Справа № 817/4253/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"08" грудня 2015 р. Справа № 817/4253/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "05" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації", Реєстраційної служби Березнівського районного управління юстиції, 3-я особа - Березнівське районне бюро технічної інвентаризації , ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, скасування державної реєстрації ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації, Реєстраційної служби Березнівського районного управління юстиції Рівненської області про визнання дій неправомірними, скасування державної реєстрації.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.06.2015 об'єднано в одне провадження адміністративний позов ОСОБА_3 до Рівненського ОБТІ, до Реєстраційної служби Березнівського районного управління юстиції Рівненської області про визнання дій неправомірними, скасування державної реєстрації, заявлений в межах адміністративної справи №817/4253/14 та адміністративний позов ОСОБА_3 до Рівненського ОБТІ про визнання дій неправомірними, скасування заключення, заявлений в межах адміністративної справи №817/821/15. Об'єднаній адміністративній справі присвоєно №817/4253/14.

До початку судового розгляду справи представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.10.2015р. провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду від 05.10.2015р. скасувати та справу №817/4253/14 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норми процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Закриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що заявлені у справі позовні вимоги випливають із відносин, що мають приватноправовий характер, а саме, щодо права власності на нерухоме майно. На думку суду, позивач звернувся до суду за захистом прав, що випливають з цивільних правовідносин, вказаний спір не є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частинами 3,4 ст.105 КАС України встановлені вимоги, які може містити адміністративний позов: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Частиною 4 цієї статті визначено, що позовна заява може містити, крім визначених частиною третьою цієї статті, інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

За змістом позовних вимог ОСОБА_3 просить суд:

- визнати неправомірними дії Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації по складанню заключення від 28.08.2002 року «Про можливість оформлення права приватної власності на самочинно збудований житловий будинок» АДРЕСА_1 за реєстраційним номером №171026 за ОСОБА_4 (а.с.101-102);

- скасувати заключення від 28.08.2002 року «Про можливість оформлення права приватної власності на самочинно збудований житловий будинок» АДРЕСА_1 за реєстраційним номером №171026 за ОСОБА_4;

- визнати неправомірними дії Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації по реєстрації права власності на самочинно збудований житловий будинок АДРЕСА_1 за реєстраційним номером №171026 за ОСОБА_4 (а.с.4);

- скасувати державну реєстрацію права власності на самочинно збудований житловий будинок АДРЕСА_1 за реєстраційним номером №171026 за ОСОБА_4.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 КАС України адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому до юрисдикції адміністративних судів належать не усі публічно-правові спори, а лише ті, одним із учасників яких є суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції.

До адміністративних судів згідно з ч.2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У розумінні п.7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать публічно-правові спори з правовідносин, що виникають у сфері здійснення публічної влади. Принаймні одним із учасників публічно-правового спору повинен бути суб'єкт владних повноважень і цей спір має бути саме з приводу публічно-правових відносин, відносин, у якому позивач вважає, що суб'єкт владних повноважень своїми рішеннями, дією чи бездіяльністю порушив його права, свободи чи інтереси.

Юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ (підвідомчість справ) визначена ст.17 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб"єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункт 7 частини першої цієї ж статті визначає, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, спір набуває ознак публічно-правового характеру за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

За приписами пункту 1 статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень органу державної реєстрації прав належить, зокрема, проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації.

Відповідно до положень частини першої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень державного реєстратора прав на нерухоме майно відноситься, зокрема, видача свідоцтв про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону.

В силу положень пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та інших законодавчих актів України" бюро технічної інвентаризації на основі законодавства здійснювали владно-управлінські функції щодо реєстрації права власності та користування на об'єкти нерухомого майна до 01.01.2013 року.

Заключення КП Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації щодо можливості оформлення права приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 датоване 28 серпня 2002 року (а.с.72).

Відповідно до рішення Березнівського районного бюро технічної інвентаризації державна реєстрація права приватної власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 (реєстраційних норм об'єкта 171026) була здійснена в березні 2011р. (а.с.62).

Таким чином, видача рішення про державну реєстрацію прав, заключення є реєстраційними діями в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв'язку з чим вимоги позивача відповідають ознакам публічно-правового спору та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_3 вказув, що скасувавши державну реєстрацію на самочинно збудований будинок за ОСОБА_4, суд дасть можливість йому законним шляхом узаконити частину самочинно збудованого житлового будинку.

Взявши вказане обґрунтування до уваги, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що між сторонами вже існує спір про право на нерухоме майно. Спір про право власності на майно, у випадку його оспорювання чи невизнання дійсно підлягає вирішенню в порядку цивільного (господарського) судочинства шляхом пред'явлення відповідного позову про захист прав власності. Однак, в даному випадку він може виникнути лише після вирішення вимог, які ставляться в даній справі позивачем.

Приписами ст.204 КАС України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність оскаржуваного судового рішень вимогам ст.159 КАС України щодо законності і обґрунтованості, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа №817/4253/14 направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до приписів ст.199 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "05" жовтня 2015 р. скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Комунальне підприємство "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" вул. Білякова 4-а,м.Рівне,33028

4- Реєстраційна служба Березнівського районного управління юстиції вул.Андріївська,24,м.Березне,Березнівський район, Рівненська область,34600

5- третій особі: Березнівське районне бюро технічної інвентаризації - вул. Київська,10а,Березне,Березнівський район, Рівненська область,34600,

6- ОСОБА_4 - АДРЕСА_1,