Справа № 805/4913/15-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 р. Справа № 805/4913/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Шеріфа до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 Шеріф звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог) до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (відповідач 1), Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку (відповідач 2) про зобовязання відповідача 1 закінчити виконавче провадження №31124914, зобовязання відповідача 2 закінчити виконавчі провадження №23676373, №31128923, зобовязання відповідача 1 зняти арешт та скасувати забобону відчуження усього рухомого майна накладеного згідно постанови від 11.09.2012 ВП № 31124914 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, зобовязання відповідача 2 зняти арешт та скасувати заборону відчуження усього рухомого майна накладеного згідно постанови від 24.02.2012 ВП № 31128923 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, зобовязання відповідачів 1 та 2 зняти та скасувати заборону відчуження усього нерухомого майна накладеного згідно постанов від 24.02.2012 ВП № 31128923 та від 13.01.2011 ВП № 23676373, зобовязання відповідачів винести відповідні постанови щодо скасування накладених арештів на майно ОСОБА_1 Шеріфа.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у 2008 році між ПАТ «ВТБ банк», ОСОБА_1 Шеріфом, ОСОБА_1 Сєдатом та Спільно українсько-турецьким підприємством в формі ТОВ «Шеріф Тур LTD» укладено догорів кредиту. У звязку з несвоєчасним виконанням умов сплати процентів за графіком банк звернувся з вимогами до суду. Рішеннями Київського районного суду м. Донецька від 28.09.2011, від 22.11.2011 стягнуто з позивача на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість з відсотками у сумі 3433785,91 грн. та в сумі 1879379,24 грн. Виконавчі листи були направлені до виконавчих служб для примусового виконання рішень суду, на підставі яких відповідачами відкриті виконавчі провадження № 31128923, № 31124914, № 23676373 з примусового виконання рішень суду. Постановами ВДВС Київського РУЮ м. Донецька та ВПВР УДВС ГУЮ у Донецькій області накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивача. У 2012 році позивач повністю виконав зобовязання за кредитним договором, про що повідомив ВДВС Київського РУЮ м. Донецька. У червні 2015 року ОСОБА_1 Шеріф виявив намір реалізувати майно, яке належить йому на праві власності. Із Державного реєстру виконавчих проваджень дізнався, що арешт з рухомого та нерухомого майна не знято. Також позивач дізнався про те, що державними виконавцями ВДВС Київського РУЮ у м. Донецьку та ВПВР УДВС ГУЮ у Донецькій області не винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень у звязку з фактичним виконанням у повному обсязі рішень у строк для добровільного виконання. 19.06.2015 позивачем вдруге надано листи ПАТ «ВТБ Банк» про погашення заборгованості за кредитним договором до відповідачів. На теперішній час відповідачами не надано доказів про зняття арешту з майна позивача. Посилаючись на положення Закону України «Про виконавче провадження» позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Представники сторін у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача 1 через відділ діловодства та документообігу суду надав заяву, в якій просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції надав до суду письмові пояснення щодо позову, в обґрунтування яких зазначив, що на виконанні у Відділі ДВС Київського районного управління юстиції у м.Донецьку перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 Шеріфа заборгованості. У звязку з проведенням на території м. Донецька активної фази антитерористичної операції та неможливості проведення подальших виконавчих дій, виконавче провадження було закінчено. У звязку з озброєним захватом приміщень, матеріально-технічної бази та документації Відділу виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 Шеріфа втрачені. Просив розглянути справу без участі представника відділу.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви від 10.11.2015, 23.04.2008 між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 Шеріфом, а також поручителями ОСОБА_1 Сєдатом та Спільно українсько-турецьким підприємством в формі ТОВ «Шеріф Тур LTD», був укладений договір кредиту № 2.116-/27/08СК, за умовами якого ПАТ «ВТБ Банк» м. Київ надав кредит на придбання автомобілів в сумі 393 000,00 доларів. Оскільки позивачем несвоєчасно виконувались умови сплати процентів за графіком банк скористувався своїм правом та звернувся до суду. Рішеннями Київського районного суду м. Донецька від 29.09.2011 та від 22.11.2011 позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» задоволено, внаслідок чого стягнуто з ОСОБА_1 Шеріфа на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість в сумі 3 433 785,91 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 1 879379,24 грн.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна встановлено наступне.

24.02.2012 на підставі постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.02.2012 по ВП № 31128923 внесено запис про арешт рухомого майна за № 12207074.

11.09.2012 на підставі постанови ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Донецькій області про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 11.09.2012 по ВП № 31124914 внесено запис про арешт рухомого майна та заборону відчуження за №12974894.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №116852197 від 21.10.2015 вбачається наступне.

