Справа № 2а/2519/297/2012 (2а-79/2012)
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2519/297/2012 (2а-79/2012) Головуючий у 1-й інстанції: Гнип О.І., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги старшого інспектора Відділу Державної автомобільної інспекції Семенівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_2 на постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до старшого інспектора Відділу Державної автомобільної інспекції Семенівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_2, інспектора ІТТ Семенівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_4, Семенівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про оскарження застосування заходів адміністративно-процесуального примусу, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2012 року ОСОБА_3 (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до старшого інспектора Відділу Державної автомобільної інспекції Семенівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_2, інспектора ІТТ Семенівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_4, Семенівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області (далі - Відповідачі) в якому просив визнати незаконними дії відповідачів в частині переслідування транспортного засобу 09.03.2012 близько 23 год. в напрямку з вул. Комунальної на вул. Пролетарську в м. Семенівка Чернігівської області; визнати незаконними дії працівників міліції ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в частині застосування відносно позивача після переслідування його транспортного засобу 09.03.2012 сльозогінного газу та спецзасобів (наручників).

Постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2012 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, старший інспектор Відділу Державної автомобільної інспекції Семенівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 09.03.2012 близько 23 години працівники Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області - старший інспектор Відділу Державної автомобільної інспекції ОСОБА_2 та інспектор Ізолятору тимчасового тримання ОСОБА_4, які несли службу в місті Семенівка по вул. Червона Площа та на прохання громадянина ОСОБА_5, що звернувся до них за допомогою, поїхали у напрямку вулиці Петровського й, побачивши, що по вулиці рухається автомобіль без увімкненого світла фар в темну пору доби, поїхали за ним. Біля одного із будинків по вул. Пролетарській між ними, позивачем та його родичами стався інцидент, пов'язаний із намаганням працівників міліції зупинити неправомірні дії позивача щодо порушення ним Правил дорожнього руху і вчиненням непокори працівникам міліції під час виконання ними своїх обов'язків, внаслідок чого працівниками міліції відносно ОСОБА_3 були застосовані спецзасоби у вигляді сльозогінного газу та наручників.

Зазначені обставини були встановлені при здійсненні помічником прокурора Семенівського району Чернігівської області перевірки за заявою ОСОБА_3 та за рапортом старшого інспектора ВДАІ Семенівського РВУ МВС ОСОБА_2, за результатами якої винесено постанову від 21.03.2012 про відмову в порушенні кримінальної справи відносно працівників Семенівського РВ УМВС ОСОБА_2та ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю в їх діях ознак злочинів, передбачених ст.ст.296,365 КК України.

Не погоджуючись з вищезазначеними діями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що старшим інспектором ВДАІ Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2 протиправно застосовано до ОСОБА_3 газ «Кобра-1» та наручники.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Постановою помічника прокурора Семенівського району Чернігівської області від 21.03.2012 відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно працівників Семенівського РВ УМВС ОСОБА_2 та ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю в їх діях ознак злочинів, передбачених ст.ст.296, 365 КК України.

Також, в зазначеній постанові встановлено, що працівниками Семенівського РВ УМВС порушено порядок реагування на скоєне позивачем правопорушення, зокрема, щодо обов'язку скласти в присутності двох свідків протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначити ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, вимагати припинити протиправні дії, застерегти від наслідків скоєного, попередити особу, що у разі продовження правопорушення до нього будуть вжиті заходи фізичного впливу та спеціальні засоби, доставити його до Семенівського РВ УМВС, а не до Семенівської центральної районної лікарні, як це було зроблено.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, газ та наручники до позивача застосовувалися для адміністративного затримання останнього за підозрою у вчиненні адміністративного правопорушення, однак протокол з цього приводу у подальшому не складався.

Відповідно до ст.260 Кодексу України про адміністративні правопорушення наслідком справедливого адміністративного затримання при відсутності ознак злочину є неодмінне складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, в матеріалах справи не міститься протокол про адміністративне правопорушення, а апелянтом зазначене не спростовано.

Статтею 1 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990р. №565-XII (далі по тексту - Закон №565) встановлено, що міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Згідно із ст.2 Закону №565 основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних посягань; виконання кримінальних покарань і адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов'язків.

Відповідно до ст.7 Закону №565 міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

За змістом пунктів 1 та 21 ст.11 Закону №565 міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право: вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень міліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені цим Законом заходи примусу; організовувати у разі необхідності медичний огляд водіїв, затримувати, відстороняти від керування транспортними засобами осіб, які перебувають у стані сп'яніння, а також тих, які не мають посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб, тимчасово вилучати посвідчення водія, ліцензійну картку на транспортний засіб.

Відповідно до ст.14 Закону №565 працівники міліції мають право застосовувати наручники, гумові кийки, засоби зв'язування, сльозоточиві речовини, світлозвукові пристрої відволікаючої дії, пристрої для відкриття приміщень і примусової зупинки транспорту, водомети, бронемашини та інші спеціальні і транспортні засоби, а також використовувати службових собак у таких випадках: 1) для захисту громадян і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров'ю; 2) для припинення масових безпорядків і групових порушень громадського порядку; 3) для відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди і транспортні засоби, незалежно від їх належності, або їх звільнення у разі захоплення; 4) для затримання і доставки в міліцію або інше службове приміщення осіб, які вчинили правопорушення, а також для конвоювання і тримання осіб, затриманих і підданих арешту, взятих під варту, якщо зазначені вище особи чинять опір працівникам міліції або якщо є підстави вважати, що вони можуть вчинити втечу чи завдати шкоди оточуючим або собі; 5) для припинення масового захоплення землі та інших дій, що можуть призвести до зіткнення груп населення, а також діянь, які паралізують роботу транспорту, життєдіяльності населених пунктів, посягають на громадський спокій, життя і здоров'я людей; 6) для припинення опору працівникові міліції та іншим особам, які виконують службові або громадські обов'язки по охороні громадського порядку і боротьбі із злочинністю; 7) для звільнення заложників.

Завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини та профілактичну роботу з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) визначені Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009р. №111 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 26.06.2009р. за №576/16592 (далі - Інструкція №111).

Відповідно до розділу 3 Інструкції №111 завданнями та функціями підрозділів ДПС є: нагляд за дорожнім рухом з метою забезпечення його безпеки; забезпечення безпечного й безперебійного руху транспортних засобів; профілактика, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху; винесення відповідно до чинного законодавства постанов про адміністративні порушення; забезпечення ефективного використання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху; регулювання дорожнього руху, забезпечення організації руху транспортних засобів і пішоходів у місцях проведення аварійно-рятувальних робіт, масових заходів та під час виникнення заторових явищ; виконання невідкладних заходів на місці ДТП, а також ужиття заходів до евакуації людей та надання їм першої медичної допомоги, сприяння в транспортуванні пошкоджених транспортних засобів; здійснення спільно з іншими підрозділами ОВС розшуку транспортних засобів, водії яких зникли з місця скоєння ДТП, та транспортних засобів, які викрадені або якими незаконно заволоділи, в межах території обслуговування під час введення відповідного оперативного плану; супроводження та забезпечення безперешкодного проїзду транспортних засобів, що використовуються для пересування осіб, стосовно яких здійснюється державна охорона, організованих груп дітей, що прямують до місць оздоровлення та у зворотному напрямку, небезпечних, великогабаритних вантажів, а також інших транспортних засобів та вантажів у порядку, визначеному чинним законодавством; забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони громадського порядку під час проведення масових заходів; здійснення заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів і доставлення їх на спеціальні майданчики чи стоянки; облік, аналіз правопорушень та ДТП на території, що обслуговується; надання практичної допомоги учасникам дорожнього руху; контроль за утриманням автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд та залізничних переїздів у безпечному для дорожнього руху стані, обладнанням вулиць і доріг технічними засобами регулювання дорожнього руху; здійснення під час несення служби контролю за виконанням умов та порядку проведення ремонтно-будівельних та інших робіт на вулично-дорожній мережі, залізничних переїздах, а також здійснення невідкладних заходів під час виникнення небезпечних дорожніх умов; участь у попередженні й розкритті злочинів під час нагляду за дорожнім рухом та охорони громадського порядку.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачі при виконанні своїх службових обов'язків мали право на застосування газу та наручників для адміністративного затримання лише за умови встановлення адміністративного правопорушення, яке мало бути оформлене протоколом про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу старшого інспектора Відділу Державної автомобільної інспекції Семенівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2012 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.