Справа № 807/982/15
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р. Справа № 876/10352/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.09.2015р. по справі № 807/982/15 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Закарпатської митниці ДФС, в якому просив зобов'язати Чопську митницю нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.06.2014 року у справі № 807/1703/14 за період з 12.06.2014 по 30.03.2015, у розмірі визначеному судом, із утриманням обов'язкових податків та зборів з даної суми до Державного бюджету України.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.09.2015р. по справі № 807/982/15 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано Закарпатську митницю ДФС нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.06.2014 року у справі № 807/1703/14 за період з 12.06.2014 року по 30.03.2015 року у розмірі 26 065,68 грн. із утриманням обов'язкових податків та зборів до Державного бюджету України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Закарпатська митниця ДФС оскаржила її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, та з наведених в ній підстав, з посиланням на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального права та неповне з'ясування всіх обставин справи, просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.09.2015р. по справі № 807/982/15 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в заперечені на апеляційну скаргу просив оскаржувану постанову суду залишити без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки від осіб, що беруть участь у справі клопотань про розгляд справи за їх участю не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.06.2014 року по справі № 807/1703/14 задоволено позов ОСОБА_1 до Чопської митниці Міндоходів про поновлення на роботі та виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, визнано протиправним та скасовано наказ Чопської митниці Міндоходів від 15.04.2014 року № 231-о «Про звільнення ОСОБА_1.»; поновлено ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді головного інспектора сектору контролю за класифікацією товарів відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Чопської митниці днем - 15.04.2014 року; стягнуто з Чопської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_1 суму заробітної плати за весь час вимушеного прогулу починаючи з 16.04.2014 року по дату постановлення судового рішення в розмірі 4598,88 грн. із утриманням із цієї суми обов'язкових податків та зборів до Державного бюджету України; постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді головного інспектора сектору контролю за класифікацією товарів відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Чопської митниці та стягнення суми середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 2693,40 грн. - підлягає до негайного виконання.

В подальшому, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014 року постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.06.2014 року по справі № 807/1703/14 залишено без змін.

Згідно наявних в матеріалах справи звернень позивача до Чопської митниці вбачається, що позивач неодноразово звертався в Чопської митниці Міндоходів щодо виконання рішення суду та поновлення його на роботі.

Як підтверджується матеріалами справи, 31 березня 2015 року наказом Чопської митниці Міндоходів № 46-о скасовано п.1 наказу Чопської митниці Міндоходів від 15.04.2014 № 231-о «Про звільнення ОСОБА_1.» та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інспектора сектору контролю за класифікацією товарів відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Чопської митниці з 15.04.2014 року.

Відтак, виконання постанови суду від 11.06.2014 року про поновлення на роботі, всупереч вказівці на негайне виконання, відбулося тільки 31 березня 2015 року.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Таким чином, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

Стаття 14 КАС України гарантує, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Статтею 256 КАС України передбачено негайне виконання постанов суду щодо поновлення на посаді у відносинах публічної служби, тобто ще до набрання цим рішенням законної сили.

Згідно з вимогами частини 5 статті 235 КЗпП України, прийняте судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Згідно ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що органи державної влади повинні дотримуватись принципу верховенства права, поважати судові органи, та виконувати судові рішення які набрали законної сили або допущені до негайного виконання добровільно, без звернення до примусового виконання, та без висунення додаткових умов виконання судового рішення.

Аналіз змісту ст.236 КЗпП України, дає підстави дійти висновку про те, що обов'язок Чопської митниці, правонаступником якої є Закарпатська митниця ДФС, виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі не обумовлюється залежністю від причин, в тому числі їх поважністю, внаслідок яких судове рішення виконане несвоєчасно.

Хоча наявність вини відповідача у затримці виконання судового рішення не є обов'язковою для задоволення заявлених вимог, у вказаній справі наявність цієї вини випливає із норм Конституції України, згідно яких судові рішення які набрали законної сили повинні виконуватись державними органами добровільно, без відкриття виконавчого провадження.

Також, до даних фактичних обставин порядок примусового виконання рішень суду не повинен застосовуватись, оскільки відповідно до норм процесуального закону судове рішення підлягало виконанню негайно.

Відповідно до п.2 ст.257 КАС України, судові рішення, які набрали чинності або підлягають негайному виконанню, є підставою для його виконання. Тобто, постанова суду від 11.06.2014 року підлягала виконанню незалежно від наявності або відсутності виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що період з дня ухвалення Закарпатським окружним адміністративним судом постанови в адміністративній справі №807/1703/14 по день фактичного поновлення позивача на посаді є часом затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, тобто є часом затримки в поновленні позивача на посаді в митних органах.

Як вбачається з матеріалів справи, за вказаний період позивачеві, в порушення вимог статті 236 КЗпП України, середній заробіток за час затримки його поновлення на роботі виплачено не було.

З листа Виноградівського районного центру зайнятості вбачається, що позивач за період з 12.06.2014 року по 30.03.2015 року не звертався до центру зайнятості у пошуках роботи.

Згідно довідки № 05-35-237 від 21.05.2014 р. про середню заробітну плату ОСОБА_1 (розрахунковий період - з лютого 2014 по березень 2014 р.) встановлено, що середньомісячна заробітна плата позивача становить 2693,40 грн., а середньогодинна заробітна плата - 16,08 грн.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 04.09.2013 р. № 9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» норма тривалості робочого часу при 40-годинному робочому тижні за період з 12.06.2014 по 31.12.2014 складала 1142 робочих годин.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 09.09.2014 № 10196/0/14-114/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» норма тривалості робочого часу при 40-годинному робочому тижні за період з 01.01.2015 по 30.03.2015 становила 479 робочих годин.

Враховуючи наведене вище, загальна сума заробітної плати за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 12.06.2014 по 30.03.2015 року становить: 16,08 х (1142 + 479 ) = 26065,68 грн., що вірно встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про підставність позовних вимог ОСОБА_1, а відтак судом першої інстанції їх задоволено правильно.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги Закарпатської митниці ДФС суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.09.2015р. по справі № 807/982/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський