Справа № 440/576/15-а, 2а-440/32/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015р. Справа № 876/5571/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): Зеліско Т.М.,

позивача у справі: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області

на постанову Буського районного суду Львівської області від 06.05.2015р. у справі №440/576/15-а

за позовом ОСОБА_2

до управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2015р. позивач: ОСОБА_2 звернувся до Буського районного суду Львівської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, просив визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області щодо не донарахування та невиплати у повному розмірі за період з листопада 2013р. по жовтень 2014р. призначеної ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до розпорядження від червня 2013р.; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області донарахувати та виплатити у повному розмірі за період з листопада 2013р. по жовтень 2014р. призначену ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до розпорядження від червня 2013р.; постанову допустити до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у травні 2013р. позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком. Управлінням Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області з червня 2013р. було призначено пенсію, однак, з листопада 2013р. відповідач зменшив розмір пенсії позивача до 1202,45грн. Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду. Постановою Буського районного суду Львівської області від 25.04.2014р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2014р., визнано неправомірною бездіяльність відповідача та зобов'язано здійснювати виплату пенсії в розмірах, визначених розпорядженням відповідача у червні 2013р., однак, відповідач виплату пенсії, згідно з вище згаданою постановою, почав здійснювати лише з жовтня 2014р. При цьому, за період з листопада 2013р. по жовтень 2014р. донарахування виплачених сум пенсії позивачу відповідачем не зроблено.

Постановою Буського районного суду Львівської області від 06.05.2015р. у справі №440/576/15-а адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області щодо не донарахування та невиплати у повному розмірі ОСОБА_2 призначеної пенсії за віком, за період з листопада 2013р. по жовтень 2014р., відповідно до розпорядження від червня 2013р.; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області донарахувати та виплатити у повному розмірі ОСОБА_2 пенсію за віком, за період з листопада 2013р. по жовтень 2014р., відповідно до розпорядження від червня 2013р.; допущено негайне виконання постанови, в межах суми стягнення за один місяць.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач у справі: управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що постанова Буського районного суду Львівської області від 25.04.2014р. набрала законної сили після закінчення апеляційного перегляду - 06.10.2014р. ОСОБА_2 28.10.2014р. звернувся у відділ державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції Львівської області із заявою про відкриття виконавчого провадження. 29.10.2014р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та надано управлінню Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області добровільний строк на виконання до 04.11.2014р. Управлінням Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області 03.11.2014р. винесено розпорядження, яким проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 в розмірах, визначених розпорядженням від червня 2013р., з 06.10.2014р. (дати набрання рішенням законної сили). 14.11.2014р. заступником начальника відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка в судовому порядку стягувачем не оскаржувалась. Таким чином, апелянт (відповідач у справі) вважає, що постанова Буського районного суду Львівської області від 25.04.2014р. виконана в повному обсязі, відтак, постанова Буського районного суду Львівської області від 06.05.2015р. у справі №440/576/15-а є безпідставною і не ґрунтується на чинному законодавстві.

17.06.2015р. на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_2 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому позивач у справі зазначив, що апеляційна скарга є безпідставною та такою, що не може бути задоволена судом апеляційної інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

Доводи заперечення на апеляційну скаргу ґрунтуються на тому, що постановою Буського районного суду Львівської області від 25.04.2014р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2014р., встановлено, що відповідач неправомірно, починаючи з листопада 2013р., зменшив розмір призначеної ОСОБА_2 пенсії з 3682,68грн. до 1202,45грн., та щомісячно проводив її виплату саме в розмірі 1202,45грн. Враховуючи наведене, позивач вважає, що суд першої інстанції в постанові від 06.05.2015р. прийшов до вірного висновку про безпідставність посилання представника відповідача на те, що відповідачем здійснено виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірах, визначених розпорядженням у червні 2013р., лише з часу набрання рішеннями судів законної сили, так як вищевказаними рішеннями судів було встановлено факт неправомірності бездіяльності управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області щодо перерахунку позивачу пенсії за віком в розмірах, визначених розпорядженням відповідача у червні 2013р., відтак, невиплата спірної суми за період з листопада 2013р. по жовтень 2014р. мала місце з вини відповідача та є його заборгованістю перед позивачем.

В судове засідання Львівського апеляційного адміністративного суду 14.12.2015р. з'явився представник апелянта (відповідача у справі): Зеліско Т.М., який доводи, вкладені в апеляційній скарзі, підтримав в повному обсязі, просив апеляційну скаргу задоволити, постанову Буського районного суду Львівської області від 06.05.2015р. у справі №440/576/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Позивач у справі: ОСОБА_2 та його представники: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечили, підтримали доводи, викладені в запереченні на апеляційну скаргу, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Буського районного суду Львівської області від 25.04.2014р., яку залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2014р., адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області щодо перерахунку пенсії, призначеної за віком ОСОБА_2; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області здійснювати виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірах, визначених розпорядженням відповідача у червні 2013р.

28.10.2014р. на виконання вищезазначеної постанови суду Буським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист №440/224/14-а, а відділом державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції Львівської області було відкрито виконавче провадження ВП №45252003, яке було закінчено 14.11.2014р., що вбачається із постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції Львівської області Поцілуйка П.В.

Як вбачається із вищевказаної постанови державного виконавця, підставою для його закінчення послужили лист управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області №1613/09-20/5244 від 29.10.2014р. та розпорядження №121108 від 03.11.2014р. щодо добровільного виконання відповідачем виконавчого документа.

Відповідно до вимог ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини неправомірності бездіяльності управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 за віком, а також щодо призначення позивачу пенсії за віком в розмірах, визначених розпорядженням відповідача у червні 2013р., визначено постановою Буського районного суду Львівської області від 25.04.2014р., яка набрала законної сили, та доказуванню не підлягають.

Як вбачається із листа управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області від 23.12.2014р. та довідки про розмір призначеної і фактично отриманої позивачем пенсії (а.с.11), останньому було здійснено недоплату пенсії за період з листопада 2013р. по жовтень 2014р.

Згідно із вимогами ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи вищевказані норми законодавства та фактичні обставини справи, колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що невиплата спірної суми позивачу за період з листопада 2013р. по жовтень 2014р. мала місце з вини відповідача та є його заборгованістю перед позивачем, відтак, така підлягає стягненню в судовому порядку.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області на постанову Буського районного суду Львівської області від 06.05.2015р. у справі №440/576/15-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Буського районного суду Львівської області від 06.05.2015р. у справі №440/576/15-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 18.12.2015р.