Справа № 813/2958/15
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

16 грудня 2015 року № 813/2958/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Капустинська Н.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» до Прокуратури Львівської області, третя особа на стороні позивача ліквідатор Відкритого акціонерного товариства «Львівська макаронна фабрика» ОСОБА_2 про визнання незаконними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ПІРЕУС БАНК МКБ» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Прокуратури Львівської області, третя особа на стороні позивача ліквідатор Відкритого акціонерного товариства «Львівська макаронна фабрика» ОСОБА_2, в якому позивач просить : визнати незаконними дії Прокуратури Львівської області, щодо перешкоджання виконанню постанови Франківського районного суду м.Львова від 15-16.04.2014 року у справі №181-0221 та накладення арешту на майно банкрута ВАТ «Львівська макаронна фабрика»; скасувати постанову прокурора Львівської області від 02.09.2014 року, як таку що винесена поза межами кримінального судочинства.

Представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсягу.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надежним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України судом не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, ознайомившись із доводами клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі, суд дійшов до висновку, про задоволення клопотання про закриття провадження в справі з огляду на таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства Україниє не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Отже, однією із визначальних ознак публічно-правового спору є реалізація посадовою чи службовою особою владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору.

Рішенням Конституційного суду України №6рп/2001 від 23 травня 2001 року роз'яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК Українипорядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не можуть бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери.

Із цього слідує, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена також і в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 12.03.2011 № 334/8/13-11 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.03.2011 № 259/0/4-11.

3 квітня 2012 року прийнятий у новій редакції Кримінальний процесуальний кодекс України,статтею 1 якого встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конститції України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, цього кодексу та інших законів.

Частиною 1 ст.24 Кримінально процесуального кодексу України, встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Таким чином, якщо позивач не погоджується із діями або бездіяльністю прокурора, які вчинені ним в порядку прокурорського нагляду за додержанням законів при проведенні досудового розслідування (дізнання та досудового слідства), вони не позбавлені права, у даному випадку, звернутись з відповідною заявою до суду за правилами Кримінально процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене вище відносини, які виникають між Публічним акціонерним товариством «ПІРЕУС БАНК МКБ» та прокуратурою під час здійснення прокуратурою нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування регламентовані Кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки прокурор у даному випадку не виконує функції суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України, а діє як самостійна процесуальна особа на підставі та в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Тому вимоги позивача про оскарження бездіяльності прокуратура, які мають місце при здійсненні прокуратурою нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування повинні розглядатись у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, оскільки даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, слід закрити провадження у адміністративній справі.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» до Прокуратури Львівської області, третя особа на стороні позивача ліквідатор Відкритого акціонерного товариства «Львівська макаронна фабрика» ОСОБА_2 про визнання незаконними дій та скасування постанови - закрити.

Повернути Публічному акціонерному товариству «ПІРЕУС БАНК МКБ» судовий збір в сумі 146,16 грн. (сто сорок шість гривень 16 коп) сплачений згідно квитанцій №ПН2936 від 10.06.2015 року, №5269191 від 17.06.2015 року.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя Гулкевич І.З.