Справа № 2а-13/10
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Львів № 876/12435/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.
суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в письмовому проваджені апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 03.02.2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації за неотримане речове майно,

В С Т А Н О В И В:

09.001.2008 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації за неотримане речове майно за час проходження військової служби в розмірі 5634,56 грн.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 03.02.2010 року позов задоволено частково. Суд стягнув з військової частини НОМЕР_1 в користь позивача суму в розмірі - 3051,41 грн. компенсації за неотримане речове майно.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Крім того, апелянт Військова частина НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу покликаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт ОСОБА_1 просить суд, постанову Жовківського районного суду Львівської області від 03.02.2010 року скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Апелянт Військова частина НОМЕР_1 просить суд, постанову Жовківського районного суду Львівської області від 03.02.2010 року скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарг, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Військова частина НОМЕР_1 підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України Командира військової частини НОМЕР_1 № 343 від 30.12.2006 року старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , музиканта оркестру військової частини НОМЕР_1 з 30.12.2006 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовій облік Жовківського РВК Львівської області.

Із довідки № 110 від 12.01.2007 року яка видана військовою частиною НОМЕР_1 видно, що грошова компенсація на неотримане речове майно в період до 11.03.2000 р. в розмірі 3051,41 грн. та після 11.03.2000 р. в розмірі 2583,15 грн. не виплачена позивачу у зв`язку з відсутністю грошових коштів на рахунках.

Частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, яка діяла до 11 березня 2000 року) передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Відповідно до статті 2 Закону № 1459-ІІІ «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» дію частини другої статті 9 Закону № 2011-XII зупинено у частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації за неодержане речове майно.

Законом України від 3 листопада 2006 року № 328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» статтю 9 Закону № 2011-ХІІ викладено в новій редакції, а також цей Закон доповнено статтею 9-1 (у редакції, чинній до 1 січня 2008 року), якою передбачено, зокрема, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.

При цьому положення частини другої статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ регулюють порядок виплати компенсації замість речового майна військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, і не поширюються на військовослужбовців, звільнених з військової служби.

За таких обставин, колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову оскільки, на момент звернення позивача щодо отримання грошової компенсації за неотримане речове майно Закон № 2011-XII не передбачав такого права для військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, а пункт 27 Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1444 не підлягає застосуванню оскільки, суперечить нормам Закону № 2011-XII.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2013 року (№ 21-38а13),27.05.2014 р. у справі № 21-132а14.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, колегія суддів приходить до висновку, що постанову слід скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.198, ст.202, ст.207, ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 03.02.2010 року у справі за № 2а-13/10 скасувати.
В позові ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації за неотримане речове майно відмовити.
Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель