Справа № 4384/12/2070
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2012-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 квітня 2012 р. № 2-а- 4384/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко О.В. при секретарі судового засідання Кузьменко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Харківської міської ради Харківської області
до Червонозаводської районної в м. Харкові організації Партії регіонів в особі відповідального ОСОБА_1
про обмеження права на збори,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Харківська міська рада, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила суд обмежити права на збори шляхом заборони Червонозаводській районній в м. Харкові організації Партії Регіонів (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 16) в особі ОСОБА_1 та іншим учасникам цієї акції проведення з 07.04.2012 з 10.00 до 12.00 год. безстрокової акції протесту навколо будівлі Апеляційного суду Харківської області на м. Руднєва, 36 у м. Харкові зі встановленням наметів, використанням звукопідсилюючої апаратури та символіки партії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 03.04.2012 року до Харківської міської ради надійшло повідомлення від голови Червонозаводської районної в м. Харкові організації Партії Регіонів ОСОБА_2 про проведення 07.04.2012 року з 10-00 год. до 12-00 год. масового заходу акції протесту у сквері біля будівлі Апеляційного суду Харківської області на м. Руднєва, 36 у м. Харкові зі встановленням наметів, використанням звукопідсилюючої апаратури та символіки партії. Орієнтовна кількість учасників акції 1000 чоловік. 04.04.2012 року на засіданні узгоджувальної комісії виконавчого комітету міської ради з розгляду повідомлень щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій в м. Харкові було розглянуто вищевказане повідомлення та за результатами розгляду узгоджувальна комісія вирішила вважати неможливим проведення даного масового заходу. Комісія виходила з того, що мітинги незалежно від кількості їх учасників не повинні заважати вільному руху транспортних засобів та проходу перехожих, а також не допускається проведення мітингів, пікетів безпосередньо перед адміністративними будівлями установ та організацій, що заважає роботі або якимось чином перешкоджає населенню відвідувати ці установи та організації. В заяві відповідача чітко не визначений час закінчення заходу, не оговорено форми та методи гарантованого забезпечення заінтересованими особами громадського порядку під час проведення заходу. Крім того, на м. Руднєва знаходиться сквер, який є одним з найулюбленіших місць відпочинку мешканців та гостей м. Харкова, де постійно перебуває велика кількість громадян, проводять дозвілля, тощо. Рішенням виконавчого комітету ХМР № 102 від 06.03.2012р. «Про проведення двомісячника благоустрою міста «Зелена весна -2012» починаючи з 15.03.2012 року заплановано проведення робіт з приведення в належний санітарний стан території міст загального користування, а саме: парків, скверів, майданів, вулиць, тощо, у т.ч. скверу на м. Руднєва у м. Харкові. За таких підстав, орган місцевого самоврядування обґрунтовано не має змоги належно організувати виконання владної управлінської функції щодо організації безпеки та охорони громадського порядку.

Представник позивача прибув до суду у призначений судом день і час розгляду справи та надав суду заяву, в якій просив слухати справу в порядку письмового провадження з урахуванням доказів, наданих до позовної заяви, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач - Червонозаводська районна в м. Харкові організація Партії Регіонів, у судове засідання не прибув, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку, передбаченому ст. 38 КАС України.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що 03.04.2012р. на розгляд до Харківської міської ради надійшло повідомлення від голови Червонозаводської районної в м. Харкові організації Партії Регіонів ОСОБА_2 про проведення 07.04.2012 року з 10-00 до 12-00 год. масового заходу акції протесту в сквері біля будівлі Апеляційного суду Харківської області у м. Харкові зі встановленням наметів, використанням звукопідсилюючої апаратури та символіки партії. Орієнтовна кількість учасників акції 1000 чоловік (а.с. 21).

Вказане повідомлення було розглянуто 04.04.2012 року на засіданні узгоджувальної комісії виконавчого комітету Харківської міської ради з розгляду повідомлень щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій в м. Харкові.

Як вбачається з протоколу №11, який був складений о 15-00год. 04.04.2012р. (а.с. 8-9), органом місцевого самоврядування визнано неможливим проведення запланованого відповідачем мирного зібрання пікету за справедливий і законний суд над ОСОБА_3 07.04.2012року з 10-00 до 12-00 год. біля Апеляційного суду Харківської області за адресою: м. Харків, м. Руднєва, 36, та рекомендовано Червонозаводській районній в м. Харкові організації Партії Регіонів відмовитись від проведення вказаної акції.

Комісія виходила з того, що відповідно до п. 4.3, 4.6 Тимчасового положення про порядок розгляду питань щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій у м. Харкові мітинги незалежно від кількості їх учасників не повинні заважати вільному руху транспортних засобів та проходу перехожих та не допускається проведення мітингів, пікетів безпосередньо перед адміністративними будівлями установ та організацій, що заважає роботі або якимось чином перешкоджає населенню відвідувати ці установи та організації. В заяві відповідача чітко не визначений час закінчення заходу, не оговорено форми та методи гарантованого забезпечення заінтересованими особами громадського порядку під час проведення заходу. На м. Руднєва знаходиться сквер, який є одним з найулюбленіших місць відпочинку мешканців та гостей м. Харкова, де постійно перебуває велика кількість громадян, проводять дозвілля, тощо. Крім того, рішенням виконавчого комітету ХМР № 102 від 06.03.2012р. «Про проведення двомісячника благоустрою міста «Зелена весна -2012» починаючи з 15.03.2012 року заплановано проведення робіт з приведення в належний санітарний стан території міст загального користування, а саме: парків, скверів, майданів, вулиць, тощо, у т.ч. скверу на м. Руднєва у м. Харкові. Таким чином, орган місцевого самоврядування позбавлений можливості вжити заходів щодо безперешкодного проведення даного масового заходу, забезпечити громадський порядок.

Незгода відповідачів з рішенням органу місцевого самоврядування, прийнятим з приводу можливості проведення мирного зібрання 07.04.2012 року слугувала фактичною підставою для виникнення спору по даній справі.

Частиною 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки причиною виникнення спору в даній справі є дія субєкту владних повноважень, вчинена з приводу реалізації права громадян на мирні зібрання, суд вважає за необхідне застосувати приписи наведеної норми кодексу до спірних правовідносин.

Перевіряючи висновок органу місцевого самоврядування щодо неможливості проведення запланованого відповідачем мирного зібрання на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного:

Процедура розгляду питання про організацію та проведення масових заходів на території міста Харкова унормована Тимчасовим положенням Про порядок розгляду питань щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій у місті Харкові, затвердженим рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.06.2007р. №543 (далі за текстом Тимчасове положення №543).

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд відмічає відсутність в матеріалах справи фактичних даних, які б засвідчували порушення позивачем визначеної Тимчасовим положенням №543 процедури розгляду повідомлення про проведення масового заходу за заявою Червонозаводської районної в м. Харкові організації Партії Регіонів в особі голови організації ОСОБА_4, які б обєктивно здатні були вплинути на обґрунтованість та правомірність рішення субєкта владних повноважень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява відповідача про проведення 07.04.2012 року мирного зібрання розглянута позивачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Вирішуючи спір, суд вважає за необхідне взяти до уваги положення ч.1 ст.39 Конституції України, якою передбачено, що громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Згадане положення Конституції України повністю кореспондується з нормою міжнародного права - ст.11 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, де зазначено, що кожен має право на свободу мирних, зібрань і свободу обєднання з іншими особами, включаючи право, створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення цих прав не підлягає жодних обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя чи моралі або захисту прав і свобод інших осіб.

Разом з тим, аналізуючи положення наведених норм права, суд не знаходить підстав для залишення поза увагою і приписів ч.2 ст.39 Конституції України, згідно з якою обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення або захисту прав і свобод інших людей.

Статтею 1 Конституції України проголошено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава, а це в поєднанні з запровадженим ст.8 Конституції України принципом верховенства права означає, що при вирішенні питання, повязаного з проведенням масових заходів суд повинен брати до уваги і те, яким чином реалізація прав і свобод однієї групи громадян вплине на можливість реалізації прав та свобод іншої частини суспільства.

Суд відзначає, що в силу ст.10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні позивач - Харківська міська рада, є органом місцевого самоврядування, а відтак, даний субєкт права повинен в своїй діяльності забезпечити неухильне дотримання вимог ч.2 ст.19 Конституції України, де вказано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Системно проаналізувавши положення чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що відповідно до приписів ст.38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчі органи міських рад вирішують відповідно до закону питання про проведення зборів, мітингів, маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів; здійснюють контроль за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку.

Отже, саме на позивача законодавцем покладено обовязок забезпечення громадського порядку при проведенні запланованих відповідачами мирних зібрань і вказаний обовязок має бути виконаний субєктом владних повноважень шляхом вжиття відповідних організаційних, правових та інших заходів, спрямованих на організацію безпеки здоровя та життя громадян, належного захисту прав громадян на безпечне та безперешкодне пересування містом тощо.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що звернення відповідача до органу місцевого самоврядування з приводу проведення запланованого масового заходу 07.04.2012 року не містить викладення чітких параметрів запланованого масового заходу в частині часу закінчення заходу, конкретного місця розташування мирного зібрання, орієнтовних меж території, потрібної для розміщення запланованої кількості учасників мирного зібрання тощо.

За таких обставин, позивач позбавлений можливості належно організувати виконання покладених на нього повноважень згідно зі ст.38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Окрім того, на м. Руднєва у м. Харкові знаходиться сквер з фонтаном, який є одним з найулюбленіших місць відпочинку мешканців та гостей м. Харкова, де постійно перебуває велика кількість громадян, проводять дозвілля, тощо. 07.04.2012 року є вихідним днем (субота). Таким чином, існує достатньо обґрунтоване припущення вважати, що ті особи, які в період часу з 10-00год. до 12- 00год. 07.04.2012р. будуть перебувати в місці проведення запланованого відповідачем масового заходу, в розумінні змісту рішення Конституційного суду України від 01.12.2004р. №18-рп/2004 у справі №1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) мають інтерес, який не буде співпадати з інтересом учасників масового зібрання згідно з заявою відповідача.

Так, Конституційний Суд України у п.1 резолютивної частини вказаного вище Рішення від 01.12.2004р. №18-рп/2004 у справі №1-10/2004 зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, мешканці міста Харкова та гості міста, які не беруть участі в запланованому відповідачем мирному зібранні, обєктивно мають інтерес у тому, щоби безпечно та безперешкодно знаходитись у місці проведення запланованого відповідачем масового заходу без докладання додаткових зусиль.

Враховуючи наведене, виходячи з дотримання справедливого балансу між забезпеченням прав і інтересів мешканців територіальної громади міста Харкова та прав і свобод відповідача на мирні зібрання, суд не знаходить підстав для висновку, що запланований відповідачем масовий захід узгоджується з інтересами мешканців територіальної громади міста Харкова, які не приймають участі в цьому заході.

Окрім того, з долучених до справи доказів, а саме: довідки відділу ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (а.с. 19), листа Департаменту транспорту та звязку виконавчого комітету Харківської міської ради від 04.04.2012р. № 778/0/78-12 (а.с. 16), листа ХМУ ГУ МНС в Харківській області від 03.04.2012р. № 33/507 (а.с. 17), листа Департаменту комунального господарства виконавчого комітету Харківської міської ради від 04.04.2012р. №1284/0/16-12 (а.с. 18), випливає, факт наявності небезпеки для здоровя та життя громадян, безпеки дорожнього руху, в разі проведення спірного мирного зібрання, неможливості забезпечення органом місцевого самоврядування громадського порядку та дотримання прав і інтересів членів територіальної громади в разі проведення спірного масового заходу.

Жодних фактичних даних на противагу відомостям перелічених документів та на підтвердження наявності у органу місцевого самоврядування у спірних правовідносинах забезпечити належне виконання владної управлінської функції відповідач до суду не подав.

Частиною 1 ст.182 КАС України передбачено, що органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування негайно після одержання повідомлення про проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій тощо мають право звернутися до окружного адміністративного суду за своїм місцезнаходженням із позовною заявою про заборону таких заходів чи про інше обмеження права на мирні зібрання (щодо місця чи часу їх проведення тощо).

Таким чином, органи місцевого самоврядування наділені законодавцем повноваженнями на звернення до адміністративного суду з позовом про 1) заборону запланованих субєктами права масових заходів, 2) обмеження права на мирні зібрання.

Згідно ч. 5 ст. 182 КАС України, суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей.

З повідомлення відповідача, яке було у спірних правовідносинах подано до Харківської міської ради, випливає, що вказаний субєкт права має намір 07.04.2012р. з 10-00год. до 12.00год. провести масовий захід із встановленням наметів, використанням звукопідсилюючої апаратури та символіки партії навколо будівлі Апеляційного суду Харківської області на м. Руднєва, 36 у м. Харкові.

Доказів, які б доводили відсутність у відповідача наміру проводити означене мирне зібрання, матеріали справи не містять.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що в повідомленні відповідача метою проведення заходу вказано: «За справедливий та законний суд над ОСОБА_3».

Відповідно до ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Положенням статті 126 Конституції України дано офіційне тлумачення у Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. N 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу).

Згідно з п.п.1.1 вказаного Рішення положення ч.1 ст.126 Конституції України "незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України" у взаємозв'язку з іншими положеннями розділу VIII Основного Закону України треба розуміти так: незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; забезпеченням державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантуванням належних умов для функціонування судів і діяльності суддів,

Відповідно до п.2 вказаного Рішення положення ч.2 ст.126 Конституції України "вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється" треба розуміти як забезпечення незалежності суддів у зв'язку із здійсненням ними правосуддя, а також як заборону щодо суддів будь-яких дій незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, установ та організацій, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, фізичних та юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов'язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо.

Згідно зі ст.14 Закону України Про судоустрій України, судді при здійсненні правосуддя незалежні від будь-якого впливу, нікому не підзвітні і підкоряються лише закону. Органи та посадові особи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, громадяни та їх об'єднання, а також юридичні особи зобов'язані поважати незалежність суддів і не посягати на неї. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдати шкоди їх авторитету чи вплинути на неупередженість суду забороняється і тягне передбачену законом відповідальність. Суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою субєктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити.

Згідно з імперативом ч.6 ст.182, п.6 ч.1 ст.256 КАС України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови по даній справі.

Керуючись ст.ст.8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, ст.182, ст..256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківської міської ради Харківської області до Червонозаводської районної в м. Харкові організації Партії регіонів в особі відповідального ОСОБА_1 про обмеження права на збори - задовольнити.

Обмежити права Червонозаводської районної в м. Харкові організації Партії Регіонів на збори шляхом заборони Червонозаводській районній в м. Харкові організації Партії Регіонів (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 16) в особі ОСОБА_1 та іншим учасникам цієї акції проведення з 07.04.2012 з 10.00 до 12.00 год. безстрокової акції протесту навколо будівлі Апеляційного суду Харківської області на м. Руднєва, 36 у м. Харкові зі встановленням наметів, використанням звукопідсилюючої апаратури та символіки партії.

Допустити негайне виконання даної постанови.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Панченко