Справа № 308/13519/15-а
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2015 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Шепетко І.О.,

при секретарі Терпай С.В.,

з участю представника позивача - Радя О.І.,

відповідача ОСОБА_4.,

представника відповідача ОСОБА_2.,

перекладача ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративнусправу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області до громадянина Вірменії ОСОБА_1, про примусове видворення,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина республіки Вірменії ОСОБА_4, в якому просить суд постановити рішення, яким видворити за межі території України у примусовому порядку відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.11.2015 року під час проведення цільових профілактичних заходів щодо нагляду та контролю за виконанням законодавства у міграційній сфері під умовною назвою «Кордон» у м. Ужгород, по вул. Станційній, працівниками ГУДМС України в Закарпатській області спільно з військовослужбовцями Чопського прикордонного загону виявлено громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_4 без документів, які б давали право перебування в Україні іноземця на законній підставі. Відповідно до пояснень та наданого паспорта громадянина Республіки Вірменії, серії НОМЕР_1, виданого 27.02.2012 року в м. Гюмрі, 016 встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином Республіки Вірменія, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Гюмрі Ширакської області. 05.10.2015 року відділом прикордонної служби «Сокиряни» Чернівецького прикордонного загону, відповідача, за перевищення проживання дозволеного терміну на території на 690 днів, притягнено до відповідальності відповідно до ч.2 ст. 203 КУпАП. 06.10.2015 року начальником Хмельницького МВ УДМС України в Хмельницькій області затверджено рішення про примусове повернення з України відповідача і роз'яснено про зобов'язання покинути територію України не пізніше 30.10.2015 року. Однак територію України відповідач не покинув, приїхав до м. Ужгород, де став проживати у готелі «Закрпаття». Відповідач не виконав рішення про примусове повернення, постійного місця проживання не має, до органів та підрозділів міграційної служби з заявою і документами необхідними для вирішення питання про продовження строку перебування або визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених вище мотивів, додатково пояснив, що відповідачем перевищено термін перебування на території України та його поведінка дозволяє зробити висновок, що останній в добровільному порядку не покине територію Україну. З наведених вище підстав просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та суду пояснив, що на України проживає з співмешканкою, виховує її дитину, має намір одружитися та встановити опікунство над дитиною. Крім того зазначив, що у Вірменію йому повертатися небезпечно, оскільки має там політичне переслідування. Не зміг оформити законність свого перебування на території України з підстав того, що доглядав за хворою дитиною своєї співмешканки. Звертався до сільської ради, але йому в усній формі відмовили у реєстрації на території України. Жодного доказу підтвердження законних підстав перебування на території України надати не може. Просив примусово не видворяти за межі України, тому що має намір оформити своє перебування на території України відповідно до закону.

Представник відповідача підтримав доводи відповідача, просив не видворяти останнього за межі України, вважає, що ОСОБА_4, має сім'ю, в майбутньому оформить всі документи для надання права перебування на території України.

Заслухавши сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

При перевірці встановлено, що громадянин Вірменії ОСОБА_4 прибув на територію України 17.08.2013 по паспортному документу громадянина Республіки Вірменія НОМЕР_1 виданому 27.02.2012 р., про що в паспорті зроблено відповідну відмітку на аркуші 32.

05.10.2015 р. ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП за порушення правил перебування на території України (адмінпротокол ЗхРУ № 049811). За наслідками розгляду протоколу на іноземця накладений штраф в розмірі 850 грн.

06.10.2015 р. ОСОБА_4 було повідомлено про те, що йому необхідно до 30.10.2014 виїхати за межі України, однак останній дану вимогу не виконав.

Термін перебування на території України ОСОБА_4 закінчився 14.11.2013 року і з цього ж часу іноземець вважається таким, який знаходиться в державі Україна на нелегальному положенні.

06.10.2015 р. начальником Хмельницького МВ УДМС України в

Хмельницькій області затверджено рішення про примусове повернення з України громадянина Вірменії ОСОБА_4 та роз'яснено про зобов'зання покинути територію України у термін не пізніше 30.10.2015 року. Крім того, заборонено подальший в'їзд на територію України до 06.10.2018 року, про що в паспорті ОСОБА_4 зроблено відповідні відмітки.

Вказані рішення іноземцем не оскаржувалися і на даний час є чинними.

Згідно з ч. 4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

За правилами ч. 1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Також, статтею 4 Закону України №3773-VI від 22.09.2011 року "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. Пунктом 15 вказаної статті зазначено наступне - іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до абз.2 п.2 "Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за порушення порядку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України за ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Крім того, 06.10.2015 року начальником Хмельницького МВ УДМС України в Хмельницькій області прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина Вірменії ОСОБА_4 та зобов'язано його покинути територію України у термін до 30.10.2015 року. Про що 06.10.2015 року було зроблено відмітку у паспорті на аркуші 31.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача законні підстави для знаходження на території України відсутні, оскільки термін перебування його на території України закінчився. Залишати територію України відповідач наміру не має, а тому підлягає примусовому видворенню з України. Крім того, ст. 4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, однак, суду, при розгляді даної справи, жодних підстав, які визначені в наведеній статті, відповідачем не надано.

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Щодо відповідача, обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та унеможливлюють примусове видворення за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту". Посилання відповідача на те що у Вірменії йому загрожує небезпека через його політичні переконання безпідставні, оскільки ним не надано жодного доказу, зокрема підтвердження його відношення до відповідній політичної організації, наявності тиску та переслідування.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач порушив вимоги законодавства України, й відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України. Тому вимогу про видворення суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. 30,31,32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.11,70,71,86,106-163,183-5,КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задоволити повністю.

Примусово видворити громадянина Вірменії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. за межі території України.

Допустити негайне виконання постанови.

Постанова суду може бути оскарженадо Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови буде виготовлений протягом п'яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Суддя І.О. Шепетко