Справа № 826/19563/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Новак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

28 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича щодо не внесення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку НОМЕР_1 від 16 жовтня 2013 року, право вимоги на який було відступлено на користь позивача на підставі Договору про відступлення права вимоги від 22 січня 2015 року; визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не внесення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку НОМЕР_1 від 16 жовтня 2013 року, право вимоги на який було відступлено на користь позивача на підставі Договору про відступлення права вимоги від 22 січня 2015 року; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку НОМЕР_1 від 16 жовтня 2013 року, право вимоги на який було відступлено на користь позивача на підставі Договору про відступлення права вимоги від 22 січня 2015 року; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку НОМЕР_1 від 16 жовтня 2013 року, право вимоги на який було відступлено на користь позивача на підставі Договору про відступлення права вимоги від 22 січня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 16 жовтня 2013 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (далі - Клієнт) та Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» (далі - Банк) укладений Договір банківського рахунку НОМЕР_1, за умовами якого Банк зобов'язується відкрити поточний мультивалютний рахунок Клієнта НОМЕР_1 та здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку (а.с. 12-17).

Відповідно до умов вказаного договору ФОП ОСОБА_4 залучено на рахунок у банку грошові кошти у розмірі 1 514 857 грн 75 коп. Станом на 17.02.2015 залишок грошових коштів на рахунку становив 1 514 857 грн 75 коп., що підтверджується наявною у справі випискою з рахунку (а.с. 18).

22 січня 2015 року ФОП ОСОБА_4 відступила на користь восьми фізичних осіб право вимоги на кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1, а саме по 189 357 грн 22 коп. кожній фізичній особі (а.с. 40-46, 47-54).

Зокрема, право вимоги частини коштів, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «Енергобанк», ФОП ОСОБА_4 (Первісний кредитор) було відступлено ОСОБА_2 (Новий кредитор) на підставі договору про відступлення права вимоги від 22.01.2015 року (а.с. 19-20).

Згідно з умовами п.1.1 вказаного Договору від 22.01.2015, Первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор приймає право вимоги до ПАТ «Енергобанк», що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором банківського рахунку НОМЕР_1 від 16.10.2013 (Основний договір), укладений між Первісним кредитором та ПАТ «Енергобанк» (за договором - Боржник).

Відповідно до п.1.2 Договору за цим Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов'язань за Основним договором щодо повернення частини коштів, внесених на рахунок Первісного кредитора, у розмірі 189 357 грн 22 коп. у відповідності до умов Основного договору.

10 березня 2015 року ПАТ «Енергобанк» повідомлено про відступлення права вимоги частини коштів за Договором банківського рахунку НОМЕР_1 від 16.10.2013 на користь позивача (а.с. 49).

Як встановлено судом першої інстанції, Постановою Правління НБУ від 12.02.2015 №96 ПАТ «Енергобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних у зв'язку з порушенням вимог Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій юридичними та фізичними особами, затвердженого Постановою НБУ від 03 грудня 2003 року № 516 та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на тимчасову адміністрацію ПАТ «Енергобанк» Ільчука О.П.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Енергобанк» запроваджено строком на три місяці з 13.02.2015 по 12.05.2015 включно.

30 квітня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №93 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації та повноважень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» до 11.06.2015 включно.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 11.06.2015 №370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Енергобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 червня 2015 року №115 про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Ільчука Олександра Павловича строком на 1 рік з 12 травня 2015 року по 11 червня 2016 року (включно).

Дізнавшись про відсутність позивача у переліку вкладників, які мають право відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, 31 липня 2015 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду із заявою, в якій просив включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Енергобанк», а саме за договором банківського рахунку НОМЕР_1 від 16.10.2013, укладений між ФОП ОСОБА_4 та ПАТ «Енергобанк», право вимоги на які було відступлено на користь позивача.

31 липня 2015 року позивачем також подано заяву до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виплати гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до пояснень позивача, жодних відповідей на вказані заяви на адресу позивача не надходило.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з метою їх відновлення фізична особа звернулась за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше, в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач не є вкладником ПАТ «Енергобанк» та, відповідно, не має права на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відтак позивач за умовами договору про відступлення права вимоги є кредитором по відношенню до Банку, а не вкладником, по-друге, не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників, оскільки такі вимоги є похідними від позовних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (Закон №4452-VI) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, також встановлюється Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14.

Згідно із частинами першою та частиною другою ст. 4 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до частин першої та частини другої ст. 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований ст. 27 Закону №4452-VI, відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Пунктами 3, 4 р.3 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14, встановлено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до п.6 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Згідно п.п.2, 4 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Отже, чинним законодавством передбачено, що єдиним документом, який складає Уповноважена особа, є перелік вкладників, а складання Загального реєстру не віднесено до повноважень Уповноваженої особи.

Відповідно до норм чинного законодавства Загальний реєстр складається виключно на підставі Переліку вкладників.

Тобто, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складає Загальний реєстр теж на підставі Переліку вкладників.

У переданому Уповноваженою особою переліку вкладників ПАТ «Енергобанк» інформація про позивача на момент звернення відсутня, у зв'язку з чим, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на підставі вказаного переліку не включено позивача до Загального реєстру.

Як свідчать матеріали справи, Договір банківського рахунку НОМЕР_1 від 16.10.2013 укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та ПАТ «Енергобанк».

ФОП ОСОБА_4 відповідно до договору про відступлення права вимоги від 22.01.2015 відступлено право вимоги позивачу щодо повернення частини коштів, внесених на рахунок НОМЕР_1 у розмірі 189 357 грн 22 коп.

Крім того, 22 січня 2015 року ФОП ОСОБА_4 відступила на користь інших семи фізичних осіб право вимоги на кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1, а саме по 189 357 грн 22 коп. кожній фізичній особі.

Разом з тим, як встановлено в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 по справі №826/10992/15, постановою Національного банку України від 22.01.2015 №48/БТ ПАТ «Енергобанк» віднесено до категорії проблемних та введено обмеження щодо залучення вкладів.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказані обставини позивачем не спростовані, як і не надано аргументованих пояснень з приводу доцільності укладання договору про відступлення права вимоги до неплатоспроможнього банку, який на момент укладання договору вже не міг виконувати свої зобов'язання перед клієнтами.

31 липня 2015 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду з заявою, в якій просив включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Описані вище дії відбувалися з метою отримання коштів не від банку, не за рахунок банку, а від Фонду гарантування вкладів і за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто за рахунок держави.

Згідно з п. 4 частини першої ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції від 28.12.2014) у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

- вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката;

- вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

У відповідності до вимог ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Так, матеріалами справи підтверджується, що а ні позивачем, а ні на користь позивача, не укладались договори банківського вкладу (депозиту) або банківського рахунку, позивачем не вносилися кошти до банку. Крім того, позивач не є власником іменного депозитного сертифіката.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не є вкладником, а вклад на його ім'я не є тим вкладом у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який підлягає відшкодуванню за рахунок саме Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У даному випадку, позивач за умовами договору про відступлення права вимоги є кредитором по відношенню до Банку. Задоволення таких вимог кредиторів банку здійснюється у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за рахунок коштів, одержаних в результаті реалізації і продажу майна банку.

Відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, ухваливши рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що відповідачами не порушено законних прав та інтересів позивача, про які останній зазначає у своїй позовній заяві, відтак вказані відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.