Справа № 2-а-466/10
Суддя: Шуляк А. С.
Дата ухвалення: 2010-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Здолбунівський районний суд Рівненської області
Справа № 2-А-466/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2010 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Здолбунів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника командира взводу Рівненської роти ДПС для ОДДЗ УДАІ УМВС України в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд, -

в с т а н о в и в :

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що 18 вересня 2010 року заступником командира взводу РР ДПС для ОДДЗ ОСОБА_2 винесено постанову серія ВК1 № 026196 про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку з скоєнням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 300 гривень.

Постанову вважає незаконною тому, що у його діях відсутній склад даного правопорушення, оскільки швидкість руху він не перевищував.

Дії відповідача вважає протиправними, а тому постанову про накладання адміністративного стягнення просить скасувати.

В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримав і просить задовільнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Постановою про адміністративне правопорушення від 18 вересня 2010 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18.09.2010 року о 12 год 09 хв на 337 км а/д Київ-Чоп керуючи автомобілем НОМЕР_1 на дорозі загального користування рухався із швидкістю 125 км/год, чим порушив вимоги п.12.6 ПДР. Швидкість вимірювалася приладом Візир № 0812518.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Позивач заперечував, щодо порушення ним правил дорожнього руху.

Проте, при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовою особою не дано оцінку запереченням його щодо порушення ПДР.

Єдиним доказом перевищення водієм швидкості є дані, зафіксовані за допомогою приладу «Візир».

Згідно ч.2 ст.11 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. У випадку, якщо така атестації не проводилася, використання засобу вимірювальної техніки заборонено.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах" інформація, яка є власністю держави, або інформація з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинна оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю. Підтвердження відповідності здійснюється за результатами державної експертизи в порядку, встановленому законодавством. В матеріалах справи відсутні дані щодо наявності експертного висновку або сертифікату відповідності у сфері захисту інформації на прилад «Візир». В оскаржуваній постанові вказано лише серійний номер приладу «Візир».

За таких обставин дані, зафіксовані приладом візир, не є належним та допустимим доказом в силу вимог ст.70 КАС України.

Інших доказів вчинення правопорушення позивачем відповідачем не надано.

Відповідно до ч.2 ст.279 КУпАП посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення зобовязана розяснити особам, які беруть участь у справі їх права та обовязки.

В оскаржуваній постанові відсутні будь-які дані, які вказують на те, що позивачу розяснювалися його права та обовязки.

В порушення вимог ст.280 КУпАП інспектором ДПС не зясовані обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Окрім того, як випливає з пояснень позивача, його було позбавлено права скористатися правовою допомогою адвоката.

За таких обставин суд вважає, що всупереч вимогам ст.245 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було всебічно, повно і обєктивне зясовано всі обставини справи, не вирішено її в точній відповідності із законом.

Відповідно ч.2 ст.17 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності рішень, дій чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі не надав доказів правомірності винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, а тому позов підлягає до задоволення з покладанням витрати на відповідача.

Керуючись ст.ст.17, 94, 159, 160, 162, 163, 167 КАС України; на підставі ч.1 ст.122, 290 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Дії заступника командира взводу РР ДПС для ОДДЗ ОСОБА_2 по винесенню постанови про накладання адміністративного стягнення на позивача визнати неправомірними.

Скасувати постанову від 18 вересня 2010 року серія ВК № 154639 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 3 (три) гривні 40 копійок.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: