Справа № 521/16697/15-а
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/307/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил.

Обґрунтовуючи власну позицію та підстави звернення до суду сторона позивача посилалась на ті обставини, що 24 березня 2015 року ОСОБА_1 як особою, уповноваженою на роботу з митницею, було подано митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована Одеською митницею Державної фіскальної служби України за №500060006/2015/001790.

Однак 20 квітня 2015 року інспектором митниці було складено протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1, на підставі якого в подальшому особу було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та притягнено до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків від несплаченої суми платежів.

Як пояснював сторона позивача, ОСОБА_1 себе винною не визнає, вважає, що належним чином і у повному обсязі виконала відповідні вимоги закону, порушення митних правил не допустила, з висновками інспектора не згодна, у звязку з чим звернулась з даним позовом в суд, в якому просила скасувати постанову заступника начальника Одеської митниці Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил №0377/50000/15 від 23 вересня 2015 року.

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявилась, але від представника особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 122 ч.4 КАС України.

Представник Одеської митниці Державної фіскальної служби України у відкрите судове засідання не зявився, митниця повідомлялась судом про розгляд даної справи, однак представник субєкта владних повноважень брав участь у засіданнях по справі, заперечував проти заявлених вимог, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені суду письмові докази, суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за відсутністю відповідача, що не зявився, та задоволення заявленого позову з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що 05 січня 2015 року між ТОВ «Лів-Логістик» та компанією «Harbor Systems, Inc» (Канада), укладено контракт №05/01-15 щодо поставки в Україну товарів.

16 березня 2015 року в рамках даного договору до м/п «Одеса-порт» Одеської митниці Державної фіскальної служби України з Китаю на судні закордонного плавання «Hammona Toscana» прибув контейнер MRKU9394193 з товаром «посуд».

24 березня 2015 року особою, уповноваженою ТОВ «Лів-Логістик» на роботу з митницею ОСОБА_1, подана до Одеської митниці Державної фіскальної служби України митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за №500060006/2015/001790.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до м/п «Одеса-порт» Одеської митниці Державної фіскальної служби України були надані: коносамент №565935478 від 20 лютого 2015 року, інвойс №255/2015 від 17 березня 2015 року, контракт №02/01-15 від 05 січня 2015 року тощо.

Митна декларація №500060006/2015/001790 містить відомості щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги, країни походження, відправника та одержувача товару, а також відомості необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості. Вказані відомості внесені ОСОБА_1 до декларації на підставі інформації, що містилась у товаросупровідних документах.

Відповідно до графи 31 митної декларації №500060006/2015/001790 було заявлено до митного оформлення товар «Посуд столовий та кухонний з камяної кераміки»: Тарілка плоска 7 20232 шт., Глибока тарілка 8 25200 шт., Салатниця 7 5088 шт., Салатниця 6 5760 шт., Кофейний комплект з 12 шт. 480 наборів. Виробник: «Shenzen Perfect Industries Company Limited». Торговельна марка нема даних. Країна виробництва CN, код товару УКТЗЕД 69120030.

25 березня 2015 року при здійсненні митного контролю було відібрано зразки товару.

14 квітня 2015 року за результатами проведеного експертного дослідження відділом митного оформлення №6 м/п «Одеса-порт» Одеської митниці Державної фіскальної служби України прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-503-2015, відповідно до якого опис товару за митною декларацією №500060006/2015/001790 змінено на «Посуд столовий та кухонний з фарфору, має шари глазурованого покриття»: Тарілка плоска 7 20232 шт., Глибока тарілка 8 25200 шт., Салатниця 7 5088 шт., Салатниця 6 5760 шт., Кофейний комплект з 12 шт. 480 наборів. Виробник: «Shenzen Perfect Industries Company Limited». Торговельна марка нема даних. Країна виробництва CN, код товару УКТЗЕД НОМЕР_1.

Зі змісту оскаржуваної постанови випливає, що ОСОБА_1 не заявила відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та одночасного віднесення до коду згідно з УКТЗЕД, у звязку з чим субєкт владних повноважень дійшов висновку, що при декларуванні товару ОСОБА_1 вчинено порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України, тобто вчинено дії, що спричинили недобори митних платежів.

Як регламентує ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суд погоджується з правовою позицією сторони позивача, що за змістом ст. 485 МК України, склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, що обумовлює обовязкове подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості. При цьому сам факт невідповідності заявленого в декларації коду товару не може являтись безпосереднім доказом того, що дії заявника були направлені на умисну недоплату податків та зборів та доказом вини.

Класифікація товарів, їх віднесення до класифікаційних групувань за УКТЗЕД, згідно Митного кодексу України здійснюється митними органами з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТЗЕД.

Відповідно до ст. 69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у звязку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Митним органом не представлено суду доказів того, що при митному оформленні ОСОБА_1 подано недостовірні документи, надано недостовірну інформацію про товар. Як випливає з матеріалів справи, в тому числі зі змісту оскаржуваної постанови, загальні характеристики товару, кількість, комплектність, відомості про виробника, країну походження тощо, в заявленій декларації відповідають результатами проведеного митницею експертного дослідження.

Згідно ст. 529 ч.1 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі ст. 530 ч.6 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Як чітко зобовязує ст. 71 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідні посилання сторони відповідача щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними.

Відповідно до ст. 531 ч.1 п.1 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Ураховуючи викладене, суд вбачає обґрунтованим задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувану постанову. Разом з тим, оскільки в процесі розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача порушень митних правил, суд вбачає обґрунтованим закрити провадження у відповідній справі.

Згідно ст. 171-2 ч.2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. Але на підставі Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року, положення частини другої статті 171-2 КАС України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та рекомендовано ОСОБА_2 України невідкладно врегулювати питання щодо оскарження судового рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи з викладеного та ураховуючи положення ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст.ст. 8, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 8, 13 КАС України, суд приходить до висновку про забезпечення оскарження постанови суду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 17, 69, 71, 86, 95, 98, 122, 128, 158, 159, 160, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил задовольнити.

Постанову у справі про порушення митних правил №0377/50000/15 від 23 вересня 2015 року, ухвалену заступником начальника Одеської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України скасувати, та закрити провадження у справі про порушення митних правил у звязку із відсутністю у діях особи ознак порушення митних правил.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: