Справа № 2-а/1570/4811/11
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а/1570/4811/11

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В..

за участю представника апелянта Панчошак О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Малиновського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, 3-ті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3, Державне казначейство України про визнання неправомірними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Малиновського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, треті особи Державне казначейство України, ОСОБА_3 та просив:

- визнати неправомірними та скасувати накази Головного управління МВС України в Одеській області № 245 о/с від 07.06.2011 року та від 13.05.2011 року № 611 в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, оперуповноваженого сектора карного розшуку Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області;

- зобов'язати Головне управління МВС України в Одеській області поновити ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області; допустити до негайного виконання постанову суду в частині зобов'язання поновити ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області;

- стягнути з Головного управління МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2012 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2012 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 08.10.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 року скасовано. Справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В своїй апеляційній скарзі Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_2 (т. 1 а.с.19-22), 01 серпня 2008 року на підставі наказу ГУМВС України в Одеській області №412 о/с ОСОБА_2 було прийнято на службу в органи внутрішніх справ.

Наказом ГУМВС України в Одеській області №245 о/с від 07 червня 2011 року, у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 (М-219784), оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області звільнено у запас Збройних Сил за п. 64 «є»(за порушення дисципліни) (т. 1 а.с. 9, 56).

Підставою для видання зазначеного наказу став наказ ГУМВС України Одеській області від 13.05.2011 року № 611 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області»(т. 1 а.с. 10-13, 54-55).

Відповідно до п. 2 зазначеного наказу за безвідповідальне ставлення до виконання своїх посадових обов'язків, грубе порушення вимог п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 10 Закону України від 20.12.1990 року «Про міліцію», що полягало у не реєстрації заяв про злочин в облікових документах, не прийнятті своєчасно по них рішення, невжитті оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинними законодавством, для розкриття цих злочинів, ч. 2 ст. 10 Закону України від 20.12.1990 року «Про міліцію», що виразилось у не повідомленні найближчий підрозділ міліції про звернення до нього громадян з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, не вжитті заходів до встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, п.п. 3.9, 3.17 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, затвердженої наказом МВС України від 14.04.2004 року №400, що полягало у не реєстрації заяви або повідомлення про злочин до ЖРЗПЗ або ЖРІЗ, не врученні заявникові талону-повідомлення про реєстрацію його заяви, п. 2.2.10 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справі на повідомлення про злочин, інші правопорушення та події, затвердженої наказом МВС України від 04.10.2003 року №1155, що виразилось у несповіщенні чергової частини відділу міліції про звернення громадян з заявами про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Кодексу честі працівника органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 04.01.1996 року №18, що виразилось у проявленій нещирості при проведенні службового розслідування, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, оперуповноваженого сектора карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, звільнено з органів внутрішніх справ на підставі п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за порушення дисципліни).

Підставами для винесення наказу про звільнення позивача з органів внутрішніх справ стали результати службової перевірки за зверненням гр. ОСОБА_4 щодо прийняття заходів до співробітників сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а також їх безпосереднього керівника, які вимагали від останньої гроші в сумі чотири тисячі доларів США для вирішення питання щодо заяви у відношенні неї та в подальшому, з її слів, отримали гроші в сумі вісім тисяч гривень 14.04.2011 року та дві тисячі п'ятсот гривень 18.04.2011 року (т. 1 а.с.65, 163).

Відповідно до висновку службової перевірки за результатами порушення службової дисципліни працівниками Хмільницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 26.04.2011 року (т. 1 а.с.57-59, 156-158), проведеною службовою перевіркою встановлено, що 19.04.2011 року до Одеського міського управління надійшов рапорт начальника Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області полковника міліції ОСОБА_6 (т.1 а.с.60, 155) про отримання заяви від гр. ОСОБА_4, 1961 р.н., мешканки АДРЕСА_1, щодо протиправних дій працівників карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, які вимагали гроші за прийняття рішення на користь ОСОБА_4 при розгляді матеріалів дослідчої перевірки у відношенні останньої. Зокрема, перевіркою визначено, що 01 березня 2011 року о 13-40 год. до Хмельнцького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області звернулась гр. ОСОБА_7, 1942 р.н., що мешкає в АДРЕСА_2, з усною заявою про шахрайські дії гр. ОСОБА_8, 1958 р.н., який мешкає в АДРЕСА_4. Разом з ОСОБА_7 до Хмельницького відділу міліції у означений день прибула гр. ОСОБА_9, що мешкає в АДРЕСА_3. Міліціонер сектору ресурсного забезпечення Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області старший сержант міліції ОСОБА_10 зареєстрував громадянок ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у журналі обліку відвідувачів та запрошених (інв. №870/2011) за №1839 і №1840 відповідно і пропустив їх до службового кабінету сектора карного розшуку №22.

