Справа № 314/4037/15-а(2-а/314/39/2015)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2015 рокусправа № 314/4037/15-а(2-а/314/39/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

при секретарі: Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року у справі №314/4037/15-а(2-а/314/39/2015) за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної ради третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення № 24 тридцять девятої сесії шостого скликання Запорізької обласної ради, про визнання протиправним та скасування абзацу 2 п.5.3 контракту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення тридцять девятої сесії шостого скликання Запорізької обласної ради від 25.12.2014 року № 24 про її звільнення з посади директора комунального закладу «Вільнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, визнати протиправним та скасувати абзац 2 пункту 5.3. контракту від 27.12.2013 року, укладеного між нею та Запорізькою обласною радою.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року позовна заява повернута позивачу у зв'язку із недотриманням правил предметної підсудності.

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Вільнянського районного суду Запорізької області. Апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що спір не може розглядатись місцевим загальним судом як адміністративним.

У поданих до суду письмових запереченнях відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, у судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Повертаючи оскарженою ухвалою позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявний між сторонами спір є публічно-правовим, проте, відповідно до частини 2 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає розгляду окружним адміністративним судом, а не місцевим загальним судом, як адміністративним судом, оскільки відповідачем є обласна рада. Одночасно суд розяснив ОСОБА_1 її право на звернення з цим позовом до Запорізького окружного адміністративного суду.

Таке рішення суду першої інстанції не відповідає приписам Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Справа адміністративної юрисдикції, як визначено пунктом 1 частини 1 статті 3 цього ж Кодексу - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Зважаючи на відсутність у діючому законодавстві поняття публічно-правового спору, його наявність визначається виходячи з критеріїв суб'єктного складу правовідносин, становища суб'єктів у правовідносинах, методу регулювання правовідносин та характеру домінуючого інтересу у правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2013 року між Запорізькою обласною радою та ОСОБА_1, як директором комунального закладу «Вільнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, було укладено контракт, у звязку з чим між сторонами виникли трудові відносини. Спірним рішенням Запорізької обласної ради № 24 від 25.12.2014 року, як зазначено в адміністративному позові, ОСОБА_1 звільнено з посади директора комунального закладу «Вільнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради та розірвано контракт.

Пункт 2 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України під публічною службою розуміється діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 3 статті 21 Кодексу законів про працю України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Робота на посаді директора Комунального закладу «Вільнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» не відноситься до публічної служби в розумінні пункту15 частини 1 статті 3 та пункту 2 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із трудових відносин, проводиться за правилами цивільного судочинства та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже повернення позовної заяви ОСОБА_1 із розясненням її права на звернення до Запорізького окружного адміністративного суду за вирішенням публічно-правового спору здійснено із недотриманням приписів наведених процесуальних норм та підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції на зазначених вище підставах мав відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі, розяснивши ОСОБА_1 її право на звернення до відповідного місцевого загального суду за вирішенням трудового спору в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року вже було закрито провадження у справі №808/9737/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної ради про визнання недійсним та скасування рішення відповідача від 25.12.2014 року за № 24, у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Також, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 вересня 2015 року відкрито цивільне провадження у справі №335/9712/15-ц (2/335/2392/2015) між тими самими сторонами й про той самий предмет.

Відповідно до статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду. При цьому, процесуальними повноваженнями щодо ухвалення рішення про відмову у відкритті провадження у справі наділений виключно суд першої інстанції. Повернення апеляційним судом справи для продовження розгляду після скасування спірної ухвали, як це передбачено статтею 199 Кодексу адміністративного судочинства України, відбувається для вчинення судом першої інстанції процесуальних дій, передбачених статтями 104-109 вказаного Кодексу.

Керуючись статтями 195-196, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року у справі №314/4037/15-а(2-а/314/39/2015) - скасувати.

Справу №314/4037/15-а(2-а/314/39/2015) направити до Вільнянського районного суду Запорізької області для продовження розгляду.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко