Справа № 2а/1870/1510/12
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Київ К/9991/70324/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Сумської області Державної податкової служби

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.05.2012

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012

у справі №2а-1870/1510/12

за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе»

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Сумської області Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» подало позов, в якому, з урахуванням заяви про щменшення розміру позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Суми від 17.02.2012 № /14120 в частині зменшення від'ємного значення податку на додану вартість за серпень 2011 року в сумі 102089,63 грн. та від 17.02.2012 № /14123 про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2011 року в сумі 171252,75 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 85626,38 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10.05.2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Суми від 17.02.2012 № /14120 в частині зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість за серпень 2011 року в сумі 102089,63 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Суми від 17.02.2012 № /14123.

ДПІ у м. Сумах Сумської області ДПС подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, обґрунтовуючи такі вимоги посиланням на норми матеріального права та на обставини, з яких податковий орган виходив при прийнятті оспорюваних податкових повідомлень-рішень та наводив судам попередніх інстанцій, заперечуючи проти позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДПІ у м. Суми проведено позапланову невиїзну документальну перевірку з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2011 року, за результатами якої складено акт від 02.02.2012 № 628/23-620/05747991. Актом перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1, 200.3, 200.4, 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, що слугували підставою для прийняття:

- податкового повідомлення-рішення від 17.02.2012 № /14120 про зменшення від'ємного значення податку на додану вартість за серпень 2011 року в сумі 171252,75 грн., яке оспорено позивачем в частині зменшення від'ємного значення в сумі 102089,63 грн.;

- податкового повідомлення-рішення від 17.02.2012 № /14123 про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2011 року в сумі 171252,75 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 85626,38 грн., яке повністю оспорено позивачем.

Порушення вказаних положень Податкового кодексу України, на думку податкового органу, полягали у неправомірному віднесенні позивачем до складу податкового кредиту податку на додану вартість за операціями з придбання товарів (послуг) у ТОВ «Контактенерго» та ТОВ НВК LTD «Кварц».

Висновок про неправомірне формування позивачем податкового кредиту за операціями з придбання позивачем будівельних робіт у ТОВ «Контактенерго» та ТОВ НВК LTD «Кварц» податковий орган обґрунтовував тим, що за результатами зустрічних перевірок контрагентів позивача встановлено нереальні ознаки господарських операцій, здійснених ТОВ «Контактенерго» з ТОВ «Спарта 10», ТОВ НВК LTD «Кварц» з ТОВ «Системактив-Буд».

Так, відповідно до інформації ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова від 14.11.2011 № 13536/7/23-309 основним видом діяльності ТОВ «Контактенерго» є консультування з питань інформатизації (торгівля науковим обладнанням), статутний фонд підприємства складає 35,00 грн., має стан платника 10 - запит на встановлення місцезнаходження, кількість працюючих на підприємстві - 5 чоловік. Після проведеної перевірки контрагента ТОВ «Контактенерго» - підприємства ТОВ «Спарта 10» податковим органом зроблено висновок про відсутність господарської діяльності ТОВ «Спарта 10», а відтак, про ознаки нереальності здійснення господарської діяльності ТОВ «Контактенерго» за серпень 2011 року.

Щодо контрагента позивача - ТОВ НВК LTD «Кварц» відповідач виходив з того, що згідно з довідкою про результати зустрічної звірки від 18.01.2012 № 08/23/23647009/08 не встановлено руху коштів за договорами підряду від 31.05.2011 № 17, від 31.05.2011 № 18, від 14.07.2011 № 19, укладеними з позивачем, та договорами субпідряду від 20.07.2011 № 19/3, від 20.07.2011 № 19/2, від 07.06.2011 № 18/2, від 07.06.2011 № 18/3, від 07.06.2011 № 17/1, укладеними ТОВ НВК LTD «Кварц» з ТОВ «Системаактив-Буд».

До зустрічної звірки ТОВ НВК LTD «Кварц» не надано реєстрів виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2011 року та інших первинних документів, які б підтверджували виконання будівельних робіт, зокрема довідки форми № КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

Після перевірки контрагентів ТОВ НВК LTD «Кварц» податковий орган дійшов висновку, що господарські операції між ТОВ НВК LTD «Кварц» та ТОВ «Системактив-Буд» не мають реального характеру.

При перевірці правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Платник податків при формуванні податкового кредиту повинен був діяти у відповідності до вимог ст. 198 Податкового кодексу України, при визначенні суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), - ст. 200 цього кодексу, зокрема п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України.

За умови реального здійснення платником податку (покупцем) господарських операцій з придбання товару (робіт, послуг), які призвели до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю, за відсутністю з боку такого платника порушення вимог наведених норм закону при формуванні податкового кредиту, обчисленні від'ємного значення та заявленні бюджетного відшкодування, підстави для позбавлення його права на податковий кредит, від'ємне значення та бюджетне відшкодування відсутні.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит, від'ємне значення та на отримання бюджетного відшкодування.

Податковий орган в акті перевірки та судам попередніх інстанцій не наводив таких доводів та не надав доказів вищенаведеному.

Суди попередніх інстанцій правомірно виходили з того, що Податковий кодекс України не ставить право на формування податкового кредиту, від'ємного значення та заявлення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість залежно від факту підтвердження зустрічними перевірками (звірками) постачальників факту дотримання ними вимог законодавства при здійснення господарської діяльності.

Платник податків (покупець), який дотримався вимог закону при формуванні податкового кредиту, обчисленні від'ємного значення та заявлення його до бюджетного відшкодування, не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальником, який зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та перебуває на обліку в податковому органі, в т.ч. зареєстрований платником податку на додану вартість в Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення ним господарських операцій з іншими платниками податку і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит та бюджетне відшкодування за порушення таким постачальником чи його контрагентами вимог законодавства щодо ведення господарської діяльності, нарахування та сплати податків, зборів, обов'язкових платежів.

У разі якщо вказані контрагенти допустили такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки щодо них, адже законами іншого не передбачено.

Так, судами достовірно встановлено, що податковий кредит за серпень 2011 року сформовано на підставі податкових накладних, в т.ч. в сумах податку на додану вартість 88255,92 грн. і 82996,83 грн. відповідно, нарахованих за операціями з ТОВ «Контактенерго» та з ТОВ НВК LTD «Кварц».

Заявлена позивачем до бюджетного відшкодування у вересні 2011 року сума податку на додану вартість, що зменшена за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням, фактично оплачена постачальникам товарів (послуг) у попередніх податкових періодах. За операціями з ТОВ «Контактенерго» та з ТОВ НВК LTD «Кварц» до бюджетного відшкодування позивачем у вересні 2011 року фактично заявлено лише податок на додану вартість в сумах 28250,96 грн. та 17413,82 грн. відповідно, фактична сплата якого проведена у попередньому періоді, і не заявлено податок на додану вартість в сумі 60004,96 грн. та в сумі 65583,02 грн. відповідно, сплата яких не проведена у попередніх періодах.

Пункт 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України дозволяє віднесення до складу податкового кредиту сум нарахованого, але не сплаченого податку.

Відповідно до п.п. «а» п. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

Правило переносу від'ємного значення попереднього звітного періоду означає, що в звітному податковому періоді у платника податку може виникнути право на бюджетне відшкодування, але платник податку може отримати лише ту частину, яка буде дорівнювати сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам товарів (послуг), незалежно від того, у якому із попередніх звітних періодів придбано товар, сформовано податковий кредит та фактично отримано товар.

Враховуючи наведене, позивач правомірно включив до складу податкового кредиту за серпень 2011 року податок на додану вартість, нарахований у зв'язку з придбанням товарів та послуг, та заявив за вересень 2011 року до бюджетного відшкодування податок на додану вартість на ту суму податку, яка фактично сплачена ним у попередніх податкових періодах, що передували вересню 2011 року.

Судами попередніх інстанцій належним чином досліджено обставини щодо реального вчинення позивачем господарських операцій та встановлено, що господарські операції позивача підтверджені первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, які оцінені судами як належні та достатні докази.

Зокрема, за операціями з придбання позивачем товару у ТОВ «Контактенерго» судами досліджені та оцінені податкові накладні, товарно-транспорту накладну, прибуткові ордери, на підставі яких товар оприбутковано позивачем, платіжні доручення про часткову оплату товару.

За операціями з придбання позивачем підрядних робіт судами досліджені та оцінені договір підряду, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2011 року, акти приймання будівельних робіт за серпень 2011 року, замовлення на виконання підрядних робіт, податкові накладні.

Судами на підставі пояснень позивача, наданого позивачем розрахунку податкового кредиту, суми заявленого бюджетного відшкодування також встановлено, що із загальної суми податку на додану вартість 82996,86 грн. (податкова накладна від 31.08.2011 № 1-3) за операціями з ТОВ НВК LTD «Кварц» в рамках розслідування кримінальної справи № 11840055 слідством встановлено завищення ТОВ НВК LTD «Кварц» обсягів робіт. У зв'язку з цим позивачем у цій кримінальній справі заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди та зменшено в адміністративній справі, що розглядається, розмір позовних вимог щодо податкового повідомлення-рішення від 17.02.2012 № /14120 про зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість в сумі 69163,12 грн.

Суд касаційної інстанції вважає, що суди повно встановили обставини та правильно застосували норми матеріального права до встановлених обставин, в результаті чого обґрунтовано задовольнили позов.

Діючи в межах, визначених у ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Сумської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.05.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун