Справа № 520/13915/15-а
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/328/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання рішення органу місцевого самоврядування протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просив ухвалити постанову, якою визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради, що полягає в ухиленні від прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_1 безоплатно земельної ділянки (кадастровий номер :41:008:0016) площею 0,1000 га за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Визнати протиправним рішення Одеської міської ради, прийняте на засіданні сесії Одеської міської ради від 10 червня 2015 року, що полягає у відмові від прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_1 безоплатно земельної ділянки (кадастровий номер :41:008:0016) площею 0,1000 га за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зобов'язати Одеську міську раду на найближчій сесії прийняти рішення по суті про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_1 безоплатно земельної ділянки (кадастровий номер :41:008:0016) площею 0,1000 га за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В обґрунтування свого позову посилається на те, що у відповідності до ч. 6, 7 ст. 11 ЗК України, рішенням Одеської міської ради від 05.10.2007 року № 1784-У «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі», позивачу було надано відповідний дозвіл.

На його замовлення було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г, який подальшому відповідно до вимог ч. 8 ст. 118 та ст. 1861 ЗК України було погодженя висновками управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 22.04.2014 року та управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області від 26.06.2014 року та присвоєно вказаній земельній ділянці кадастровий номер :41:008:0016.

Вказаний, погоджений проект землеустрою було надано позивачем до Одеської міської ради на затвердження. Проте, листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 10.09.2015 року було надано відповідь, в якій зазначалось, що проект рішення Одеської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г (присадибна ділянка)», вносився на сесію Одеської міської ради від 10.06.2015 року, але даний проект не набрав достатню кількість голосів, що, на думку позивача, є незаконним та порушує його права та інтереси.

Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача ОМР ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на правомірність дій Одеської міської ради. Також надав письмові заперечення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням Серії Б № 031998.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобовязані надати допомогу інвалідам війни у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку.

У 2006 році позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом на бездіяльність Одеського міського управління земельних ресурсів та Одеської міської ради.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2006 року позов ОСОБА_1 було задоволено. Зобовязано Одеське міське управління земельних ресурсів у встановленому земельним законодавством України порядку підготувати всі необхідні документи для надання ОСОБА_1 земельної ділянки, яка розташована в м.Одесі, вулиця Рибача, 45 на розі з вулицею Художника Федорова (колишня Пархоменка), 42. Зобовязано Одеську міську раду у встановленому законом порядку внести документи по наданню ОСОБА_1 земельної ділянки, яка розташована в м. Одесі, вулиця Рибача, 45 на розі з вулицею Художника Федорова (колишня Пархоменка),на розгляд сесії Одеської міської ради.

Рішенням Одеської міської ради від 05 жовтня 2007 року № 1784-V ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Одеса, вулицею Рибальська, 45 на розі з вулицею Художника Федорова (колишня Пархоменка), 42, для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд.

Рішенням Одеської міської ради від 29 жовтня 2014 року № 5682-VІ було внесено уточнення до пункту 69 додатка до рішення Одеської міської ради від 05.10.2007 року № 1784-V «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі», в частині адреси земельної ділянки, а саме: замість адреси «…вул.. Рибальська, 45 на розі з вул. Художника Федорова (колишня Пархоменка), 42…» вважати вірною адресу «… вул.. Рибальська, 45-Г».

13 грудня 2011 року між Комунальним підприємством «Земельно-кадастрове бюро при управлінні земельних ресурсів» та ОСОБА_1 було укладено Договір №146/11-фіз про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Комунальним підприємством «Земельно-кадастрове бюро при управлінні земельних ресурсів» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою м. Одеса, Київський район, вул. Рибальська, 45-Г.

Висновками Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради № 01/11657-22ПЗ-К від 22 квітня 2014 року і Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області № 711/В від 26 червня 2014 року вищевказаний проект землеустрою було погоджено.

01 жовтня 2014 року Управлінням Держземагенства у м. Одеса було проведено державну реєстрацію вказаної земельної ділянки і присвоєно кадастровий номер :41:008:0016, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-014 від 01 жовтня 2014 року.

14 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Одеської міської ради з заявою щодо відведення йому у приватну власність земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул.. Рибальська, 45-Г.

На вищевказане звернення позивач 10.09.2015 року отримав лист № 01-26/Л-34-950/2, в якому Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив, що проект рішення Одеської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г (присадибна ділянка)», вносився на сесію Одеської міської ради від 10.06.2015 року, але даний проект не набрав достатню кількість голосів. Та повідомлено, що зазначений вище проект рішення буде внесено вдруге на чергову сесію Одеської міської ради.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України та ч. З ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та керуватися у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету ОСОБА_3 України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ОСОБА_3 і ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом «б» ст. 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст віднесено передачу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу України.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської рад.

Відповідно до положень ст. ст.13, 14 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу та основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, а права власника від імені Українського народу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Так, відповідно до ст. 80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності, які відповідно до положень ст. 83 ЗК України складаються з усіх земель в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельних ділянок за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. З ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За наявності погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідності до ст. 1861 ЗК України, відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Проте, як вказано вище, органи місцевого самоврядування повинні діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та керуватися у своїй діяльності Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. З ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Відповідно до рішення Одеської міської ради від 25.03.2015 року № 6489-VI затверджено новий Генеральний план земель м. Одеси.

План зонування території м. Одеси не розроблявся, тому планування територій у м. Одесі здійснюється шляхом розроблення Генерального плану та детальних планів у відповідних межах у м. Одесі, які у відповідності до абзацу 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» уточнюють положення генерального плану населеного пункту та визначають планувальну організацію і розвиток частини території.

Однак, детальний план території у м. Одеси, до якої віднесена земельна ділянка, розташована за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г, на час подання позивачем проекту землеустрою, не затверджено.

За відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог визначених ст. ст. 16-19, 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на якій розташована земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г, Одеська міська рада у відповідності до імперативного припису щодо заборони передачі (надання) земельних ділянок для містобудівних потреб, не мала у даному випадку права приймати рішення про затвердження проекту землеустрою.

За наведених обставин, Одеською міською радою на сесії від 10.06.2015 року не було прийнято жодного рішення щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу ОСОБА_1 у приватну власність позивачу безоплатно земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що виключає існування такого предмета спору у даній адміністративній справі та відповідно виключає можливість задоволення вимоги позивача про визнання протиправним рішення Одеської міської ради від 10.06.2015 року щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність позивачу безоплатно земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г

Позивач також просить визнати протиправною бездіяльності Одеської міської ради щодо ухилення від прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність позивачу безоплатно земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г.

Проте, на сесії Одеської міської ради від 10.06.2015 року проект рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність позивачу безоплатно земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г (далі - Проект рішення) розглядався, але не набрав необхідної кількості голосів депутатів Одеської міської ради для прийняття відповідного рішення.

За таких умов, розглядати дії Одеської міської ради, яка є колегіальним органом, як бездіяльність, або ухилення від прийняття рішення є необґрунтованим, оскільки, як викладено вище, Одеська міська рада даний проект рішення виносила на засідання сесії від 10.06.2015 року та проводила голосування, по результатам якого рішення не було прийнято, як того вимагає припис ч. З ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що виключає підстави розглядати такі дії Одеської міської ради протиправними.

У зв'язку з тим, що підставою не затвердження проекту та передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки послугувала відсутність детального плану в межах земельної ділянки розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г, яка (підстава), по суті, має тимчасовий характер, у листі департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 10.09.2015 року на ім'я позивача, вказано, що даний проект буде повторно внесено на чергову сесію Одеської міської ради.

Крім того, вимога позивача - зобов'язати Одеську міську раду прийняти рішення по суті про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_1 безоплатно земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г, також не підлягає задоволенню з огляду на відсутність детального плану в межах земельної ділянки розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г, що передбачає заборону для Одеської міської ради прийняти відповідне рішення.

Вказане виключає можливість задоволення даної вимоги позивача за наведеної підстави заборони затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність.

Суд також зазначає, що вимоги позивача не узгоджується з правовою позицією яка витікає з положень ст. 7, 140 Конституції України, ст. 10, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», положень рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 та рекомендацій Комітету ОСОБА_3 Європи № Я(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_3 від 11.03.1980 року, яка передбачає здійснення територіальною громадою, в особі її представницьких органів, права на самостійність у вирішенні питань місцевого значення, що пов'язані з її життєдіяльністю, яке виражається у свободі вибору варіантів поведінки при вирішенні тих чи інших питань віднесених до повноважень відповідних органів місцевого самоврядування у межах, в спосіб та на підставах визначених Конституцією та законами України, оскільки в такому випадку обмежується свобода розсуду, яка виражається у можливості обрання з кількох юридично допустимих рішень те, яке даний орган вважає найкращим за даних обставин та розглядається як дискрецією органу.

Так, пунктом 10.3 Постанови Пленуму ВАС України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7, визначено, що суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Таким чином, зобов'язання Одеської міської ради, яка приймає рішення на основі адміністративного розсуду, прийняти рішення певного змісту, не передбачається можливим, оскільки це обмежує дискрецію органу, якою Одеська міська рада володіє виходячи з того, що рішення місцевих рад приймаються шляхом проведення голосування депутатів відповідної ради, які в свою чергу мають право на обрання з кількох юридично допустимих рішень те, яке депутат вважає найкращим за даних обставин.

Разом з тим, суд бере до уваги ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03.03.12015 року, якою позивачеві був поновлений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа №2-1936/06 про зобов'язання Одеської міської ради у встановленому законом порядку внести документи по наданню ОСОБА_1 земельної ділянки на розгляд сесії Одеської міської ради.

Відповідно до ч. З ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Відсутність порушених прав, свобод та інтересів, відповідно є підставою відмови у позові.

Системний аналіз вказаних норм КАС України вказує на необхідність доведення позивачем перед судом фактів недотримання суб'єктом владних повноважень, рішення, дія чи бездіяльність якого оскаржується, хоча б однієї з ознак визначених ч. 3 ст. 2 КАС України, що являється підставою визнання його протиправним та застосування відповідного способу відновлення порушеного права.

Проте позивачами не наведено обставин, які б підтверджували факт порушення Одеською міською радою прав позивача та не враховано ознак визначених ч. 3 ст. 2 КАС України при не прийнятті рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність позивачу безоплатно земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г.

Натомість, згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, ст. ст. 7, 13, 14, 19, 140 Конституції України, ст. ст. 12, 79, 80, 83, 116, 118, 122, 186і Земельного кодексу України, ст. ст. 10, 24, 25, 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 16-19, 21, 24 3акону України «Про регулювання містобудівної діяльності», рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009, рекомендацій Комітету ОСОБА_3 Європи № 11(80)2, прийнятої Комітетом ОСОБА_3 від 11.03.1980 рокута керуючись ст. 2, 49, 56, 59 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання рішення органу місцевого самоврядування протиправною та зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Куриленко О. М.