Справа № 2518/2-а-4310/11
Суддя: Шляхов В. І.
Дата ухвалення: 2011-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2518/2-а-4310/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2011 року в смт. Ріпки суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Шляхов В. І., розглянувши у скороченому провадженні справу за адмінстративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з означеним позовом до відповідача, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті йому пенсії та додаткової пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, постраждалому від чорнобильської катастрофи (категорія 4) який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.08.2010 року відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закону) в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та 15 відсотків мінімальної пенсії за віком і продовжувати проводити відповідні нарахування в належному розмірі.

Ухвалами судді вимоги поза шестимісячним строком звернення до суду залишені без розгляду, в решті відкрите скорочене провадження, про що повідомлено відповідача. Заперечення на адміністративний позов не надійшли. Відповідно до вимог ч.4 ст. 1832 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши письмові докази вважаю що позов підлягає задоволенню частково, оскільки встановлено, що позивач є особою, що постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, постраждалим від чорнобильської катастрофи (категорія 4). З листа відповідача вбачається що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком і соціальні виплати у розмірах, що оспорює.

Відповідно ст. 39 Закону в редакції, що діяла до 01.01.2008 року (редакція від 05.10.2006 року) пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю підвищуються відповідно на одну мінімальну заробітну плату.

Згідно ст. 51 Закону, в аналогічній редакції, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 4 виплачується у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Загальновідомо, - зміни внесені Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007 р., визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008. Згідно частини 2 статті 152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при призначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають статті 39, 51 Закону, а не постанов Кабінету Міністрів України. Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення ст. ст. 39, 51 Закону у редакції від 05.10.2006 року поновили свою дію з 22 травня 2008 року і діють по день винесення рішення судом.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, в діючому законодавстві немає. Суд не бере до уваги положення ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якої вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії у відповідному розмірі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок та отримання пенсії відповідно до статтей 39, 51 Закону, оскільки право на їх отримання не залежить від розміру доходів одержувача чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер, тому підлягають задоволенню вимоги позивача у період відносно якого відкрите провадження з урахуванням виплачених коштів та слід визнати протиправними дії відповідача з приводу відмови у перерахунках та виплаті позивачу пенсії як особі постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС відповідно статтей 39, 51 Закону.

Згідно ч.1 ст. 6 КАС України особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Будь-яких доказів порушення прав, свобод або інтересів позивача в подальшому суду не надано, а отже позовні вимоги в частині перерахування та виплати пенсії відповідно до статтей 39, 51 Закону в подальшому, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 1832 КАС України, суддя -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі щодо відмови у перерахунку і виплаті доплати до пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області провести ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, перерахунок доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із ст. 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст. 22 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»й ст. 2 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» та додаткової пенсії у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, встановленому ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, розмір якої дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, визначених Законами України «Про Державний бюджет на 2010 рік» та «Про Державний бюджет на 2011 рік», з 02 вересня 2010 року по 21 квітня 2011 року і забезпечити виплату позивачу належних коштів за вказаний період з урахуванням вже сплачених сум.

У задоволенні решти вимог відмовити за їх безпідставністю, судові витрати відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, покласти на управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області обовязок виконати постанову негайно.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 КАС України.

Суддя В. І. Шляхов