Справа № 461/3683/15-а,2а/461/251,15
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Справа № 876/9219/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Нефедової А.О.,

та за участі осіб:

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

від відповідача - Воробець І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Галицького районного суду м. Львова від 21 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив скасувати постанову відповідача від 20 березня 2015 року в справі про порушення митних правил № 0378/20916/15; закрити провадження у справі про порушення митних правил № 0378/20916/15 за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 21 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови від 20 березня 2015 року в справі про порушення митних правил та закриття провадження в справі про порушення митних правил - задоволено. Скасовано постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України від 20 березня 2015 року в справі про порушення митних правил №0378/20916/15 відносно ОСОБА_1. Закрито провадження в справі про порушення митних правил №0378/20916/15 за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при винесенні постанови про порушення митних правил від 20.03.2015 року № 0378/20916/15 стосовно позивача митницею з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та правомірно притягнено відповідача до відповідальності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 лютого 2015 року старшим державним інспектором митного поста «Запитів» Львівської митниці ДФС Боднар О.З. було складено протокол про порушення митних правил № 0378/20916/15 на ОСОБА_1, яким встановлено, що 24.02.2015, гр. відповідач, декларант ДП „Амбієнте Ферніче Україна, на митному посту «Запитів» Львівської митниці ДФС, подав до митного оформлення товаросупровідні документи та митну декларацію № 209160000/2015/002119 заявлену у митному режимі «імпорт 40 ДЕ» (із наданням пільги по сплаті мита "код пільги - 400" на товари, що ввозяться в Україну згідно з міжурядовими угодами України з країнами СНД) а саме: «Товар №1: Шкіра із шкур великої рогатої худоби, вичинена, дубленна, фарбована, лицьовий спилок. Використовується для власного виробництва м'яких меблів в якості покриття», ставка ввізного мита - 3%. При оформленні у митному режимі «імпорт 40 ДЕ» сплаті до Державного бюджету України підлягають наступні митні платежі: мито у розмірі 0 грв., ПДВ у розмірі 522521,37 гривень. Сукупна сума митних платежів за поданою до митного контролю митною декларацією № 209160000/2015/002119 та товаросупровідними документами становить 522521,37 гривень. Разом з тим встановлено, що поданий до митного контролю сертифікат про проходження товару згідно Рішення Ради глав Співдружності Незалежних Держав про Правда визнання країни походження товарів від 30.11.00, наказу ДМСУ від 25.06.2004 № 472 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо перевірки правильності визначення країни походження товарів, що ввозяться на митну територію України на умовах угод про вільну торгівлю" не визнається преференційним, оскільки у графі 5 даного сертифікату вказано невірний номер зовнішньо - економного контракту. Правильним номером зовнішньо економічного контракту, який зазначено у рахунку фактурі (INVOICE) від 20.02.2015 №1, та у митній декларації країни відправника №10103110/200215/0001017 від 20.02.2015, вважаться - RL/UA/15/073 від 12.01.2015 року. Різниця між нарахованими в митній декларації платежами становить 522521,37 грн., різниця між нарахованими в митній декларації платежами становить кошти в сумі 94053,85, з них мито 78378,21 гривень ПДВ 15675,64 гривень, які не були задекларовані за встановленою формою у вказаній митній декларації. Таким чином, ДП «Амбієнте Ферніче Україна» ОСОБА_1, всупереч чинного законодавства при ввезенні вказаних вище товарів на митну територію України було подано до митного контролю та оформлення неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) та документи. Тобто вчинено неправомірні дії, спрямовані на зменшення розміру сплати митних платежів.

20 березня 2015 року на підставі зазначеного протоколу Львівською митницею ДФС було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0378/20916/15, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 282161,60 гривень.

Відповідно до ст.485 МК України, відповідальність передбачена за з'явлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 МК України, відповідно до положень цієї статті за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови. Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.

З метою усунення цієї помилки позивачем, після отримання інформації про наявність помилки, та відповідно до ст. 269 МКУ було подано заяву із долученими до неї документами про механічну помилку у визначенні номеру зовнішньоекономічного контракту.

У відповіді митного органу було зазначено, що документи, подані гр. ОСОБА_1, до митниці, не можуть бути взяті до уваги при розгляді справи, оскільки вчинені ним дій, під час оформлення товару за МД №209160000/ 2015/ 002119, мають завершений характер.

Відповідно до ч.10 ст.269 МК України, у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації товарів, транспортних засобів комерційного призначення внесення змін, відкликання та визнання недійсною цієї декларації до закінчення провадження у відповідних справах забороняються. Не порушується провадження у справах про порушення митних правил у випадках, якщо декларант або уповноважена ним особа самостійно звернулися до органу доходів і зборів з проханням про внесення змін до митної декларації відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Крім того, відмова митного органу у відкликанні митної декларації є необґрунтованою, оскільки на момент такої відмови митне оформлення товарів ще не було завершено, а невідповідність товару заявленому невиявлено.

В самому ж протоколі про порушення митних правил та у постанові не мотивовано жодних зауважень чи невідповідностей щодо товарів, які були заявлені у митній декларації (відомості щодо істотних умов контракту, відправника, одержувача, виробника, торгової марки, країни походження, ваги, кількості, коду товару, митної вартості). Тобто виходячи з постанови винесеної відповідачем порушення виявилося не у заявлені неправдивих відомостей про товар, а у правильності заповнення допоміжної інформації: графи 5 Сертифікату про походження товару та графи 44 Митної декларації.

Про відсутність наміру на вчинення дій, спрямованих на умисне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру свідчить і той факт, що завідоме декларування неправильного номеру договору має наслідком не звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а навпаки - втрату права на сплату пільгового розміру мита і ПДВ («код пільги - 400»), тобто позбавлення вже належних за законодавством пільг.

Відповідно до ст. 268 МК України не тягне за собою застосування санкцій, передбачений Митним кодексом та іншими законодавчими актами України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Згідно вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, і виходячи із встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 21 квітня 2015 року у справі № 461/3683/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 15.12.2015