку.

Процедура безспірного списання коштів з державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів визначена пунктами 47-52 Порядку.

Згідно пункту 47 Порядку безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником, інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» за бюджетною програмою КПКВ 3504040 було передбачено 76961800 грн. для забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою.

При цьому, як було встановлено судом апеляційної інстанції, станом на грудень 2014 року перед позивачем на виконанні в порядку черговості перебуває значна кількість рішень на загальну суму, яка перевищує суму, що передбачена бюджетною програмою.

Відповідно до пункту 49 Порядку у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

Проте, надаючи оцінку спірним правовідносинам, судами попередніх інстанцій не було з'ясовано чи вчинялися відповідачем дії, передбачені пунктом 49 Порядку.

Згідно частин 1, 2 статті 5 Закону України«Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Виходячи з правової природи річних та способу їх обчислення, для їх нарахування, в порядку статті 5 Закону України«Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» слід встановити дату надходження документів та відомостей, необхідних для перерахування коштів, дату закінчення встановленого законом строку для перерахування коштів, дату перерахування коштів стягувачу та строк прострочення платежу. А тому без встановлення зазначених обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію в розмірі трьох відсотків річних є передчасним.

Крім того, відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Враховуючи, що вказаний Закон набрав чинності з 01 січня 2013 року, а виконавчий лист №2-635/11 видано 15 травня 2012 року, суди мали б з'ясувати, в якому порядку повинно відбуватися виконання зазначеного виконавчого листа.

Не встановлення в судовому процесі зазначених вище обставин як таких, що мають суттєве значення у справі, призвело до передчасних та необґрунтованих належним чином висновків щодо прав і обов'язків сторін у даному спорі, та відповідно до положень частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм процесуального права, зокрема статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 27 жовтня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало