Справа № 808/5143/15
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/5143/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2015 року

справа № 808/5143/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31.08.2015 року у справі № 808/5143/15 за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції у Запорізькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» про стягнення коштів -

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція у Запорізькій області звернулась до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» про стягнення з останнього в дохід місцевого бюджету м. Запоріжжя 103023.17 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 31.08.2015 року адміністративний позов було задоволено та стягнуто з Відповідача в дохід місцевого бюджету м. Запоріжжя суму коштів у розмірі 103023.17 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя», не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31.08.2015 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Державної фінансової інспекції була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради за період з 01.05.2012 року по 31.12.2014 року та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.04.2011 року по 31.12.2014 року, на підставі якої було складено Акт №06-21/1.

26.03.2015 року Позивачем було направлено до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради лист №08-06-14-14/2021, яким останньому було запропоновано усунути порушення приписів чинного законодавства шляхом стягнення з ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» збитків (донарахованої орендої плати) по договорам оренди від 26.01.2005 року №1239 та від 26.01.2005 року №1240 в загальній сумі 103023.17 грн.

Однак, донарахована сума орендної плати Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради відшкодована не була, у зв’язку з чим Позивач дійшов висновку про можливість її стягнення з підприємства у судовому порядку.

Правомірність стягнення донарахованої суми орендної плати у розмірі 103023.17 грн. є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення Запорізької міської ради №47 від 04.06.2011 року вступило в дію з 07.06.2011 року, то і термін зміни орендних ставок в додаткових угодах повинен збігатися з датою набрання чинності вказаного документа, у зв’язку з чим стягнення донарахованої суми орендної плати у розмірі 103023.17 грн. є обґрунтованим та таким, що відповідає приписам чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є зокрема здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.п.7 ч.1 ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" Органу державного фінансового контролю надається право: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що між управлінням комунальної власності Запорізької міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» було укладено договір оренди від 26.01.2005 №1239 нерухомого та окремо визначеного майна спортивного табору «Авангард», яким орендна плата за нерухоме майно була визначена у розмірі орендної ставки 15% від вартості майна, а орендна плата за окремо індивідуально визначене майно була встановлена у розмірі орендної ставки 10% від вартості майна.

Окрім того, між зазначеними сторонами було укладено договір оренди цілісного майногового комплексу бази футболістів від 26.01.2005 №1240, за яким орендна плата за нерухоме майно була визначена у розмірі орендної ставки 15% від вартості майна, а за окремо індивідуально визначене майно у розмірі орендної ставки 10% від вартості майна.

Пунктом 3.4. зазначених Договорів було визначено, що орендна плата підлягає обов’язковому перерахунку на вимогу однієї із сторін у випадку затвердження органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та інших чинних законодавчих актів, нових річних ставок орендної плати за використання нерухомого майна комунальної власності.

04.06.2011 року Запорізькою міською радою було прийнято рішення №47 про затвердження і введення в дію річних ставок орендної плати за використання нерухомого майна права комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя.

Зазначеним рішенням було встановлено, що при оренді нерухомого майна права комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя застосовуються ставки орендної плати, які затверджуються Кабінетом Міністрів України для об’єктів державної власності, у зв’язку з чим, орендна ставка зокрема для розміщення фізкультурно-спортивних закладів, діяльність яких спрямована на організацію та проведення занять різними видами спорту встановлюється у розмірі 17 відсотків від вартості майна.

На виконання зазначеного рішення ради, додатковими угодами від 29.03.2012 року до договорів від 26.01.2005 року №1239 та від 26.01.2005 року №1240 були внесені зміни, якими було встановлено орендну ставку у розмірі 17% від вартості майна, та яка в подальшому сплачувалося підприємством.

Однак, Позивач зазначає, що оскільки Рішення Запорізької міської ради №47 від 04.06.2011 року вступило в дію з 07.06.2011 року ( з моменту його офіційного оприлюднення в щотижневику «Запорізька Січ»), то і термін зміни орендних ставок в додаткових угодах має збігатися з вказаною датою. На підставі зазначеного, фінансовий орган дійшов висновку про безпідставність не нарахування Відповідачем орендної плати за ставкою 17% у періоди з червня по грудень 2011 року та з січня по березень 2012 року, недоплата якої у сумі становить 103023.17 грн. та підлягає стягненню у примусовому порядку.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши зміст спірних правовідносин, не погоджується з зазначеними висновками Позивача з огляду на наступні обставини.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі ст.21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Приписами ст.651 Цивільного кодексу України також визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст.188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що розмір орендної плати за договором оренди комунального майна не є податком або збором (обов'язковим платежем), розмір якого визначається виключно положеннями Податкового кодексу України, а є наслідком домовленості сторін в межах відповідних правових приписів, у зв’язку з чим його зміна здійснюється виключно за згодою сторін або за рішенням суду.

Як було встановлено судом, зміни до договорів оренди від 26.01.2005 року №1239 та №1240 в частині визначення орендної ставки у розмірі 17%, були внесені за згодою сторін додатковими угодами від 29.03.2012 року.

Отже, обов’язок Відповідача по сплаті орендної плати за новою ставкою виник після 29.03.2012 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне зауважити, що п.6 Рішення Запорізької міської ради №47 від 06.04.2011 року було визначено, що момент зміни розміру орендної плати за чинними договорами оренди збігається з датою укладення відповідних додаткових угод до договорів.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та враховуючи, що у періоди з червня по грудень 2011 року та з січня по березень 2011 року, ставка орендної плати у розмірі 15% була визначена умовами укладених договорів оренди та сплачувалась Відповідачем у повному обсязі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність доводів Позивача про недоотримання місцевим бюджетом доходу за вказані періоди у розмірі 103023.17 грн.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 31.08.2015 року була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» – задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31.08.2015 року у справі № 808/5143/15– скасувати та прийняти нову.

В задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції у Запорізькій області – відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко