Справа № 820/11523/15
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 грудня 2015 р. №820/11523/15

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Термолайф" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд: - скасувати податкове повідомлення-рішення Основянської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № НОМЕР_1 від 25.09.2015 року.

В обґрунтування позову зазначив, що господарська діяльність Приватного акціонерного товариства "Термолайф" (далі за текстом - ПРАТ "Термолайф") здійснюється відповідно до норм законодавства, з реальним настанням правових наслідків. Обсяг цільове призначення операцій по закупівлі номенклатури товару, яке здійснювало ПРАТ "Термолайф" з контрагентами обчислювались правильно, господарські операції з контрагентами мали реальний характер, були здійснені за правочинами, які повністю відповідають вимогам закону, первинні документи оформлені належним чином. Судження контролюючого органу щодо безтоварного характеру господарських операцій позивача з контрагентами не відповідає дійсності.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вказав на обґрунтованість та законність дій відповідача, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У своїх запереченнях на адміністративний позов зазначив, що в товарно-транспортних накладних відсутні данні щодо вантажно-розвантажувальних операцій, а саме час, години, хвилини, прибуття, вибуття, навантаження, розвантаження, не зазначений простій а також підпис відповідальної особи, що унеможливлює проаналізувати реальність здійснення господарських операцій. Перевіркою неможливо з'ясувати вчинення підприємством господарських операцій з урахуванням часу, обсягу робіт, віддаленості контрагентів, економічно необхідних можливостей для виконання данного виду операції, що свідчить про дефектність документів

На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 19.08.2015 року № 197, від 19.08.2015 року № 198 та наказу від 19.08.2015 року № 215, згідно із п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, з 20.08.2015 року по 01.09.2015 року контролюючим органом була проведена перевірка ПРАТ "Термолайф".

За результатами проведеної перевірки, відповідачем було складено акт перевірки №225/20-33-22-01-07/34015182 від 08.09.2015 року "Про результати позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства "Термолайф" () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з постачальниками ПП "Укрспецпоставка М" (), щодо придбання товарів (робіт, послуг) за період січень-червень 2014 року, листопад-грудень 2014 року; ПП "МАГНАТ-ТРЕЙД" (), щодо придбання товарів (робіт, послуг) за період грудень 2014 року; ТОВ "АГЕНСТВО КОМПЛЕКСНОЇ ОСОБА_4" (), щодо придбання товарів (робіт, послуг) за період грудень 2014 року, січень 2015 року; ТОВ "Богодухівський комбікормовий завод" (), щодо придбання товарів (робіт, послуг) за період жовтень 2014 року; ТОВ "ТСК РГ" (), щодо придбання товарів (робіт, послуг) за період серпень 2014 року. жовтень 2014 року-листопад 2014 року; ТОВ "Нове вугілля" (), щодо придбання товарів (робіт, послуг) за період лютий 2015 року та подальшого використання у власній господарській діяльності, або реалізації" (т.1 а.с.14-72).

Висновками акту перевірки №225/20-33-22-01-07/34015182 від 08.09.2015 року встановлено наступне:

- порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VІ (із змінами і доповненнями), п. 3 ст. 5 та п. 1 ст. 7 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-ІV, п. 2 ст. З Закону України від 16.07.99 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зі змінами та доповненнями, п. 1.2, п. 2.7 Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88 "Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", п. 3.1, п. 4.1, п. 8 розділу III, п. 3.1 розділу V Наказу ДПА України від 25.01.11 № 41 "Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" по ПРАТ "Термолайф" встановлено завищення сум податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ "Нове вугілля" () в лютому 2015 року в сумі 539391,67 грн., ПП "Укрспецпоставка М" () за лютий 2014р. - 8313,11 грн., за квітень 2014 року в сумі 20290,66 грн., за червень 2014 року в сумі 73004,79 грн., за липень 2014 року в сумі 7725,76 грн., за серпень 2014 року в сумі 23603,15 грн., за грудень 2014 року в сумі 61967,64 грн.;

- порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VІ (із змінами і доповненнями), п. 3 ст. 5 та п. 1 ст. 7 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-ІV, п. 2 ст. 3 Закону України від 16.07.99 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зі змінами та доповненнями, п. 1.2, п. 2.7 Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88 "Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", п. 3.1, п. 4.1, п. 8 розділу III, п. 3.1 розділу V Наказу ДПА України від 25.01.11 № 41 "Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" перевіркою ПРАТ "Термолайф" встановлено завищення сум податкових зобов'язань по взаємовідносинам з покупцем - ПРАТ "ОСОБА_1 коксовий завод" () - по договору № Т-ХКЗ-2410/2014 від 24.10.2014р. всього в сумі 559670,53 грн., у т.ч. за лютий 2015 року в сумі 559670,53 грн., по договору № ТХ 0508 від 26.07.2013р. у січні 2014 року в сумі ПДВ 4776,70 грн., у лютому 2014 року в сумі ПДВ 10923,90 грн., у березні 2014 року в сумі 13426,54 грн., у квітні 2014 року в сумі 16971,07 грн., у травні 2014 року в сумі 42633,58 грн., у червні 2014 року в сумі 46831,66 грн., у листопаді 2014 року в сумі 34671,62 грн., у грудні 2014 року в сумі 27974,96 грн.;

- порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VІ (із змінами і доповненнями), п. 3 ст. 5 та п. 1 ст. 7 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-ІV, п. 2 ст. 3 Закону України від 16.07.99 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зі змінами та доповненнями, п. 1.2, п. 2.7 Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88 "Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", п. 3.1, п. 4.1, п. 8 розділу III, п. 3.1 розділу V Наказу ДПА України від 25.01.11 № 41 "Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" по ПРАТ "Термолайф" встановлено завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24 Декларації з ПДВ) за січень 2015 року в сумі 141860,00 грн., за рахунок завищення сум податкового кредиту по взаємовідносинам з ПП "Укрспецпоставка М" () за лютий 2014р. - 2000,00 грн., за квітень 2014 року в сумі 4436,86 грн., за червень 2014 року в сумі 3329,64 грн., за грудень 2014 року в сумі 27954,35 грн., ТОВ "ТСК ОСОБА_5" () за вересень 2014р.- 24489,00 грн., за жовтень 2014р.-33646,80 грн., за листопад 2014р. - 23450,80 грн.; ПП "МАГНАТ-ТРЕЙД" () за грудень 2014р. - 22552,00 грн.

На підставі висновків викладених в акті перевірки №225/20-33-22-01-07/34015182 від 08.09.2015 року, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2015 року, яким позивачу було нараховано суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 141860,00 грн. (т.1 а.с.96).

Позивач в досудовому порядку оскаржував рішення контролюючого органу, що підтверджується матеріалами справи.

Так, на адресу відповідача надійшли заперечення на акт №225/20-33-22-01-07/34015182 від 08.09.2015 року (вих. №558 від 14.09.2015 року) (т.1 а.с.73-79).

Контролюючим органом зазначені заперечення були розглянуті, та результати розгляду надіслані на адресу позивача листом №13246/10/20-33-22-01-16 від 22.09.2015 року (т1 а.с.80-95).

На адресу ГУ ДФС у Харківській області надійшла також скарга на податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2015 року (вих. №616 від 08.10.2015 року) (т.1а.с.97-103).

Листом №3906/10/20-40-10-04-14 від 13.11.2015 року контролюючим органом було надіслано на адресу позивача рішення про результати розгляду скарги (т.1 а.с.104-109).

Контролюючим органом 10.11.2015 року листом №4316/10/20-33-22-01-14/34015182 були внесені зміни до акту перевірки від 08.09.2015 року №№225/20-33-22-01-07/34015182 від 08.09.2015 року (т.1 а.с.110-111).

Не погоджуючись із позицією та рішеннями відповідача, позивач звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду із зазначеним позовом

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 Податкового Кодексу України).

Водночас згідно п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується удвох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів (послуг) (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції між ПРАТ "Термолайф" та ТОВ "Нове вугілля" () позивач надає договір купівлі-продажу вугільної продукції №НВ/ТЛ 1108/2014 від 01.08.2014 року, із додатковими угодами № 1 від 04.08.2014 року, № 4/1 від 30.01.2015р., № 5 від 02.02.2015р., № 5/1 від 02.02.2015р.

Згідно договору, ТОВ "Нове вугілля" - "Продавець" продає, а ПРАТ "Термолайф" "Покупець" приймає та сплачує за вугільну продукцію, іменований в подальшому товар, в асортименті, кількості, в строки, з якісними характеристиками і по цінам, вказаним в додатках до договору, які є його невід'ємною частиною.

ТОВ "Нове вугілля" виписало на адресу ПРАТ "Термолайф" передбачені умовами договору первинні документи, якими зафіксувало зміст господарської операції (акти -прийому-передачі, податкові накладні, залізничні накладні) (т.1 а.с. 198-202, т.6 а.с.2-48).

Податок на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за лютий 2015р. на суму 539 391,67 грн., що відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за відповідний період.

Плата за отриману продукцію відбувалась безготівковими коштами з поточного рахунку.

По зазначеній операції "відправником" товару є ДП "Вугільна Компанія Краснолиманська", "одержувач" - АТЗТ "ОСОБА_1 коксовий завод" (код 24481702).

До перевірки надані листи переписки між постачальниками товару.

Вугільний концентрат придбавався ПРАТ "Термолайф" для подальшого перепродажу ПРАТ "ОСОБА_1 коксовий завод", тому транспортування його до ПРАТ "Термолайф" не потребувалось (т.1 а.с. 203-250).

Між ПРАТ "Термолайф" та ПП "Укрспецпоставка М" (код 36033135) було укладено договір поставки № 16/01 від 16.09.2013 р. з додатковими угодами та специфікаціями (т.1 а.с. 119-174).

Згідно п.1.1 Договору "Постачальник" - ПП "Укрспецпоставка М" зобов'язується постачати, а "Покупець" - ПРАТ "Термолайф" зобов'язується приймати і своєчасно сплачувати товар, вказаний в специфікаціях , в обсягах асортименті, по цінам і в строки, узгоджені сторонами в специфікаціях, які являються невід'ємною частиною договору.

Також, між ПРАТ "Термолайф" та ПП "Укрспецпоставка М" (код 36033135) було укладено Договір про зберігання № 2912/4 від 29.12.2012 р., з додатковими угодами (т.1 а.с.190-207).

Згідно п. 1.1 Договору "Поклажедавець" - ПРАТ "Термолайф" передає, а "Зберігач" - ПП "Укрспецпоставка М" приймає на зберігання товарно-матеріальні цінності (далі - майно) на строк визначений Поклажедавцем, та зобов'язується повернути його Поклажедавцю у схоронності, в тій же кількості, без погіршення якості та споживчих властивостей. Найменування, одиниця виміру, кількість, вартість, індивідуальні характеристики майна вказуються в актах приймання передачі майна, які є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 1.3 Договору майно передане Поклажедавцем буде зберігатися на відокремлених територіях на складі зберігача за адресою : м. Харків, вул. Зернова 62

Згідно п.1.4 Договору термін зберігання майна граничним терміном не обмежений і починає відлік з моменту передачі його на зберігання .

ПП "Укрспецпоставка М" виписало на адресу ПРАТ "Термолайф" відповідно первинні документи (видаткові накладні, акти виконаних робіт, податкові накладні, товарно-транспортні накладні), що підтверджують дійсність проведених господарських операцій. Оплата проведена у вексельній формі (т.6 а.с. 49-250, т.7 а.с. 1-69).

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за лютий 2014 р. 10313,11 грн., за квітень 2014 року в сумі 24727,52 грн., за червень 2014 року в сумі 76334,43 грн., за липень 2014 року в сумі 25,76 грн., за серпень 2014 року в сумі 23603,15 грн., за грудень 2014 року в сумі 89921,99 грн. відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за відповідний період.

В частині поставки на загальну суму податкового кредиту 35 720,85 грн. (відображено в декларації за квітень, червень та грудень 2014 року), метал був придбаний не для перепродажу, а для власних потреб на умовах поставки. ТТН наявні та були надані перевіряючим.

Взаємовідносини між ПРАТ "Термолайф" та ТОВ "ТСК ОСОБА_5 групп" (код за ) відбувались на підставі договору № 09/10-12/1-ХКО від 39.10.2012 року строком дії до 31.12.2014 року (т.1 а.с.181-189).

Згідно договору ТОВ "ТСК ОСОБА_5 групп" - "Виконавець", а ПРАТ "Термолайф" 'Замовник". Предметом договору є Замовник доручає, виконавець приймає на себе зобов'язання надавати Замовнику послуги з аутсорсингу, кінцевими цілями є знешкодження, захоронення, знищення або утилізацію відходів Замовника. Господарська операція підтверджується первинними документами (т.7 а.с. 70-249).

Взаємовідносини між ПРАТ "Термолайф" та ПП "Магнат - Трейд" () відбувались на підставі договору поставки № 5413 від 16.12.2013 року строком дії до 31.12.2014 року та специфікацій до договору № 14 від 25.11.14р., № 15 від 16.12.14р. На виконання умов зазначеного договору, поставлялась, здебільшого етикетки (т.1 а.с. 175-180).

Не зважаючи на надані перевіряючим первинні документи, висновок щодо нікчемності зазначеної операції зроблений на підставі того, що Західна ОДПІ отримало від Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у ОСОБА_1 застереження щодо діяльності підприємства ПП "МАГНАТ-ТРЕЙД" (), доведеного на відпрацювання ДФС України у якості "транзитер" за грудень 2014 року від 12.05.2015р. №3935/7/20-38-22-05-07.

Це також суперечить, як вже було зазначено вище, принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, згідно якого негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані лише до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи, а також принцип добросовісності платника податків та достовірності задекларованих платником даних податкового обліку, що презюмується податковим законодавством у пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що реальність господарських операцій позивача з контрагентами повністю підтверджена належними первинними документами, придбані послуги використані позивачем у власній господарській діяльності, позивач має право на відображення цих господарських операцій у податковому обліку при визначенні об'єкту оподаткування податком на додану вартість, зокрема, формування податкового кредиту.

Враховуючи викладене, суд вважає, що фактичне виконання своїх зобов'язань за договорами здійснено як позивачем, так і його контрагентами, та підтверджено належним чином оформленими первинними документами.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що субєктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірним правочином, про наявність взаємоповязаності позивача та контрагентів позивача, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність розумних економічних або інших причин (ділової мети) придбання послуг у контрагента, що зумовлює необґрунтованість висновку субєкта владних повноважень про невідповідність закону вчинених за ним господарських операцій.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що суб'єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірним правочином, про наявність взаємопов'язаності позивача та контрагентів позивача, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність розумних економічних або інших причин (ділової мети) придбання послуг у контрагента, що зумовлює необґрунтованість висновку суб'єкта владних повноважень про невідповідність закону вчинених за ним господарських операцій.

Згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Приписами ч.2 ст.8 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини" 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року Україна визнає джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковими для правозастосування органами правосуддя.

Так, Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - Суд) у своєму рішенні у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Термолайф" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 25.09.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на користь Приватного акціонерного товариства "Термолайф" () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2128 грн. (дві тисячі сто двадцять вісім гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17.12.2015 року.

Суддя Полях Н.А.