Справа № 804/13779/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі Ломідзе Д.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» про стягнення заборгованості,
Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Згідно наданих заперечень відповідач вражає, що відшкодування різниці є безпідставним, оскільки Університет є державною, бюджетною неприбутковою організацією, у зв'язку з чим він звільнений від обов'язку відшкодовувати різницю між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам згідно Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.
Згідно з ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Оскільки позивач і відповідач подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, справу слід розглядати в порядку письмового провадження.
Суд, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав.
Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
З матеріалів справи вбачається, що в Державному вищому навчальному закладі «Криворізький національний університет» працювали особи, яким була призначена пенсія як науковим (науково педагогічним) працівникам на підставі ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 року № 1977 ХІІ (далі Закон № 1977 ХІІ), та які на даний час отримують пенсії в Управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу.
В ході розгляду справи було встановлено, що відповідач отримав Повідомлення позивача про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за липень 2015 року. Доказів оскарження вказаних Повідомлень суду не надав, а судом в порядку ст. 11 КАС України таких обставин не встановлено.
Розв'язуючи спір, суд відзначає, що у відповідності до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 року № 1977 ХІІ, держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів. Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років. Різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом.
Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, визначений в Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 р.
Відповідно до вказаного Порядку, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів (п.2 Порядку).
Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках (п. 5 Порядку).
У разі зміни розміру пенсії або виникнення обставин, які впливають на фінансування різниці у розмірі пенсії (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це відповідні підприємства, установи, організації та заклади у місячний строк з дня виникнення таких обставин (п.6 порядку).
У разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством (п. 8 Порядку).
Вищезазначені положення Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та Порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств і організацій не ставлять сплату різниці у розмірі між сумою звичайної пенсії та сумою наукової пенсії в залежність від результатів фінансово-господарської діяльності підприємств, установ та організацій на яких працювали наукові (науково-педагогічні) працівники.
Окрім цього, норми Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» не містять положень, які передбачають підстави звільнення підприємства від обов'язку відшкодовувати Пенсійному фонду України різниці між сумою призначеної пенсії та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач обтяжений обов'язком відшкодовувати територіальним органам Пенсійного фонду України витрати на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, що були призначені особам, які знаходились з ним в трудових правовідносинах і внаслідок цього набули та реалізували право на отримання такої пенсії, а визначена позивачем в повідомленні сума відшкодування відповідачем в ході розгляду справи не спростована, заявлена в позові вимога є обґрунтованою, а відтак, підлягає задоволенню.
Суд критично ставиться до твердження відповідача щодо відсутності у нього обовязку відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів у звязку із тим, що навчальний заклад являється неприбутковою організацією і фінансується за рахунок Державного бюджету України, оскільки нормами ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» будь-яких обмежень для відшкодування таких витрат державними бюджетними навчальними закладами ІІІ ІV рівнів акредитації, не має.
Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що на час розгляду справи сума боргу відповідачем не сплачена в добровільному порядку, відповідних доказів суду не надано, а позивач діяв на підставі та у спосіб передбачений діючим законодавством України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1