Справа № 826/8315/15
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8315/15 Головуючий у 1-й інстанції: Нагорянський С.І. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

07 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Печенюку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 07 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганської області, Державної казначейської служби України про визнання неправомірними дій, стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_3, звернулася до суду з даним позовом, в якому просила:

- визнати неправомірними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області по нарахуванню позивачу заробітної плати за період часу з 26 жовтня 2014 року, виходячи з розміру посадового окладу в сумі 1218,00 грн.;

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області на користь позивача заборгованість із заробітної плати у сумі 8085,43 грн.;

- зобов'язати Державну казначейську службу України та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області здійснити розрахунково-касове обслуговування розпорядника коштів Державної судової адміністрації України для нарахування і виплати позивачу заробітної плати за жовтень та листопад 2014 року;

- звернути постанову суду про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області на користь позивача заборгованість із заробітної плати до негайного виконання в розмірі всієї суми боргу, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 256 КАС України;

- встановити строк для подання Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Луганській області та Державною казначейською службою України до суду звіту про виконання постанови суду.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 07 жовтня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до наказу Перевальського районного суду Луганської області від 16 грудня 2013 року № 85, ОСОБА_3 призначено на посаду секретаря судового засідання, на якій вона працює по теперішній час, має 13 ранг державного службовця, що відповідає 6 категорії державного службовця.

Як вбачається з розрахункового листа за жовтень 2014 року, ОСОБА_3 нарахована заробітна плата, виходячи з посадового окладу 1218,00 грн.

На переконання позивача, розрахунок її заробітної плати за жовтень 2014 року проводилося без урахування норм Закону України "Про прокуратуру", яким внесено зміни до ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку чим, 18 лютого 2015 року вона звернулася до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області із заявою щодо отримання заборгованості із заробітної плати за жовтень та листопад 2014 року.

Листом від 10 березня 2015 року (788/15 вих.) Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області повідомило, що заборгованість по заробітній платі позивачу, як працівнику Перевальського районного суду Луганської області, що знаходиться на тимчасово неконтрольованій Україною території може бути виплачена лише за умови повернення зазначеної території під контроль органів державної влади України або в разі переведення таких працівників апарату до інших судів на контрольованій території.

Вважаючи неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області по нарахуванню заробітної плати з 26 жовтня 2014 року, виходячи з посадового окладу в розмірі мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" в сумі 1218,00 грн., позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідачів, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон №108) джерелом коштів на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, є кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та інших джерел.

Частиною другою статті 8 цього Закону передбачено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Стаття 13 Закону №108 визначає, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Також, згідно зі ст. 33 Закону України "Про державну службу" умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів, а згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 482 у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" установлено, що мінімальна заробітна плата у 2014 році у місячному розмірі становить 1218,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з частиною першою статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

Відповідно до підпункту 59 пункту 5 Розділу XII Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, частину першу вищевказаної статті було доповнено абзацом другим такого змісту: "При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.".

Вищевказаний Закон України "Про прокуратуру" був опублікований 25.10.2014 року і набрав чинності 26.10.2014.

Водночас згідно підпункту 2 пункту 13 Розділу XIIІ Закону України "Про прокуратуру", Кабінету Міністрів України доручено у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно положень статей 142, 143 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним Кодексом України.

Згідно Положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України від 05 квітня 2011 року № 82, територіальні управління відповідно до покладеного на них завдання здійснюють у межах своєї компетенції соціальне забезпечення суддів, у т.ч. суддів у відставці, а також працівників апарату місцевих судів.

Тобто, як вірно зазначає суд першої інстанції, територіальне управління Державної судової адміністрації може здійснювати виплати лише в межах затвердженого фонду оплати праці.

Відповідно до частин 1,2 статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 23 Бюджетного кодексу України забороняється без внесення змін до Закону про Держбюджет збільшення бюджетних призначень за загальним та спеціальними фондами державного бюджету на оплату праці працівників бюджетних установ за рахунок зменшення інших видатків.

Відповідно до частини першої статті 51 зазначеного Кодексу керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Наведене свідчить про відсутність можливості з боку відповідача виплачувати заробітну плату у розмірі, визначеному абзацом другим частиною першою статі 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Крім того, Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року N 192-VIII було змінено редакцію Закону України "Про судоустрій і статус суддів", з виключенням зі статті 144 абзацу, на який посилається позивач.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганської області не наділене повноваженнями самостійно, без відповідного правового врегулювання та фінансової можливості здійснювати перерахунок посадового окладу позивача, тому, відповідачем правомірно застосовуються розміри посадових окладів, передбачені додатками 45-47 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_3 в частині визнання протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганської області по нарахуванню заробітної плати, виходячи з розміру посадового окладу 1218 грн. та стягнення заборгованості, що утворилась у зв'язку з таким нарахуванням.

Крім того, з 2014 року на території Луганської і Донецької області (в тому числі у м. Перевальськ) проводиться антитерористична операція.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей" від 07 листопада 2014 року №595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей.

Відповідно до 4 Порядку № 595, заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обов'язки.

Згідно ст. 14 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Як вбачається з листа Державної казначейської служби України від 13 жовтня 2014 року №14-08/3291-22698, адресованому розпорядникам бюджетних коштів, згідно зі ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», постанови Правління Національного Банку України "Про призупинення здійснення фінансових операцій" від 06 серпня 2014 року №466, доручень Президента України, рішень Ради національної безпеки і оборони України, доручень Кабінету Міністрів України призупинено казначейське обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів на території, яка не контролюється українською владою, а також банки України, небанківські установи та національний оператор поштового зв'язку, які є учасниками платіжних систем, призупинили здійснення усіх видів фінансових операцій на зазначеній території.

У зв'язку з наведеним, Державна казначейська служба України застерегла розпорядників бюджетних коштів щодо прийняття рішення про виплату заробітної плати працівникам підпорядкованих установ, які перебувають на території, що не контролюється українською владою, за рахунок перерозподілу бюджетних асигнувань між адміністративно - територіальними одиницями.

Судом також зазначено, що 10 червня 2015 року Держава Україна направила офіційне звернення до Організації Об'єднаних Націй, зі змісту якого вбачається, що з метою забезпечення життєво важливих інтересів суспільства і держави у відповідь на збройну агресію Російської Федерації, Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України та інші органи влади повинні прийняти правові акти, положення яких відступають від деяких зобов'язань України в рамках Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

З урахуванням наведеного, Україна відступає від своїх зобов'язань, визначених в статті 2, пункт 3, і статтях 9, 12, 14 і 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статті 5, 6, 8 і 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, в деяких районах Донецької та Луганської областей України, у зв'язку з антитерористичною операцією, за період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, відновлення конституційного порядку на окупованій території України і до подальшого повідомлення Генерального секретаря Організації Об'єднаних Націй та Генерального секретаря Ради Європи про відновлення в повному обсязі Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Таким чином, з огляду на ситуацію, що склалась в деяких районах Донецької та Луганської областей України, держава Україна не в змозі виконувати деякі зобов'язання України в рамках Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та Конвенції про захист прав людини та основних свобод, у тому числі, щодо виплати державним службовцям заробітної плати.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно та повною мірою встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 07 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 11 грудня 2015 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.