Справа № 2-а-176/11
Суддя: Терещенко О. Є.
Дата ухвалення: 2011-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року м. Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

у складі: головуючого - судді Терещенко О.Є.

при секретарі Яковенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каховка адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Каховка та Каховському районі про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни»він має статус дитини війни. Відповідач не виплачує йому, щомісячно, як дитині війни, соціальну допомогу в розмірі 30% відсотків мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст.6 зазначеного Закону. Просив суд визнати дії відповідача по ненарахуванню та невиплаті щомісячної допомоги у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком неправомірними, зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м.Каховка та Каховському районі нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надавши письмові заперечення та заяву, в яких просила суд відмовити у задоволенні позову, справу розглянути за її відсутністю.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково, за наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач, який народився 30.04.1942 року, дійсно, є пенсіонером за віком, має право користуватися пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист ді-тей війни», оскільки відповідно до ст.1 зазначеного Закону, «дитина війни» - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої Світової Війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Позивач звернувся до адміністрації відповідача із заявою про підвищення йому пенсії на підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни», проте, як витікає з повідомлення Управління Пенсійного фонду України в м.Каховка та Каховському районі від 18.11.2010 року, йому в підвищенні пенсії на 30 % було відмовлено.

Суд вважає відмову відповідача у підвищенні пенсії позивачу в період з 18.05.2010 року до 18.11.2010 року неправомірною, оскільки позивач є пенсіонером за віком, пенсія призначена і виплачується Управлінням Пенсійного фонду в м. Каховка та Каховському районі, і вона має право користуватися пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 р. визнані неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими було призупинено на 2007 р. дії ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік»Кабінету Міністрів Ук-раїни надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Вищевказана норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни»залежить від розміру мінімальної пенсії за ві-ком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового ста-жу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 52 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, з 01 січня - 695 гривень, з 01 квітня - 706 гривень, з 01 липня - 709 гривень, з 01 жовтня - 723 гривні, а з 01 грудня - 734 гривні. Розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Цими Законами будь-яких змін до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не внесено та дія цієї статті не зупинена, а тому відповідач повинен проводити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого ст.52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»та з наступними змінами його розміру.

Крім того, посилання відповідача на Постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка встановлює роз мір підвищення до пенсії, є невірним, оскільки це питання регулюється відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а Постанова КМУ є підзаконним нормативним актом.

З цих підстав, суд вважає, що вимоги позивача про нарахування йому недоплаченої щомісячної соціальної допомоги як дитині війни, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 18.05.2010 року до 18.11.2010 року обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Разом з тим, решту інших вимог позивача, щодо виплати недорахованих сум, то суд вважає необґрунтованими і такими, що слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У зв'язку із неоднозначністю судової практики при вирішенні спорів щодо призначення та виплати соціальної допомоги дітям війни Інформаційним листом голови Вищого адміністративного суду України від 13.10.2010 року № 1425/11/13-10 роз'яснено судам, що під час вирішення питання про відкриття провадження у справі місцевим адміністративним судам необхідно перевіряти додержання строку звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України та іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлю-ється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала не знай де підстав для поновлення строку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.107 КАСУ суддя, після одержання позовної заяви, з'ясовує, зокрема, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Оскільки позивач дізнався про порушення свого права з листа начальника Управління ПФУ у м.Каховка та Каховському районі №6909/05 від 18.11.2010 року, суд вважає, що саме з цього моменту слід відраховувати встановлений ст. 99 КАСУ 6-місячний строк. Так як позивачем не наведено підстав для визнання поважними причин пропуску цього строку, суд вважає, що останній без поважних причин пропустив строк звернення до суду за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 18.05.2010 року, а тому адміністративний позов в цій частині задоволеним бути не може.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 99, 100, 159, 161, 162, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.1, 6, 28 Закону України «Про соціальний захист ді-тей війни», суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Каховка та Каховському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону Ук-раїни «Про соціальний захист дітей війни»та частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період часу 18.05.2010 року по 18.11.2010 року, за виключенням виплачених сум.

В решті інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. судових витрат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо постанову було прийнято без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.Є. Терещенко