Справа № 816/4622/15
Суддя: С.А. Іваненко
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4622/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іваненка С.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Панькіної А. С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Компанія "Надежда" до Полтавської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2015 року позивач ПП "Компанія "Надежда" (далі за текстом - позивач, платник податків) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці ДФС (далі за текстом - відповідач, митниця, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості від 12 серпня 2015 року № 806020002/2015/000112/2, № 806020002/2015/000113/2, № 806020002/2015/000114/2, від 02 вересня 2015 року № 806020002/2015/000117/1, № 806020002/2015/000118/1, № 806020002/2015/000119/1, № 806020002/2015/000120/1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що митницею за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, безпідставно застосовано інший метод визначення митної вартості товарів, ніж заявлений позивачем, що стало наслідком протиправного прийняття спірних рішень про коригування заявленої митної вартості товарів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача заперечуючи проти позову, посилався на те, що в наслідок застосованої процедури консультації платник податків не виконав вимоги митного органу, витребуваних митницею документів, необхідних для застосування основного методу визначення митної вартості товару, не надав. У зв'язку з неможливістю застосування кожного наступного методу визначення митної вартості товару, митний орган застосував другорядний (резервний) метод відповідно до вимог статті 64 Митного кодексу України, у зв'язку із чим просив суд відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

26 червня 2015 року ПП "Компанія "Надежда" взяло участь у відкритому аукціоні з продажу зазначених б/в резервуарів. У відповідності до Протоколу аукціону від 26 червня 2015 року № 1 (а.с. 27-28) та договору купівлі-продажу від 06 липня 2015 № 15-131-1 (а.с. 29-31) позивач придбав у "Республиканского унитарного предприятия по транспортировке и обеспечению сжиженными нефтяными газами" сім резервуарів за ціною 178661087,00 білор. руб. (з ПДВ за ставкою 0 %), що становить 25523012,43 білор. руб. за шт. на умовах EXW Новополоцк (Інкотермс 2010).

Згідно Протоколу аукціону від 26 червня 2015 року № 1, ПП "Компанія "Надежда" зобов'язалось відшкодувати витрати Організатору аукціону (КУП "Новополоцкий центр предпринимательства и недвижимости") в розмірі 5003100,00 білор. руб., сплатити винагороду Організатору аукціону у відповідності до пункту 2 Угоди про оплату організатору аукціону винагороди учасником торгів у випадку визнання його переможцем від 25 червня 2015 року (а.с. 32) в розмірі 10000000,00 білор. руб.

Загальна сума оплати витрат та сума винагороди становить 15003100,00 білор.руб, про що Організатором аукціону позивачу виставлено рахунок від 26 червня 2015 року № 71 (а.с. 33), який оплачено платіжним дорученням від 02 липня 2015 року № 28 (а.с. 34).

Під час митного оформлення перевізником надано довідки про вартість перевезення товару до кордону, згідно яких вартість перевезення одного резервуара територією Білорусі становить 660 дол. США. Зазначена сума включена позивачем до складу митної вартості товару. При цьому Листом від 28 жовтня 2015 року ПП "Корпорація Магнетік" (а.с. 54) підтвердила, що в суму 660 дол. США входять всі витрати, понесені перевізником на території Республіки Білорусь, в тому числі вартість експедиційних послуг та винагорода.

Оплата товару на загальну суму 178661087,00 білор. руб. (з ПДВ за ставкою 0 %), що становить 25523012,43 білор. руб. за шт., здійснена на підставі рахунка-фактури від 22 липня 2015 року № 3990 (а.с. 57) платіжним дорученням від 23 липня 2015 року № 30 (а.с. 58).

Таким чином, позивачем визначено митну вартість одного резервуару, яка становить 42075498,56 білор. руб.

Матеріалами справи підтверджено, що 12 серпня 2015 року позивач звернувся до Полтавської митниці ДФС з метою митного контролю та оформлення придбаного на аукціоні товару (наземні резервуари (сосуди) місткістю 54 м3,вживані) на підставі митних декларацій № 806020002/2015/007442, № 806020002/2015/007441, № 806020002/2015/007431, а 02 вересня 2015 року подав митні декларації № 806020002/2015/008017, № 806020002/2015/008028, № 806020002/2015/008018, № 806020002/2015/008035.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за вказаними митними деклараціями митним постом "Лтава" Полтавської митниці ДФС проведено коригування митної вартості товару відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв'язку із тим, що позивачем заявлено неповні відомості про митну вартість товару та прийнято рішення про коригування митної вартості від 12 серпня 2015 року № 806020002/2015/000112/2, № 806020002/2015/000113/2, № 806020002/2015/000114/2, від 02 вересня 2015 року № 806020002/2015/000117/1, № 806020002/2015/000118/1, № 806020002/2015/000119/1, № 806020002/2015/000120/1.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню субєкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності такого рішення, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим перевіряє чи прийнято дане рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішень; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі змісту оскаржених рішень від 12 серпня 2015 року № 806020002/2015/000112/2, № 806020002/2015/000113/2, № 806020002/2015/000114/2, судом встановлено, що підставою для коригування митної вартості товарів слугувала відсутність у документах, підтверджуючих заявлену митну вартість, відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: довідка вартості транспортних витрат видана підприємством ПП "Корпорація Магнетік", але до митного оформлення не подано Договору (контракту) про перевезення між позивачем та ПП "Корпорація Магнетік" та заявки на перевезення; пунктом 4 протоколу аукціону від 26 червня 2015 року № 1 передбачено сплату винагороди організатору аукціону в розмірі та у строки, згідно пункту 2 Угоди "Про уплату організатору торгів винагороди учасникам торгів...", проте до митного оформлення копії вищевказаної Угоди не подано та відповідно не можливо визначити суму винагороди організатору, яка відноситься до витрат понесених покупцем та є платою покупця за виконання умов вищевказаного протоколу аукціону; крім того, пунктом 3 протоколу аукціону від 26 червня 2015 року № 1 передбачено зарахування на рахунок Організатора аукціону відшкодування витрат, пов'язаних з підготовкою та проведенням аукціону в розмірі 5003100,00 білор.руб., які відповідно до пункту 10 статті 58 Митного кодексу України мають бути включені до митної вартості задекларованих товарів.

Зі змісту спірних рішень від 02 вересня 2015 року № 806020002/2015/000117/1, № 806020002/2015/000118/1, № 806020002/2015/000119/1, № 806020002/2015/000120/1 вбачається, що підставою для коригування митної вартості товарів слугувала відсутність у документах, підтверджуючих заявлену митну вартість, відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: у поданому до митного оформлення платіжному дорученні від 02 липня 2015 року № 28 в графі призначення платежу міститься посилання на рахунок № 71 від 26 червня 2015 року, який не подано до митного оформлення; згідно пункту 3.1 договору транспортного експедирування та перевезення вантажів автомобільними транспортом від 13 липня 2015 року № 13/07/15, який подано до митного оформлення, плата виконавцю узгоджується сторонами в Замовленні, що є невід'ємною частиною даного договору, однак Вищевказане замовлення не подано до митого оформлення; згідно пункту 3.4. вищевказаного договору оплата наданих послуг за договором здійснюється на підставі виписаного замовником рахунку та акта приймання-передачі послуг, які також не подані до митного оформлення.

Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, на підставі митних декларацій від 12 серпня 2015 року № 806020002/2015/007431, № 806020002/2015/007442, № 806020002/2015/007441 та від 02 вересня 2015 року № 806020002/2015/008017, № 806020002/2015/008028, № 806020002/2015/008018, № 806020002/2015/00008035 на митну територію України позивачем ввезено наземні резервуари (сосуди) місткістю 54 м.куб, виготовлені з чорних металів (стальні), зварні, (шовні), вживані, заявленою митною вартістю за 1 кг 0,12 дол. США за кг. Разом із цим, рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за митною декларацією від 26 травня 2015 року № 125130009/2015/661855, яка визнана контролюючим органом, становить 0,429 дол. США за кг. Вищевказані обставини зумовили виникнення сумнівів у митного органа щодо правильності визначення митної вартості товару позивачем та призвели до винесення спірних рішень.

Водночас відповідач вказав, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до пункту 2 статті 58 Митного кодексу України, не може бути застосований у звязку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх необхідних відомостей). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з аналогічними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків.

Суд не погоджується із зазначеними доводами контролюючого органа з огляду на наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI, що набрав чинності з 01 червня 2012 року.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця /частина пята статті 58 Митного кодексу України/.

Отже, митною вартістю товарів є сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю.

Залученими до матеріалів справи письмовими доказами підтверджено, що вартість семи резервуарів складає 178661087,00 білор. руб. (з ПДВ за ставкою 0 %), що становить 25 523012,43 білор. руб. за шт.

Як встановлено судом, окрім витрат з оплати вартості товару позивач поніс транспортні витрати на суму 3394009,70 грн. та витрати, пов'язані з навантаженням придбаних резервуарів в розмірі 21600000,00 білор. руб.

Так, з метою забезпечення навантаження придбаних ємностпй позивачем (Замовник) укладено договір з ООО "Комплект-Наладка" (Республіка Білорусь) (Виконавець) від 09 липня 2015 року № 1/15 (а.с. 35-36) про надання послуг з навантаження семи резервуарів (ємностей) на автомобільний транспорт, згідно якого загальна вартість витрат на навантаження становить 21600000,00 білор. руб. На виконання умов вказаного договору ООО "Комплект-Наладка" виставленого рахунок від 13 липня 2015 року № 1/07 (а.с. 37) на оплату послуг автокрана на загальну суму 21600000,00 білор. руб., який оплачений позивачем на підставі платіжного доручення від 28 липня 2015 року № 31 (а.с. 38).

Для перевезення придбаних резервуарів ПП "Компанією "Надежда" (Замовник) укладено договір з ПП "Корпорація Магнетік" (Виконавець) від 13 липня 2015 року № 13/07/15 (а.с. 39-42). У відповідності до пункту 1.3 зазначеного договору конкретні умови кожного окремо взятого перевезення вантажу Замовника можуть бути узгоджені сторонами в договорі-дорученні (Заявці, надалі - Замовлення). Згідно положень пункту 3.1 договору від 13 липня 2015 року № 13/07/15 плата Виконавцю узгоджується сторонами в Замовленні, що є невід'ємною частиною договору, а пунктом 3.4 встановлюється, що оплата наданих послуг здійснюється на підставі виписаного Замовником рахунку та акту приймання-передачі послуг. На виконання вказаних приписів договору Сторонами узгоджено умови перевезення семи резервуарів (котлів) за маршрутом м. Новополоцьк (Білорусія) - смт. Селещина, зокрема загальну вартість перевезення, яка склала 339409,70 грн. за Договором-Дорученням на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 28 липня 2015 року № 28/07/15 (а.с. 47). ПП "Копорація Магнетік" виставлено рахунок від 31 липня 2015 року № 489 (а.с. 48), який оплачено позивачем на підставі платіжних доручень від 03 серпня 2015 року № 739 (а.с. 51), від 14 серпня 2015 року № 202 (а.с. 53), від 03 вересня 2015 року № 426717 (а.с. 52). За результатами виконання умов договору від 13 липня 2015 року № 13/07/15 сторонами підписано Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000450 від 13 серпня 2015 року (а.с. 49) та № ОУ-0000497 від 03 вересня 2015 року (а.с. 50) на загальну суму 339409,70 грн.

Таким чином, загальні витрати ПП "Компанія "Надєжда" з придбання, навантаження та доставки в Україну семи резервуарів становлять 178661087,00 білор. руб. (з ПДВ за ставкою 0 %), тобто, 25523012,43 білор. руб. за одиницю, здійснена у відповідності до умов пунктів 4.4 та 4.2.1 договору, а саме: оплата здійснена в російських рублях (пункт 4.4. договору), в оплату товару зараховано вартість завдатку внесена під час проведення аукціону в розмірі 73450,00 рос. руб., що еквівалентно 21008169,00 білор. руб. (курс банка Білорусі 286,02 білор.руб/рос. руб.), вказана сума оплачена відповідно до платіжного доручення від 17 червня 2015 року № 24 (а.с. 56) на підставі рахунка-фактури від 16 червня 2015 року № 3168 (а.с. 55), частина, що залишилась в розмірі 157652918,00 білор. руб., що становить 591546,00 рос. руб. (за курсом банку Білорусі на 22 липня 2015 року) сплачена на підставі рахунку від 22 липня 2015 року № 3990 (а.с. 57) платіжним дорученням від 23 липня 2015 року № 30 (а.с. 58).

Відтак, суд погоджується з визначеною позивачем сумою митної вартості одного резервуару, яка становить 42075498,56 білор. руб. та включає в себе: фактурну вартість 1 шт. (25523013,00 білор. руб.), вартість витрат на організацію та проведення аукціону в розмірі 714728,57 білор. руб. (5003100,00 білор.руб. : 7 шт.), плата винагороди організатору аукціону в розмірі 1428571,43 білор. руб. (10000000,00 білор.руб. : 7 шт.), витрати на навантаження одного резервуара 3085714,29 білор. руб. (21600000,00 білор. руб. : 7 шт.), вартість перевезення до кордону 11323471,27 білор. руб. (660,00 дол. США за шт.), що становить 55927,98 грн. (за курсом НБУ на 12 серпня 2015 року) та 52827,05 грн. (за курсом НБУ на 02 вересня 2015 року).

Фактів здійснення позивачем на користь постачальника чи третіх осіб будь-яких інших платежів (страхових виплат, комісійної чи брокерської винагород тощо) відповідачем не встановлено та суду відповідних доказів не надано.

Посилання відповідача на те, що позивачем до митного оформлення не надано копію документів, які підтверджували б заявлену митну вартість товару не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ПП "Компанія "Надєжда" у відповідності до процедури, проведення консультацій з контролюючим органом, передбаченої статтею 55 Митного кодексу України, 30 жовтня 2015 року надано додаткові документи та обґрунтування на підтвердження митної вартості товару, задекларованого у митних деклараціях від 12 серпня 2015 року № 806020002/2015/007442, № 806020002/2015/007441, № 806020002/2015/007431 та від 02 вересня 2015 року № 806020002/2015/008017, № 806020002/2015/008028, № 806020002/2015/008018, № 806020002/2015/00008035, а саме:

1) Запрошення прийняти участь у відкритому аукціоні.

2) Протокол аукціону від 26 червня 2015 року № 1.

3) Договір купівлі-продажу від 06 липня 2015 року № 15-131-1.

4) Рахунки-фактуривід 06 серпня 2015 року та від 19 серпня 2015 року.

5) Товарні накладні РУП СГ-ТРАНС № 0501529 від 06 серпня 2015 року та від 27 серпня 2015 року № 0501542.

6) Угода про оплату організатору аукціону винагороди учасником торгів у випадку визнання його переможцем від 25 червня 2015 року.

7) Рахунок від 26 червня 2015 року № 71 на оплату витрат на організацію аукціону те винагороди організатору аукціону.

8) Платіжне дорученням від 02 липня 2015 року № 28 на суму 15003100,00 білор.руб., ще підтверджує сплату витрат на організацію аукціону та винагороди організатору аукціону.

9) Договір від 09 липня 2015 року № 1/15 з ООО "Комплект-Наладка" (Республіка Білорусь) про надання послуг з навантаження семи резервуарів.

10) Рахунок від 13 липня 2015 року № 1/07 на оплату послуг з навантаження семі резервуарів.

11) Платіжне доручення від 28 липня 2015 року № 31 про оплату послуг з навантаження семи резервуарів

12) Договір від 13 липня 2015 року № 13/07/15 з ПП "Корпорація Магнетік" на надання послуг з перевезення.

13) Договір-Доручення (Замовлення) на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 28 липня 2015 року № 28/07/15.

14) Рахунок від 31 липня 2015 року № 489 на оплату послуг з перевезення.

15) Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 13 серпня 2015 року № ОУ-0000450 та від 03 вересня 2015 року № ОУ-0000497.

16) Платіжні дорученнями від 03 серпня 2015 року № 739, від 14 серпня 2015 року № 202, від 03 вересня 2015 року № 426717 про оплату послуг з перевезення.

17) Довідки про вартість перевезення товару до кордону від 04 серпня 2015 року № 1 та від 28 серпня 2015 року № 4.

18) Лист від 28 жовтня 2015 року ПП "Корпорація Магнетік" щодо розміру витрат до кордону.

19) Рахунок від 16 червня 2015 року № 3168 на сплату завдатку для участі в аукціоні.

20) Платіжне дорученням від 17 червня 2015 року № 24 про оплату завдатку за участь в аукціоні.

21) Рахунок від 22 липня 2015 року № 3990 про оплату решти вартості товару.

22) Платіжне доручення від 23 липня 2015 року № 30 на оплату решти вартості товару.

23) Довідку від 22 жовтня 2015 року № НОМЕР_1 "УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА" щодо відповідності ціни товару.

24) Висновок (Звіт) про незалежну експертну оцінку від 01 серпня 2015 року № 556 щодо вартості товару.

25) Висновок (Звіт) про незалежну експертну оцінку від 01 вересня 2015 року № 593 щодо вартості товару.

26) Експортна декларація країни відправлення від 06 серпня 2015 року № А07242/060815/0003818, згідно якої вартість товару становить 25523012,00 білор. руб.

27) Експортна декларація країни відправлення від 27 серпня 2015 року № А07242/270815/0004241, згідно якої вартість товару становить 25523012,00 білор. руб.

28) Оборотно-сальдова відомість 632 по розрахункам з контрагентом РУП СГ-ТРАНС.

Суд зазначає, що за приписами частин четвертої-шостої статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, окрім іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених правових норм, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості контролюючий орган зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які повязані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Окрім того, відповідно до положень пунктів 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, за яким на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Суд зазначає, що відповідач, будучи субєктом владних повноважень та заперечуючи проти заявленого позову, не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у деклараціях митної вартості зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Посилання контролюючого органа, як на підставу прийняття спірних рішень, на наявність інформації щодо митної вартості раніше імпортованих подібних товарів, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої - четвертої 60 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У свою чергу, варто зазначити, що згідно положень статей 53-55, 64 Митного кодексу України законодавець допускає використання органом доходів і зборів при визначенні митної вартості товарів наявної у такого органу інформації про раніше визнані (визначені) митні вартості лише в тому випадку, коли подані декларантом обовязкові документи містять істотні розбіжності, що унеможливлюють визначення митної вартості імпортованих товарів за основним методом (ціна договору).

У даному випадку, контролюючим органом не надано доказів існування таких розбіжностей.

Суд акцентує увагу на тому, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими декларантами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку позивача і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

З огляду на вищенаведене, посилання контролюючого органу на раніше визнану вартість товарів зі схожими характеристиками митною вартість за 1 кг 0,429 дол. США є неправомірними.

Окрім того, за змістом залучених до матеріалів справи копій звітів про незалежну оцінку майна від 01 вересня 2015 року № 593 (а.с. 113-125) та від 01 серпня 2015 року № 556 (а.с. 126-138) щодо вартості товару, складеного Центром незалежної оцінки та експертизи, ринкова вартість спірних товарів відповідає заявленій декларантом.

Твердження представника відповідача про те, що позивач фактично погодився на коригування митної вартості товарів, оскільки скористався правом їх випуску у вільних обіг під гарантію зі сплатою різниці у митних платежах, не приймаються судом в якості достатніх обґрунтувань правомірності спірного рішення про коригування митної вартості товарів. При цьому, суд виходить із наявності у декларанта права на оскарження рішення контролюючого органу про коригування митної вартості товарів, а також, зважає на пояснення позивача про те, що вказані дії підприємством вчинено з метою недопущення простою у виробництві.

Оскільки в судовому засіданні належними доказами не спростовано твердження позивача про те, що надані в сукупності документи фактично підтверджують розмір витрат позивача на придбання та доставку резервуарів (ємкостей), підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару за ціною договору є заниженою чи необ'єктивною, - відсутні.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару, а тому такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обовязок щодо доведення правомірності спірного рішення про коригування митної вартості товарів покладено на контролюючий орган як на субєкта владних повноважень,

Однак, Митницею таких доказів суду не надано. Натомість, матеріалами справи підтверджено правомірність визначення позивачем митної вартості товарів на підставі основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами той факт, що при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості товарів суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без зясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення, чим порушено законні інтереси позивача.

Відтак, рішення Полтавської митниці ДФС від 12 серпня 2015 року № 806020002/2015/000112/2, № 806020002/2015/000113/2, № 806020002/2015/000114/2, від 02 вересня 2015 року № 806020002/2015/000117/1, № 806020002/2015/000118/1, № 806020002/2015/000119/1, № 806020002/2015/000120/1 про коригування митної вартості товарів необхідно визнати протиправним та скасувати, а позов ПП "Компанія "Надєжда" - задовольнити.

У відповідності до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Компанія "Надежда" до Полтавської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Полтавської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості від 12 серпня 2015 року № 806020002/2015/000112/2, № 806020002/2015/000113/2, № 806020002/2015/000114/2, від 02 вересня 2015 року № 806020002/2015/000117/1, № 806020002/2015/000118/1, № 806020002/2015/000119/1, № 806020002/2015/000120/1.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобовязаннями Полтавської митниці Державної фіскальної служби () на користь Приватного підприємства "Компанія "Надежда" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 4411 (чотири тисячі чотириста одинадцять) гривень 85 (вісімдесят п'ять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2015 року.

Суддя С.А. Іваненко