Справа № 2-а-1802/11
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2011-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-1802 /2011р.
ПОСТАНОВА

іменем України

03 червня 2011 р. Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Онищенко В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання щодо проведення перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання відповідача перерахувати їй основну пенсію по інвалідності.

Позивачка посилається на те, що вона є інвалідом 2 групи, категорії 1 внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС та отримує пільгову пенсію по інвалідності .

Відповідно до ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй, як інваліду 2 групи, щодо якої встановлено причинний зв»язок з наслідками аварії на ЧАЕС, пенсія повинна бути призначена в розмірі не менше 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком .

Проте, відповідач виплачував їй пенсію не у відповідності із Законом, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Позивачка просить визнати дії відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі щодо призначення їй пенсії в розмірах, що не відповідають вимогам ч.4 ст.. 54 Закону України від 28.02.1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов»язати відповідача провести перерахунок її пенсії на рівні,не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до вимог ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,за період,передбачений законом.

В судове засідання позивачка не з»явилася.

Подала заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України.

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС -1 категорії посвідчення Серії А№ 098866, є інвалідом 2 групи, захворювання зв»язано з наслідками аварії на ЧАЕС, що підтверджено відповідною довідкою МСЕ та одержує пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 25 січня 2011 року( з 02.09.2009 року по 25.01.2011 року позивачка одержувала пенсію за віком при повному стажі).

Проте,розмір її основної пенсії не відповідає вимогам ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування "іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював цей розмір, немає, а тому посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

Пенсія позивачці нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду.

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі.

А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству ( № 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст. 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Перерахунку пенсія позивачки відповідно до ст.54 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягає з 25 січня 2011р., оскільки позивачка з 25.01.2011 року одержує пенсію як інвалід 2 групи,відповідно до ст. 54 ЗУ»Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Керуючись ст.ст.99,100,122,128, 158-163, 256 КАС України, ст. 54 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 в розмірі, який не відповідає вимогам ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,- неправомірними.

Зобов»язати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної пенсії як інваліду 2-ої групи, яка має становити 8(вісім) мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 ЗУ»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 25 січня 2011 року.

Стягнути різницю між нарахованими та виплаченими сумами.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Постанова набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного адміністративного суду через Іванківський райсуд.

Суддя: