Справа № 826/25207/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2015 року 11:02 № 826/25207/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О., суддів: Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., при секретарі судового засідання Мині І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
провизнання протиправним та скасування наказу, подання та зобов'язання вчинити дії,
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача 1: ОСОБА_3;

від відповідача 2: не з'явився.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 11 грудня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 13.10.2015 р. № 1953/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1».

2. Визнати протиправним та скасувати подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 04.09.2015 р. № 341 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

3. Зобов'язати Міністерство юстиції України внести відомості до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про скасування наказу Міністерства юстиції України від 13.10.2015 р. № 1953/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1».

Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу Міністерства юстиції України від 13.10.2015 р. № 1953/5 та подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 04.09.2015 р. № 341.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, вважає, що оскаржувані рішення, прийняті відповідачем всупереч положенням чинного законодавства.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає, що рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформлене протоколом від 04.09.2015 р. № 35/09/15 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, є об'єктивним та неупередженим, прийнятим з урахуванням усіх обставин справи, в межах наданих повноважень та, з урахуванням ступеню вини арбітражного керуючого і тяжкості проступку. Вважає, що порушення позивача є триваючим, а тому порушення строків під час прийняття рішення не відбулося.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 24.07.2012 у справі № 5/31-Б-09 введено процедуру санації ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат», керуючим санацією призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Постановою господарського суду Херсонської області від 04.03.2013 у справі №5/31-Б-09 ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» визнано банкрутом, введена ліквідаційна процедура, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.05.2013 у справі №5/31-Б-09 ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5

Повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_1 здійснював на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 26.03.2013 №644.

У період з 26.06.2015 по 30.06.2015 головним спеціалістом відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ілліним О.М. на підставі доручення Міністерства юстиції України від 04.06.2015 №13.0.2-32/2024, доручення від 17.06.2015 №12 та посвідчення від 17.06.2015 №69 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1

Предметом позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, відповідно до посвідчення від 17.06.2015 №69, виданого Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області, стало дотримання арбітражним керуючим ОСОБА_4 вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з питань:

- передачі бухгалтерської та іншої документації банкрута ліквідатору ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» ОСОБА_5;

- інші питання, порушені у зверненні арбітражного керуючого ОСОБА_5 від 22.01.2015 р. № 04-536.

За результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 головним спеціалістом відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ілліним О.М. 30.06.2015 року за №59-А складено відповідну довідку, а 09.07.2015 за №59-А - акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, в яких зроблено висновок про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 20 та ч. 6 ст. 3-1 Закону №784-XIV у частині продажу в процедурі санації частини майна боржника без затвердження плану санації.

30.07.2015 р. Департаментом з питань банкрутства Міністерства юстиції України, відповідно до п. 7.2 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Мін'юсту від 27.06.2013 №1284/5, зареєстрованого в Мін'юсті 03.07.2013 №1113/23645 (із змінами та доповненнями) винесено подання №512 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, копія якого листом від 30.07.2015 за №60864-0-61-13/13.0.2 скерована ОСОБА_1

04.09.2015 р. відбулося засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), на якому розглянуто вищезгадане подання від 30.07.2015 №512. За результатами розгляду вказаного подання Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), про що останнього 16.09.2015 повідомлено Департаментом з питань нотаріату та банкрутства Мін'юсту листом за №2724/13.2-33-15.

13.10.2015 р. Міністром юстиції України на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 04.09.2015 №341 та, з урахуванням протоколу засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 04.09.2015 №35/09/15 видано наказ №1953/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1», про що останнього повідомлено листом від 15.10.2015 №13.2-48/2878.

У подальшому до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України внесено запис «про припинення діяльності арбітражного керуючого» ОСОБА_1.

Позивач, вважаючи наказ Міністерства юстиції України від 13.10.2015 №1953/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1»; подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 04.09.2015 №341 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та внесення до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запису «про припинення діяльності арбітражного керуючого» ОСОБА_4 незаконними, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів регламентовано Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року N 2343-XII (надалі - Закон N 2343-XII).

Статтею 41 Закону N 2343-XII визначено повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії. Ліквідатор - це фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону N 784-XIV з метою відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів план санації може передбачати продаж частини майна боржника на відкритих торгах. Керуючий санацією після проведення інвентаризації та оцінки майна боржника має право почати продаж частини майна боржника на відкритих торгах. Заходи до забезпечення вимог кредиторів стосовно частини майна боржника, яка підлягає продажу згідно з планом санації, скасовується ухвалою арбітражного суду.

Процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих, повноваження осіб, які здійснюють перевірки, права й обов'язки арбітражних керуючих, порядок оформлення результатів перевірки, порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення регламентовано Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 27.06.2013 № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 липня 2013 р. за № 1113/23645 (надалі - Порядок № 1284/5).

Відповідно до п. 1.3 Порядку N 1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють Мін'юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок (п. 2.1 цього ж Порядку).

За визначенням п. 2.3 Порядку N 1284/5 здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів:

проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка);

надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень;

складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Відповідно до ч. ч. 2-5 ст. 107 Закону N 2343-XII арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Як вбачається з матеріалів справи, органами державного контролю з питань банкрутства визнано такими, що порушують вимоги ч. 1 ст. 20 та ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про банкрутство", яким викладено його в новій редакції Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 30 червня 1999 року N 784-XIV у частині продажу в процедурі санації частини майна боржника без затвердження плану санації за що наступає дисциплінарна відповідальність у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за дії арбітражного керуючого ОСОБА_1 при укладенні 19.12.2012 між ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» в особі керуючого санацією ОСОБА_1 та ТОВ «Ферко» договору купівлі-продажу металобрухту.

Вказане знайшло своє відображення у довідці від 30.06.2015 р. за № 59-А позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1; акті від 09.07.2015 р. за № 59-А позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1; поданні № 512 від 30.07.2015 р. Департаменту з питань банкрутства Мін'юсту про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення; поданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 04.09.2015 р. № 341; протоколі засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 04.09.2015 р. № 35/09/15; наказі Міністерства юстиції України від 13.10.2015 р. № 1953/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)», виданого позивачу.

Однак, як встановлено судом, на момент прийняття наказу Міністра юстиції України від 13.10.2015 р. № 1953/5 сплинув двомісячний строк з дня виявлення проступку, визначений ч. 4 ст. 107 Закону N 2343-XII .

При цьому суд приймає до уваги той факт, що допущені позивачем порушення зафіксовані Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області, як органом контролю з питань банкрутства 30.06.2015 р., про що свідчить довідка від 30.06.2015 р. за № 59-А позапланової невиїзної перевірки.

Також як свідчать матеріали справи та вбачається із пояснень представника позивача, дії позивача при укладенні договору купівлі-продажу металобрухту між ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» та ТОВ «Ферко» мали місце 19.12.2012 р., а, отже, на момент прийняття оскаржуваного наказу сплинув і визначений законом річний термін на притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, суд не погоджується із висновком Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, як органом контролю з питань банкрутства, щодо наявності в діях позивача грубого порушення вимог законодавства під час виконання ним своїх повноважень арбітражного керуючого.

Так, ст. 105 Закону N 2343-XII встановлено, що дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до ст. 107 Закону N 2343-XII арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом. Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих дисциплінарні стягнення. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 108 Закону N 2343-XII для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики державним органом з питань банкрутства у встановленому порядку утворюється дисциплінарна комісія. Дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень.

В ст. 109 Закону N 2343-XII визначено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7.6.2 Порядку N 1284/5 на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 98 Закону N 2343-XII арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право:

1) звертатися до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом;

2) скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу;

3) отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом;

4) залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом чи угодою з кредиторами;

5) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади і органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їх згодою;

6) отримувати інформацію з державних реєстрів шляхом направлення офіційних запитів до держателя або адміністратора відповідного реєстру;

7) подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень;

8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися вимог законодавства;

2) здійснювати заходи щодо захисту майна боржника;

3) аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію;

4) подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством;

5) створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства;

6) здійснювати заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до встановлених законодавством вимог;

7) у порядку, встановленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

7-1) вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту;

8) надсилати органам внутрішніх справ чи органам прокуратури повідомлення про факти порушення законності, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), переслідуваної у кримінальному чи адміністративному порядку;

9) виконувати інші повноваження, передбачені законодавством про банкрутство.

Під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство (ч. 3 цієї ж статті).

Отже, у разі притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності на нього накладається дисциплінарне стягнення. Метою притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є його покарання за винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого.

Відповідно до Розділу 6 Порядку № 1284/5, у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки.

Слід також зазначити, що поняття грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута), Порядком № 1284/5 не визначено, що свідчить про необхідність оцінки допущеного порушення під час розгляду подання Дисциплінарною комісією на засіданні, з урахуванням обставин матеріалів та пояснень осіб, які беруть участь у засіданні, у тому числі арбітражного керуючого.

Разом з тим, ані довідка від 30.06.2015 р. № 59-А позапланової перевірки діяльності позивача, ані акт від 09.07.2015 р. № 59-А позапланової виїзної перевірки позивача не містять висновку щодо наявності в діях арбітражного керуючого ОСОБА_1 фактів грубого порушення вимог законодавства.

Разом з тим, Порядок утворення при Міністерстві юстиції України (далі - Мін'юст) як державному органі з питань банкрутства Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Комісія), її завдання, функції та порядок діяльності визначено Положенням про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11.01.2013 N 81/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2013 р. за N 112/22644 (надалі - Положення N 81/5).

Відповідно до п. 24 Положення №81/5 під час визначення виду дисциплінарного стягнення Комісія повинна враховувати ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним проступку, а також, чи застосовувалися раніше до нього дисциплінарні стягнення.

Однак, жодний із вищезазначених документів, не містить встановлених фактів порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредитора боржника (банкрута) під час укладання і виконання договору купівлі-продажу металобрухту від 19.12.2012 р., зокрема, не зазначено в чому саме полягає вина позивача, не визначено її ступінь, а також тяжкість порушення, тобто діям позивача не надано жодної оцінки.

Судом встановлено, що до позивача раніше не застосовувались дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст.112 Закону N 2343-XII підставами для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

У разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання. В свою чергу, державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Рішення державного органу з питань банкрутства про позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути оскаржено до суду (ст.ст. 112, 113 Закону).

Враховуючи вищевикладене, у Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) не було законодавчо обґрунтованих підстав для прийняття рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), що свідчить про протиправність оскаржуваного Наказу Міністерства юстиції України від 13.10.2015 р. № 1953/5 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 04.09.2015 р. № 341.

Відповідно до п. 1 Наказу № 1953/5 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №644 від 26.03.2013р., видане ОСОБА_1.

Згідно з п. 2 Наказу №1953/5 Департаменту з питань нотаріату та банкрутства доручено забезпечити внесення записів про анулювання свідоцтва до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до абз.3 п.1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011р. №395/2011, Міністерство юстиції України є державним органом з питань банкрутства.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.113 N 2343-XII у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

У разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.

Відповідно до абз.1 п.9 Положення про Міністерство юстиції України, Міністерство юстиції України у межах повноважень, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання.

Відтак, застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) не можна визнати таким, що ґрунтується на встановлених фактах, враховує ступінь вини арбітражного керуючого та вчинених ним дій, а також накладене з порушенням строків його застосування.

Оскільки, в судовому порядку доведено необґрунтованість застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1 від 26.03.2013 р. № 644, отже, і анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 у зв'язку з цим, є неправомірним.

Відповідно підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання Міністерства юстиції України внести відомості до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про скасування наказу Міністерства юстиції України від 13.10.2015 р. № 1953/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1».

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 04.09.2015 р. № 341 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оскільки останнє носить рекомендаційний характер щодо виявленого порушення не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, тому його висновки не можуть бути предметом спору в розумінні ст. 17 КАС України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо них Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в системному зв'язку із нормами чинного законодавства , суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 69 - 71, 94, 160- 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 13.10.2015 р. № 1953/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1».

3. Зобов'язати Міністерство юстиції України внести відомості до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про скасування наказу Міністерства юстиції України від 13.10.2015 р. № 1953/5 Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1».

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати в сумі 974,40 присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок асигнувань Міністерства юстиції України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді: І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2015 р.