При дослідженні витягів з журналу обліку відвідувачів та запрошених до Хмельницького ВМ (додаток №18 до Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань), встановлено, що 01 березня 2011 року о 13-40 год. до Хмельнцького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС Українив Одеській області прибули ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 193-199). Зазначені обставини також підтверджуються поясненнями міліціонера сектору ресурсного забезпечення Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області старшого сержанта міліції ОСОБА_10 (т. 1 а.с.186), з яких вбачається: « 01.03.2011 года в 13:40 обратились гр.ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_11 о чем мы с ними говорили я непомню но однако могу сказать что они хотели пройти в каб. № 22 сектора уголовного розыска. О том что они прошли в кабинет №22 я никому не говорил были они там или нет я невкурсе. Данные граждане вышли с отделения в 14:30».

Проведеною службовою перевіркою встановлено, що в кабінеті №22 знаходились старший оперуповноважений сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУВС України в Одеській області майор міліції ОСОБА_5 та оперуповноважений сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУВС України в Одеській області старший лейтенант міліції ОСОБА_2.

Також перевіркою було встановлено, що 01.03.2011 року під час надання усних заяв про шахрайські дії громадян ОСОБА_8 і ОСОБА_4, працівники Хмельницького відділу міліції ОСОБА_12 і ОСОБА_2 документували заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на папері де потім вони ставили свої підписи. Однак про прийняття даних заяв ОСОБА_12 і ОСОБА_2 не повідомили керівництво Хмельницького відділу міліції та оперативного чергового, не зареєстрували заяви у ЖРЗПЗ відділу, не оформили і не вручили заявникам талон -повідомлення про реєстрацію заяв у ЖРЗПЗ. Відповідно до висновку службової перевірки зазначені обставини підтверджуються поясненнями гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_7 від 26.04.2011 року (т.1 а.с.160-161, 187, 208-211).

З метою з'ясування обставин щодо звернення 01.03.2011 року гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_7 до Хмельнцького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з заявами про злочин судом було допитано в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7.

З показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 судом встановлено, що 01.03.2011 року гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 прийшли до Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з метою подання заяв щодо шахрайських дій громадян ОСОБА_8 і ОСОБА_4. Після реєстрації в журналі обліку відвідувачів та запрошених до Хмельницького ВМ ОСОБА_9 та ОСОБА_7 пройшли до каб. №22, за порадою невідомих їм осіб, які вони зустріли біля входу до відділення міліції. Проте зазначений кабінет був замкнений, а тому подати заяви про шахрайські дії зазначених вище осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не вдалося. Зачекавши біля 30-40 хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_9 покинули відділення міліції. На неодноразові запитання суду щодо подачі ними заяв 01.03.2011 року про вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вказали, що 01.03.2011 року ними до Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області заяв про вчинення злочину як усних так і письмових не подавалось. Крім того, свідок ОСОБА_7 пояснила, що у зв'язку з неодноразовим невиконанням ОСОБА_4 обіцянки щодо повернення наданих їй коштів, ОСОБА_7 13.04.2011 року звернулась з заявою до Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області щодо шахрайських дій громадян ОСОБА_8 і ОСОБА_4.

Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 звернулись до суду з письмовими поясненнями в яких також зазначили, що 01.03.2011 року до Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області не подавали заяв про вчинення злочину (т. 1 а.с.124-125, 127-130).

Також, під час службової перевірки було встановлено, що ОСОБА_5 і ОСОБА_2 гр. ОСОБА_4 перший раз зустріла в середині березня поточного року за ініціативою останніх, вони представились працівниками міліції і пред'явили дві заяви від громадян про шахрайські дії ОСОБА_4, що побічним чином підтверджує факт прийняття 01.03.2011 року заяв про злочин від громадян ОСОБА_9 і ОСОБА_7 працівниками Хмельницького ВМ без реєстрації їх у ЖРЗПЗ. В подальшій бесіді, зі слів ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 запропонували свою допомогу у вирішенні цієї проблеми за що запросили винагороду 4 тис. доларів США. Таким чином встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_12 мали намір використати незареєстровані заяви громадян про злочин, як предмет тиску на правопорушника з метою отримання від нього незаконної грошової винагороди. Зазначений висновок був зроблений на підставі пояснень ОСОБА_13 від 19.04.2011 року (т.1 а.с.164-166). Проте вказані висновки службової перевірки спростовуються показаннями свідка ОСОБА_14, допитаної за клопотанням представника відповідача, яка вказала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вона знає, ще з 2010 року коли вони відбирали від неї пояснення щодо заяв громадян про її шахрайські дії та у зв'язку з подальшим її притягненням до кримінальної відповідальності за вказаним фактом. Крім того, з показань свідка ОСОБА_4 судом встановлено, що документи, які були їй пред'явлені працівниками міліції ОСОБА_5 та ОСОБА_2 прочитано нею не було, а тому вказати дату та імена, прізвище осіб, які підписали вказані документи вона не може. Зміст зазначених документів, ОСОБА_4 знала лише зі слів самих співробітників міліції.

При цьому зазначені вище факти, які встановлені при проведенні службового перевірки у відношенні позивача та які слугували підставою для його звільнення за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», були досліджені в ході вирішення питання про порушення кримінальної справи у відношенні позивача за зазначеними фактами, та не знайшли свого підтвердження.

Крім того, допитані свідки ОСОБА_15, ОСОБА_8 також не змогли підтвердити наявність заяв щодо шахрайських дій громадян ОСОБА_16 і ОСОБА_4 датованих 01.03.2011 року. Так, з показань свідка ОСОБА_8 судом встановлено, що в середині березня 2011 року до нього приїздили співробітники міліції, імен та прізвищ яких він не пам'ятає, для з'ясування обставин щодо шахрайських дій с боку нього та ОСОБА_4 відносно громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_9 В подальшому також в середині березня його в телефонному режимі було викликано до Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, де він нього було відібрано пояснення майором міліції ОСОБА_5 та зазначені пояснення були документально зафіксовані. Проте, як вбачається з матеріалів справи, пояснення від громадянина ОСОБА_8 були відібрані майором міліції ОСОБА_5 13.04.2011 року, що підтверджується належним чином засвідченою копією пояснень громадянина ОСОБА_8, які датовані 13.04.2011 року. Крім того, зазначені обставини також викладені в висновку службової перевірки, відповідно до якого ОСОБА_8 прибув до Хмільницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 13.04.2011 року, що відображено у журналі обліку відвідувачів та запрошених до службових приміщень за №3020, і опитаний майором міліції ОСОБА_5

Як вбачається з висновку службової перевірки за результатами порушення службової дисципліни працівниками Хмільницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 26.04.2011 року проведеною службовою перевіркою встановлено, що 13.04.2011 року ОСОБА_7, враховуючи що відповідь про результати попереднього звернення з Хмельницького відділу міліції їй так і не надходила повторно звернулась до вказаного підрозділу, де оперативним черговим Хмельницького ВМ капітаном міліції ОСОБА_17 заява ОСОБА_7 була зареєстрована у ЖРЗПЗ за №3063 від 13.04.2011 року і проінформовано керівництво відділу, також було відібране від ОСОБА_7 письмове пояснення по суті звернення. Проте, як вбачається з дослідженої судом належним чином засвідченої копії заяви від 13.04.2011 року ОСОБА_7 та відповідних пояснень датованих також 13.04.2011 року (т. 1 а.с. 168-169), в зазначеній заяві відсутні будь-які посилання на те, що вона є повторною. Натомість з показань свідка ОСОБА_7 судом встановлено, що подання заяви 13.04.2011 року до Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області щодо шахрайських дій громадян ОСОБА_8 і ОСОБА_4 було саме невиконання своїх зобов'язань та неповернення коштів, які ОСОБА_7 були передані ОСОБА_4

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що заява ОСОБА_7 від 13.04.2011 року була зареєстрована у ЖРЗПЗ за №3063 від 13.04.2011 року та було відібране від ОСОБА_7 письмове пояснення по суті звернення. Розгляд даної заяви було доручено старшому оперуповноваженому СКР Хмельницького ВМ майору міліції ОСОБА_5 Для надання пояснень по суті звернення гр. ОСОБА_7 було запрошено до Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 та ОСОБА_4 Відповідно до рапорту позивача ОСОБА_4 відмовилась від надання письмових пояснень ознайомившись з ст. 63 Конституції України (т.1 а.с. 176). Тобто, судом встановлено, що були здійсненні всі заходи передбачені законодавством щодо реєстрація та розгляду заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам у справі, також допитано свідків з показань яких вбачається, що 01.03.2011 року до Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області не подавали жодних заяв про вчинення злочину, особисто з позивачем не зустрічались, а тому судом вмотивовано було задоволено позовні вимоги та доказано неправомірність притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ позивача.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає постанову суду обґрунтованою та викладену з урахуванням норм діючого законодавства виходячи з наступного.

Публічна служба є державною службою. Правовідносини щодо державної служби регулює Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХII. Відповідно до ст. 9 вказаного Закону правове становище державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Спеціальним законом, який визначає правове становище державних службовців органів внутрішніх справ, є Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 року №565- ХII, статтею 18 якого передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114.

Підстави звільнення зі служби в органах внутрішніх справ України зазначені у розділі VII Положення № 114.

Відповідно до підпункту «є» пункту 64 Положення №114 порушення дисципліни особи середнього начальницького складу є підставою для звільнення зі служби в запас (з постановкою на військовий облік).

Статтею 1 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-1V, передбачено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Пунктом 1.3 Інструкції №400 передбачено, що під термінами "приймання", "реєстрація", "розгляд" заяв і повідомлень про злочини, які застосовані у цій Інструкції, слід розуміти:

- приймання - дії посадових осіб органів внутрішніх справ при одержанні заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються;

- реєстрація - присвоєння кожній отриманій заяві і повідомленню про злочин порядкового номера і фіксація в передбачених Інструкцією облікових документах (ЖРЗПЗ, ЖРІЗ) стислих даних про заяви і повідомлення про злочини, що вчинені або готуються;

- розгляд - здійснення перевірки відомостей про злочини, що вчинені або готуються, про які йдеться в заяві і повідомленні, узагальнення матеріалів та прийняття рішення згідно з вимогами КПК України.

Пунктом 2.1 Інструкції № 400 передбачено, що приймання заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, незалежно від місця і часу їх вчинення, повноти отриманих даних, а також особистості заявника, здійснюється тим органом внутрішніх справ, до якого надійшло звернення чи повідомлення, цілодобово оперативним черговим. При особистому зверненні заявника до органу внутрішніх справ, який обслуговує республіканські, обласні центри та інші міста з територіальним поділом, крім спеціальних підрозділів боротьби з організованою злочинністю, із заявою чи повідомленням про злочин, у період з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., протокол усної заяви приймається виключно спеціально виділеним працівником у кімнаті для приймання громадян і відразу передається під підпис у журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, оперативному черговому для реєстрації.

Пунктом 2.4 Інструкції № 400 передбачено, що заяви або повідомлення представників органів державної влади та органів місцевого самоврядування, громадськості чи окремих громадян про злочини можуть бути усними або письмовими. Усні заяви заносяться до протоколу усної заяви (повідомлення) про злочин (додаток 2 до цієї Інструкції), який підписують заявник та посадова особа, що прийняла заяву. При цьому заявник попереджується про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про що відмічається у протоколі. У протоколі усної заяви (повідомлення) про злочин, де йдеться мова про вчинення насильства в сім'ї або реальну його загрозу, в обов'язковому порядку зазначається інформація про те, ким вчинено насильство в сім'ї, час і місце його вчинення, умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування, інші обставини вчинення насильства в сім'ї або реальної загрози його вчинення.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції № 400 в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються (далі -ЖРЗПЗ), реєструються заяви і повідомлення про злочини, що вчинені або готуються.

Згідно пункту 3.9 цієї ж Інструкції якщо заява і повідомлення про злочин, що вчинений або готується, надійшли до органу внутрішніх справ при особистому зверненні заявника, то водночас з його реєстрацією в ЖРЗПЗ у черговій частині органу внутрішніх справ оперативний черговий або спеціально уповноважений працівник оформляє талон-повідомлення (додаток 5 до цієї Інструкції) і видає його заявнику.

Як вбачається зі змісту п. 3.17 Інструкції № 400 приховуваними від обліку вважаються заяви і повідомлення про злочини, що вчинені або готуються, якщо відомості про них, на час виявлення не занесені до ЖРЗПЗ або ЖРІЗ, а самі заяви та повідомлення не отримали відповідного реєстраційного номера і заявнику не вручено талона-повідомлення.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного Статуту звільнення з органів внутрішніх справ є одним із видів дисциплінарних стягнень, які накладаються за порушення службової дисципліни на осіб рядового і начальницького складу.

Статтею 14 Дисциплінарного Статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Про оголошення дисциплінарного стягнення видається наказ.

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного Статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Разом з тим положення статті 18 Дисциплінарного Статуту зазначає, що оскільки наказ від 13.05.2011 року № 611 підлягає скасуванню, виданий на його виконання наказ по особовому складу №245 о/с від 07 червня 2011 року також є безпідставним та підлягає скасуванню в частині звільнення позивача з займаної посади.

Пунктом 24 Положення № 114 передбачено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді). У разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш ніж за один рік.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що отримання порядку проведення службової перевірки, яке мало місце в даному випадку, не є безумовною підставою для звільнення особи із займаної посади, оскільки для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності необхідно з'ясувати чи дійсно особою вчинено дисциплінарний проступок, обставини при яких він був вчинений, наявність вини, умислу, шкоди, ступінь важкості проступку.

Оцінюючи докази у справі, суд апеляційної інстанції, так само як і суд першої інстанції дійшов висновку, що в ході судового розгляду справи відповідачем не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, при цьому в матеріалах справи наявні докази відмови у порушенні кримінальної справи відносно позивача та згідно листа першого заступника прокурора Малиновського району м.Одеси Гурського І.М. від 03.12.2015 р. № (16-70) 9862 вих-15, наданого на запит суду, рішення про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_12 не приймалось.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено та встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тому рішення суду ухвалено з урахуванням положень статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з зазначеного, постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2012 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.12.2015 року

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик