Справа № 808/7104/13-а
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року м. Київ К/800/17810/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Шипуліної Т.М.,

за участю секретаря Титенко М.П.

представників сторін:

позивача Петрушенко Л.Л.

відповідача 1 Дмитренко О.О.

відповідача 2 не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргуСпеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби
на постановуДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року
у справі№808/1887/14
за позовомПублічного акціонерного товариства «Елетрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М.Кузьміна»
доСпеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області
провизнання бездіяльності протиправною та стягнення пені,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Елетрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М.Кузьміна» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Елетрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М.Кузьміна») звернулось до суду з позов до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, правонаступником якої є Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі по тексту - відповідач 1, СДПІ щ ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС) та Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області (далі по тексту - відповідач 2, УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області), в якому просило визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо ненадання відповідачу 2 висновку про відшкодування 2691560,00 грн. податку на додану вартість та стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 313554,34 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

За результатами перегляду зазначеного рішення суду Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом 13 березня 2014 року винесено постанову, якою постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2013 року скасовано, а позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки національного банку України у розмірі 313554 (триста тринадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири ) гривень 34 копійок.

Вважаючи рішення суду апеляційної інстанцій таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права відповідач 1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року та залишити в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2013 року.

Позивач надав письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких у її задоволенні просив відмовити.

Судами попередніх інстанцій встановлено, ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» було подано до СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі декларації з податку на додану вартість, в яких задекларовано до бюджетного відшкодування від'ємне значення податку на додану вартість за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2009 року в сумі 77989145,00 грн. та відповідні заяви про повернення суми бюджетного відшкодування.

В подальшому податковим органом проведено перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2009 року, за результатами якої складено акт №99/08-01/00186536 від 30 березня 2010 року.

За результатами перевірки встановлено, що сума бюджетного відшкодування за періоди за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2009 року була заявлена у порушення вимог пунктів 1.3, 1.8 статті 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 2691560 грн.

На підставі висновків акту перевірки №99/08-01/00186536 податковим органом 12 березня 2010 року винесено податкове повідомлення - рішення №/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 2691560,00 грн.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням №/0 від 12 березня 2010 року позивач оскаржив його до суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2011 року у справі №2а-7394/10/0870 в задоволенні адміністративного позову ПАТ «Дніпроспецсталь» відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2012 року у справі №2а-7394/10/0870, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 18 грудня 2012 року, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2011 року скасовано, адміністративний позов ПАТ «Дніпроспецсталь» задоволено в повному обсязі. Скасовано податкове повідомлення-рішення, яким зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 2691560,00 грн.

У зв'язку з викладеним 06 березня 2013 року ПАТ «Дніпроспецсталь» листом №115-42 звернулась до СДПІ з вимогою здійснити бюджетне відшкодування ПДВ у розмірі 2691560,00 грн.

10 квітня 2013 року СДПІ листом №2474/10/24-0 надала відповідь про те, що буде відшкодовувати зазначені суми ПДВ після винесення остаточного судового рішення.

05 квітня 20013 року Вищим адміністративним судом України було відмовлено в допуску касаційної скарги СДПІ до перегляду в ВСУ.

11 вересня 2013 року ПАТ «Дніпроспецсталь» листом №115-295 звернулось до СДПІ із вимогою здійснити бюджетне відшкодування ПДВ на суму 2961560,00 грн.

30 вересня 2013 року на рахунок ПАТ «Дніпроспецсталь» надійшло відшкодування ПДВ на суму 2961560,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами вчинено всі передбачені законом дії щодо здійснення бюджетного відшкодування, яке станом на час розгляду справи судом першої інстанції було відшкодоване позивачу у повному обсязі.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про порушення відповідачем 1 п'ятиденного строку, визначеного чинним законодавством для подання висновку органу, що здійснює казначейське обслуговування.

Також судом зазначено про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна» про стягнення з Державного бюджету України пені за прострочення здійснення бюджетного відшкодування.

При цьому зауважено, що прийняття рішення про стягнення грошових сум на підставі Закону не зумовлює необхідність визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Переглянувши рішення суду апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 цієї статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з пунктом 200.11 статті 200 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 ПК України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

У справі, що розглядається, суди встановили, що в судовому порядку підтверджено право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ і підтверджено достовірність розрахунку заявленої до відшкодування суми. Проте відповідачем не подано у визначений законодавством строк до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

На підставі аналізу зазначених норм колегія суддів дійшла такого правового висновку.

У разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 ПК України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування, податковий орган зобов'язаний протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

На суми податку, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК України строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Неподання органом державної податкової служби до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Саме після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набуває статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення пені на рівні 120 відсотків облікової ставки національного банку України у розмірі 313554,34 грн., а доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 210, 214, 215, 220, 221, 223, 224, 230, 231 частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року у справі №808/7104/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна