Справа № 823/5048/15
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/5048/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

07 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Печенюку Р.В.,

за участю: представника відповідача Стретович М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до прокуратури Черкаської області про визнання незаконними дій, нечинним наказу в частині та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, звернулася до суду з даним позовом, в якому просила:

- визнати незаконними дії прокуратури Черкаської області в частині видання наказу прокурора Черкаської області № 598к від 01.09.2015 без посилання на пункт 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України;

- визнати наказ прокурора Черкаської області № 598к від 01.09.2015 нечинним в частині посилання на пункт 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру";

- змінити формулювання причини та підстави звільнення із "пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" на "пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України"..

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного перегляду позивач до суду не прибула, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_4 займала посаду прокурора відділу представництва інтересів громадян і держави в судах управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Черкаської області.

Наказом Генерального прокурора України № 59ш від 15 липня 2015 року скорочено в структурі і штатному розписі прокуратури Черкаської області 92 посади, серед іншого і посаду позивача.

06.08.2015р. позивачка була попереджена про звільнення з 06.10.2015р. із займаної посади у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці (п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України), після чого вона, 01.09.2015р. подала заяву до прокурора Черкаської області, в якій просила звільнити її раніше встановленого у попередженні строку на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" та п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, зазначивши додатково, що від працевлаштування на будь-які посади в органах прокуратури Черкаської області відмовляється.

Наказом № 598к від 01 вересня 2015 року ОСОБА_4 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" було звільнено з посади прокурора відділу представництва інтересів громадян і держави в судах управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді у зв'язку зі скороченням кількості прокурорів органу прокуратури Черкаської області.

Такі дії відповідача є предметом цього позову, оскільки позивач вважає їх неправомірними.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідача, як суб»єкта владних повноважень, при цьому, суд виходив з наступного.

Так, правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), який набрав чинності частково з 15.07.2015.

Стаття 4 Закону № 1697-VII передбачає, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 1697-VII незалежність прокурора забезпечується: особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності; порядком здійснення повноважень, визначеним процесуальним та іншими законами; забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора; установленим законом порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності прокуратури; належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням прокурора; функціонуванням органів прокурорського самоврядування; визначеними законом засобами забезпечення особистої безпеки прокурора, членів його сім'ї, майна, а також іншими засобами їх правового захисту.

Частина 3 вказаної статті передбачає, що прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 49 Закону № 1697-VII на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: звільнення з посади в органах прокуратури.

Стаття 51 Закону № 1697-VII встановлює загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді. Так, відповідно до пункту 9 частини 1 цієї статті прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для застосування у спірних правовідносинах норм Кодексу законів про працю України, оскільки підстави звільнення прокурора в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури чітко передбачені Законом № 1697-VII, який в даному випадку є спеціальним по відношенню до норм вказаного Кодексу.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції в частині дотримання відповідачем порядку звільнення, встановленого статтею 60 Закону № 1697-VII, яка передбачає, що прокурор звільняється з посади особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, за поданням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, якщо: прокурор не подав заяву про переведення до іншого органу прокуратури протягом п'ятнадцяти днів; в органах прокуратури відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення; прокурор неуспішно пройшов конкурс на переведення до органу прокуратури вищого рівня.

Так, відповідно до частин 1, 3 статті 62 Закону № 1697-VII подання про звільнення прокурора з посади вноситься Вищою радою юстиції або Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів у визначених законом випадках. Прийняття рішення про звільнення прокурора з посади здійснюється особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, виключно на підставі та в межах подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів чи Вищої ради юстиції.

Разом з тим, згідно підпункту 4 пункту 5-1 розділу XIII "Перехідні положення" Закону № 1697-VII до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII "Прикінцеві положення" цього Закону, прокурори призначаються на посади та звільняються з посад, у тому числі адміністративних, без рекомендації Ради прокурорів України чи подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів уповноваженими приймати такі рішення особами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідач, як суб»єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій, в свою чергу, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 11 грудня 2015 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.