Справа № 807/179/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 р. Справа № 876/10632/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського міжрайонного управління водного господарства на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Ужгородського міжрайонного управління водного господарства до управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення про призначення пільгової пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року позивач - Ужгородське міжрайонне управління водного господарства звернулося в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про призначення пільгової пенсії ОСОБА_1.

Позовну заяву мотивовано тим, що відповідач всупереч вимогам чинного законодавства не повідомив Ужгородське МУВГ протягом 10 днів про призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 та самостійно сплачувало пільгову пенсію до грудня 2014 року, а отже пільгова пенсія не була призначена на підставі ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Крім того, вважає, що органи Пенсійного фонду не мали права призначити пільгову пенсію на підставі зазначеної норми, оскільки в такому випадку ОСОБА_1 мав вийти на пільгову пенсію в 56 років і 5 місяців. Також, звертає увагу суду на порушення відповідачем порядку проведення позапланових перевірок, які відбулися 09.10.2014 року та 24.11.2014 року. Так, органом Пенсійного фонду було проведено дві позапланові перевірки, а саме: 09 жовтня 2014 року по перевірці правильності надання довідки Ужгородського МУВГ від 25.07.2014 №557 (відповідно до акту перевірки порушень не виявлено) та 24 жовтня 2014 року була проведена повторна позапланова перевірка правильності надання довідки від 25.07.2014 року №1557.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Ужгородське міжрайонне управління водного господарства оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов з підстав викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 19 серпня 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Для призначення пенсії ОСОБА_1 подав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 557 від 25.07.2014, видану Ужгородським міжрайонним управлінням водного господарства.

У довідці зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на Ужгородській ПМК-192 (правонаступником якої є позивач) за період з 28.10.1981 року по 12.05.2003 року та виконувала роботи по будівництву гідротехнічних споруд та об»єктів, обслуговуванню сітки відкритих осушних меліоративних каналів та дамб, гідротехнічних споруд, будівництву насосних станцій за посадою майстра по будівництву, що передбачена Списком № 2 розділу XXIX, підстава - Постанова Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956; за період з 28.10.1981 року по 01.08.1992 року стаж роботи 10 років 10 місяців.

У відповідності до Протоколу № 1398 від 27.08.2014 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком (призначення - робота за Списком № 2).

На запит Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області посадовою особою Управління Пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області було проведено перевірку правильності надання довідки про заробітну плату та стажу роботи для обчислення пенсії № 557 від 25.07.2014, виданої Ужгородським міжрайонним управлінням водного господарства.

За результатами перевірки складено акт № 280 від 09.10.2014, у відповідності до якого перевіркою встановлено, що суми заробітної плати ОСОБА_1, зазначені у довідці № 76 від серпня 2013, відповідають сумам, зазначеним у книгах нарахування заробітної плати за 1985 - 1989 p.p. Окрім того, встановлено, що атестація робочих місць на даному підприємстві не проводилася.

24 листопада 2014 року посадовими особами управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області проведено перевірку правильності надання довідки про заробітну плату та стажу роботи для обчислення пенсії № 557 від 25.07.2014, виданої Ужгородським міжрайонним управлінням водного господарства, за результатами якої складено акт перевірки № 139 від 24.11.2014. В ході проведення перевірки витребувано нову довідку про підтвердження пільгового стажу роботи № 804 від 24.11.2014. Згідно з даною довідкою ОСОБА_1 працював повний робочий день на Ужгородській ПМК-192 за період з 28.10.1981 по 12.05.2003 та виконував роботи по будівництву гідротехнічних споруд та об»єктів, обслуговуванню сітки відкритих осушних меліоративних каналів та дамб, гідротехнічних споруд за посадою майстра по будівництву, що передбачена Списком № 2 розділу XXVII, підстава - Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003; за період з 28.10.1981 по 01.08.1992 стаж роботи 10 років 10 місяців.

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області № 145411 від 25.11.2014 ОСОБА_1 допризначено пенсію за віком (робота за Списком №2).

Листом управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області № 7046/03 від 04.12.2014 позивачу направлено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_1, призначену відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». А також повідомлено, що у зв»язку з тим, що у наданій довідці для призначення пенсії про підтвердження наявного пільгового стажу вказано період до 01.08.1992 року, а для призначення пільгової пенсії згідно з ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідно мати повний стаж на роботах із шкідливими та важкими умовами до 01.01.1992 pоку, пільгова пенсія за період з 17.08.2014 року по 01.01.2015 року в сумі 6 425,04 грн. та до моменту отримання пенсії за віком ОСОБА_1 (16.08.2018 року) підлягає підприємством до відшкодування. Вказаний лист отримано підприємством 04.12.2014, про що свідчить підпис на копії листа, долученій до матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1, як особа, яка має право на отримання пенсії за віком на пільгових умова, звернувся до відповідного органу пенсійного фонду із відповідною заявою, подавши передбачені законодавством документи. За результатами розгляду такої заяви ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах, а оскарженим розпорядженням за результатами проведення перевірки та впорядкування пенсійної справи таку пенсію допризначено, тому суд вважав необґрунтованими вимоги позивача про скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області від 25 листопада 2014 року № 145411, оскільки таке є правомірним .

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року (із змінами та доповненнями) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 (із наступними змінами та доповненнями) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в Ужгородській ПМК-192 (правонаступником якого є позивач) з 28.10.1981 по 12.05.2003 на посаді, що внесена до Списку № 2. Стаж роботи вказаної особи за період з 28.10.1981 по 01.08.1992 складає 10 років 10 місяців.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати: 1) трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи; 2) виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці; 3) уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, до якої долучив передбачені законодавством документи.

Довідкою Ужгородського міжрайонного управління водного господарства підтверджується, що заявник дійсно з 28.10.1981 року працював на посаді, що передбачена Списком № 2, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року. Крім того, дана посада віднесена також до Списку № 2, затвердженому Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 (що діяла на момент звільнення ОСОБА_1 12.05.2003).

Відповідно до Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов»язаних з виконанням свої трудових обов»язків.

Пунктом 4.5 Порядку передбачено, що якщо ж атестація з 21.08.1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 року, право не підтвердилось, до І пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному І підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності і Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, І якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року, право на пільгове пенсійне І забезпечення не підтвердилось.

У зв»язку з непроведенням на підприємстві, на якому працював заявник, атестації робочих місць, враховуючи вимоги п. 4.5 Порядку, пільговий стаж роботи ОСОБА_1 складає 10 років 10 місяців.

Колегія суддів враховує те, що вищезазначені обставини сторонами не заперечуються. Разом з тим сторонами не заперечується право ОСОБА_1 на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги позивача про скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області від 25 листопада 2014 року № 145411, оскільки таке є правомірним і скасуванню не підлягає.

Щодо посилань апелянта на те, що відповідач не повідомив Ужгородське МУВГ протягом 10 днів про призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 та самостійно сплачувало пільгову пенсію до грудня 2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №64/8663 від 16.01.2004 року.

Пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.8. вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

В матеріалах справи наявна копія листа управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області № 7046/03 від 04.12.2014, адресованого позивачу, яким направлено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_1 та повідомлено про необхідність їх відшкодовування підприємством до моменту отримання зазначеною особою пенсії за віком (16.08.2018 року). Вказаний лист отримано підприємством 04.12.2014 року, про що свідчить підпис на копії листа, долученій до матеріалів справи.

Колегія суддів зазначає те, що суб»єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, як платники збору на обов»язкове державне пенсійне страхування, мають сплачувати збір у розмірі 100 відсотків від об»єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. «б»-»з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Отже, згідно із Законом «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» кожен роботодавець зобов»язаний відшкодовувати державі, в особі Пенсійного фонду України, фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, що зумовлюється шкодою, заподіяною здоров»ю працівників шкідливими та важкими умовами праці.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно зазначив, що посилання позивача на Порядок проведення Пенсійним фондом України та його територіальними органами планових та позапланових перевірок платників єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2011 року № 233, як на підтвердження факту неправомірності проведення повторної перевірки довідки № 557 від 25.07.2014 є безпідставним.

Згідно з п. 1 зазначеного Порядку, то такий визначає механізм проведення Пенсійним фондом України та його територіальними органами планових та позапланових перевірок на підприємствах, в установах та організаціях, фізичних осіб - підприємців, які відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування» є платниками єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, контроль за сплатою якого покладено на Пенсійний фонд України, а також достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов»язкового державного соціального страхування. В даному ж випадку предметом перевірки є правильність надання довідки про заробітну плату та стажу роботи № 557 від 25.07.2014, виданої для обчислення пенсії.

Колегія суддів бере до уваги те, що видаючи довідку про підтвердження пільгового стажу роботи № 804 від 24.11.2014 Ужгородське міжрайонне управління водного господарства самостійно вказало Постанову КМУ № 36 від 16.01.2003.

Крім того, дана довідка підписана посадовими особами позивача та скріплена печаткою.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ужгородського міжрайонного управління водного господарства залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року у справі №807/179/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 10.12.2015 року.