Справа № 552/5766/15-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 р.Справа № 552/5766/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Бартош Н.С. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2015р. по справі №552/5766/15-а

за позовом ОСОБА_1

до УДАІ УМВС України в Полтавській області

про скачування постанови про адміністративне правопорушення та визнання дій посадової особи протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

01.10.2015 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до УДАІ УМВС України в Полтавській області, в якому просив:

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 545159 від 20.09.2015 року про накладення на нього штрафу у розмірі 425 грн. за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП);

- визнати дії відповідача - посадової особи інспектора ДПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування м. Полтави прапорщика міліції Зварича Романа Миколайовича при складанні на нього постанови про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн. протиправними;

- закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу правопорушення.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2015 року по справі №552/5766/15-а у задоволенні позову ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та визнання дій посадової особи протиправними відмовлено за безпідставністю.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2015 року по справі №552/5766/15-а та винести постанову про задоволення позовних вимог позивача, а саме:

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №545159 від 20.09.2015 року про накладення на нього штрафу у розмірі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП;

- визнати дії відповідача посадової особи інспектора ДПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування м. Полтави прапорщика міліції Зварича Романа Миколайовича при складанні на нього постанови про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн. протиправними;

- закрити провадження по адміністративній справі відносно нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постанова є незаконною, необґрунтованою, безпідставною та прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права України.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 08.12.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено , що згідно постанови серії ПС2 №545159 від 20.09.2015 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_1, 20.09.2015 року об 20 годині 35 хвилини, керуючи автомобілем марки HYUNDAI, моделі ACCENT, державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Зіньківська, виїхав на перехрестя з вулицями Жовтнева - Маршала Бірюзова на заборонений жовтий сигнал світлофора та проїхав другу стоп - лінію на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги 8.13, 8.10, 16.8 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погодившись із постановою серії ПС2 №545159 від 20.09.2015 року, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності діяв в межах наданих йому повноважень, а тому підстави для скасування зазначеної постанови відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі такого.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2015 року інспектором ДПС групи ДПС ВДАІ м. Полтави прапорщиком міліції Зварич Р.М. близько 20 год. по вул. Зіньківська було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме: встановлено, що водій, керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Зіньківська в м. Полтава, в'їхав на перехрестя з вул. Жовтнева - Маршала Бірюзова на заборонений жовтий сигнал світлофора та проїхав другу стоп - лінію на заборонений червоний сигнал світлофора, що є порушенням п.8.7.3, 8.10, 16.8 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення позивачем по справі правопорушення Правил дорожнього руху був зафіксований інспектором ДПС за допомогою засобів відеофіксації.

Після складання щодо позивача адміністративного протоколу АП1 №137540, інспектором ДПС Зварич Р.М. було винесено постанову ПС2 №545159, згідно якою позивач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Колегія суддів зазначає, що у складеному інспектором ДПС Зварич Р.М. протоколі про адміністративне правопорушення АП1 №137540 у графі "До протоколу додаються" зазначено наявність відеозапису, копія якого на CD диску, в якості доказу була долучена до адміністративного матеріалу разом із винесеною постановою.

Крім того, вищезазначений відеозапис, на якому зафіксовано адміністративне правопорушення позивача, який мається в матеріалах справи (аркуш справи 25), був оглянутий судом першої інстанції та апеляційної інстанції в судовому засіданні та прийнятий в якості доказу по справі.

Згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про міліцію» міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право проводити аудіо-, відео-, фотофіксацію як допоміжний засіб попередження протиправних дій та розкриття правопорушень;

Пунктом 5 Положення про Державтоінспекцію МВС України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.40.1997 року за №341 визначено, що працівники Державтоінспекції мають право здійснювати в установленому подяку фотографування, звукозапис, кіно- та відео зйомку для виявлення та фіксації протиправних дій».

Відповідно до п. 27.9 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 року за №111 з метою запобігання конфліктним ситуаціям, об'єктивного розгляду справ, а також як допоміжний засіб для попередження протиправних дій та розкриття правопорушень допускається використання фото-, кінозйомки, відеозапису та звукозаписувальної техніки».

При цьому відеокамера не являється засобом вимірювальної техніки, а тому не передбачено проходження нею повірки.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.283 КУпАП України, оскільки містить найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем по справі було доведено правомірність ухвалення постанови у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 №545159 від 20.09.2015 року, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для скасування зазначеної постанови та необхідності прийняття рішення про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2015 року по справі №552/5766/15-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2015р. по справі №552/5766/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Бартош Н.С. Пянова Я.В.
Повний текст ухвали виготовлений 14.12.2015 р.