Справа № 2209/1827/12 (2а/2209/95/12)
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"26" листопада 2015 р. м. Київ К/9991/70072/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -
розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області, про визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року, -

встановив:

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області, про визнання незаконною і скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 24 лютого 2012 року.

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Такими органами державної виконавчої служби відповідно до статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року №202/98-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Виходячи із зазначених положень, по цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби.

Структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем виступає Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, який не входить до переліку органів державної виконавчої служби, визначеного Законом України «Про державну виконавчу службу», що виключає можливість його участі в якості відповідача у справах, що розглядаються відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не дивлячись на зазначені обставини, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, не вирішив питання про заміну первинного відповідача на належного - відповідно до переліку, визначеного статтею 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», як того вимагає стаття 52 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до процесуальних порушень, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, на зазначені порушення уваги не звернув.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що постанова Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2012 року та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року підлягають скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області, про визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження - направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.