15.01.2011 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку про відкриття виконавчого провадження № 23676373 від 13.01.2011 внесено запис про арешт нерухомого майна №10262540.

24.02.2012 на підставі постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.02.2012 по ВП № 31128923 внесено запис про арешт нерухомого майна № 10262543.

15.01.2011 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2011 по ВП №23676373 внесено запис про арешт нерухомого майна № 10262153.

24.02.2012 на підставі постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.02.2012 по ВП № 31128923 внесено запис про арешт нерухомого майна № 10262165.

15.01.2011 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2011 по ВП №23676373 внесено запис про арешт нерухомого майна № 10262174.

24.02.2012 на підставі постанови старшого державного виконавця Відділу державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження внесено запис про арешт нерухомого майна № 10262184.

З наявних у матеріалів справи доказів встановлено, що 13.01.2011 постановою старшого державного виконавця Київського районного управління юстиції у м. Донецьку відкрито виконавче провадження № 23676373 з примусового виконання ухвали Київського районного суду м. Донецька про забезпечення позову від 26.11.2010 по справі № 2-2242. Згідно з якою, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 Шеріфу та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

25.01.2011 постановою старшого державного виконавця органу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку закінчено виконавче провадження № 23676373 з примусового виконання ухвали Київського районного суду м. Донецька про забезпечення позову від 26.11.2010 по справі № 2-2242 у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду.

02.02.2011 постановою головного державного виконавця органу державної виконавчої служби Київського управління юстиції м. Донецька відкрито виконавче провадження № 24238753 з примусового виконання наказу № 1/49, виданого 12.07.2010 Господарським судом Донецької області про стягнення зі Спільного українсько-турецького підприємства в формі ТОВ «Шеріф Тур LTD» на користь ВАТ «ВТБ Банк» суми в розмірі 3 402 183,91 грн. Відповідно до якої, накладено арешт на все майно Спільного українсько-турецького підприємства в формі ТОВ «Шеріф Тур LTD» у межах суми звернення стягнення 3 402 183,91 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Заявою представника Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» ОСОБА_2 від 03.02.2011 за вих. № 381/01 ПАТ «ВТБ Банк» просить начальника ВДВС Київського РУЮ м. Донецька повернути без виконання судовий наказ № 1/49 від 12.07.2010 про стягнення з СУТП ТОВ «Шеріф Тур LTD» на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованість в розмірі 3402183,91 грн., як помилково направленого на виконання у звязку з погашенням заборгованості по даному документу в добровільному порядку.

09.02.2012 постановою старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку відкрито виконавче провадження № 31128923 з примусового виконання виконавчого листа №2-2245, виданого Київського районного суду м. Донецька 22.11.2011 про стягнення з ОСОБА_1 Шеріфа на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості в сумі 1 879 379,24 грн.

Відповідно до заяви представника ПАТ «ВТБ Банк» від 08.02.2012 за вих. № 473 на імя начальника ВДВС Київського РУЮ м. Донецька, ПАТ «ВТБ Банк» просив повернути без виконання виконавчий лист № 2-2245 від 22.11.2011, виданий Київським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_1 Шеріфа на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості 1879379,24 грн. як помилково направлений на виконання у звязку з погашенням заборгованості по даному документу в добровільному порядку (а.с.11).

Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку від 24.02.2012 по ВП №31128923 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, що належить боржнику ОСОБА_1 Шеріфу у межах суми звернення стягнення 1 879 379,24 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Донецькій області від 08.02.2010 відкрито виконавче провадження № 31124914 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2241/10, виданого Київського районного суду м. Донецька про стягнення з ОСОБА_1 Шеріфа на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму заборгованості в розмірі 3 433 785,91 грн.

08.02.2012 на адресу ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Донецькій області від представника ПАТ «ВТБ Банк» направлено заяву за вих. № 474 щодо повернення без виконання виконавчого листа № 2-2241 від 28.09.2011, виданого Київським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_1 Шеріфа на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості 3 433 785,91 грн. як помилково направлений на виконання у звязку з погашенням заборгованості по даному документу в добровільному порядку.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області зупинено виконавче провадження № 31124914 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2241/10, виданого Київським районним судом м. Донецька 28.09.2011 про стягнення з ОСОБА_1 Шеріфа на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму заборгованості в розмірі 3 433 785, 91 грн. у звязку із розшуком майна боржника.

15.05.2015 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про арешт коштів боржника по ВП № 31124914 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2241/10, виданого Київським районним судом м. Донецька 28.09.2011.

27.08.2013 постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий лист № 2-2241/10, виданий 28.09.2011 Київським районним судом м.Донецька повернуто стягувачу (виконавче провадження № 31124914).

Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.2011 № 606-ХІV (далі за текстом Закон № 606-ХІV) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону № 606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 606-ХІV Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону № 606-ХІV державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого

провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

За приписами частин 2, 5 ст. 12 Закону № 606-ХІV стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред'явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа. Сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку

виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За приписами частин 1, 3 ст. 27 Закону № 606-ХІV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-ХІV визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-ХІV виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 3 цієї статті про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 1, 2 ст. 50 Закону № 606-ХІV передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до частини 2 ст. 60 Закону № 606-ХІV у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Державний виконавець зобовязаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Як вже встановлено судом, листами від 08.02.2012 № 474, від 08.02.2012 № 473, від 03.02.2011 № 381/01 ПАТ «ВТБ Банк» звертався до ВДВС Київського РУЮ м. Донецька про повернення виконавчих документів без виконання: виконавчого листа № 2-2241 від 28.09.2011 про стягнення заборгованості у розмірі 3 433 785,91 грн.; виконавчого листа №2-2245 від 22.11.2011 про стягнення заборгованості в сумі 1 879 379,24 грн., судового наказу № 1/49 від 12.07.2010 про стягнення заборгованості в сумі 3 402 183,91 грн. у звязку з погашенням заборгованості в добровільному порядку.

Крім того, відповідно до листа ПАТ «ВТБ Банк» від 01.10.2015 № 1752/02-01, ПАТ «ВТБ Банк» повідомив, що станом на 01.10.2015 заборгованість ОСОБА_1 Шеріфа, а також його поручителів ОСОБА_1 Сєдата та Спільного українсько-турецького підприємства в формі ТОВ «Шеріф Тур LTD» перед банком відсутня. Заборгованість за судовими рішеннями було погашено у повному обсязі в січні 2012 року.

Як встановлювалося судом вище, постановами ВДВС Київського РУЮ м. Донецька від 25.01.2011 закінчено виконавче провадження №23676373 з примусового виконання ухвали Київського районного суду м. Донецька про забезпечення позову від 26.11.2010 по справі № 2-2242 у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду та постановою ВПВР Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області від 27.08.2013 по ВП № 31124914 повернуто виконавчий лист № 2-2241/10, виданий 28.09.2011 Київським районним судом м. Донецька про стягнення заборгованості 3 433 785,91 грн.

Таким чином, виконавчі провадження стосовно боржника ОСОБА_1 Шеріфа закінчені, про що відповідачами винесені відповідні постанови, з огляду на що, позовні вимоги стосовно зобовязання відповідачів закінчити виконавчі провадження № 31124914, № 23676373, №31128923 задоволенню не підлягають.

Разом із тим, як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 48128599 від 21.10.2015 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 116852197 від 21.10.2015 арешти рухомого та нерухомого майна, які були накладені постановами відповідачів від 11.09.2012 ВП № 31124914, від 24.02.2012 ВП № 31128923, від 24.02.2012 ВП № 31128923, від 13.01.2011 ВП № 23676373 зняті не були.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Обов'язок суду вирішувати спори на підставі Конституції України закріплений положеннями принципу законності викладеного у пункті 1 частини першої статті 9 КАС України.

Нормою ч. 3 ст. 2 КАС України також визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здісненні. При цьому, відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як встановлено судом, та на підставі пояснень Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 Шеріфа були закінчені.

Враховуючи лист ПАТ «ВТБ Банк» від 01.10.2015 за вих. №1752/02-01 та інформацію надану Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та Відділом державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м.Донецьку стосовно не перебування на теперішній час виконавчого провадження стосовно боржника ОСОБА_1 Шеріфа та відсутності заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк», тому суд вважає, що накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 Шеріфа (ідентифікаційний код НОМЕР_1) постановами ВДВС Київського районного управління юстиції м. Донецька та ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Донецькій області від 11.09.2012 ВП № 31124914, від 24.02.2012 ВП № 31128923, від 24.02.2012 ВП № 31128923, від 13.01.2011 ВП № 23676373 є таким, який порушує права позивача на розпорядження свого майна.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 Шеріфа до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку про зобовязання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 Шеріфа задовольнити частково.

Зобовязати Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецької області зняти арешт та скасувати заборону відчуження усього рухомого майна накладеного згідно постанови від 11.09.2012 ВП № 31124914 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Зобовязати Відділ державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку зняти арешт та скасувати заборону відчуження усього рухомого майна накладеного згідно постанови від 24.02.2012 ВП № 31128923 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Зобовязати Відділ державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку зняти арешт та скасувати заборону відчуження усього нерухомого майна накладеного згідно постанов від 24.02.2012 ВП № 31128923 та від 13.01.2011 ВП № 23676373.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 Шеріфа (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 97 (девяносто сім) гривень 44 копійки.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку на користь ОСОБА_1 Шеріфа (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 194 (сто девяносто чотири) гривні 88 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Дмитрієв В.С.