Справа № 150/855/15-а
Суддя: Цимбалюк Л. П.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №150/855/15-а
Провадження по справі №2-а/150/42/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2015 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Л.П. Цимбалюк

при секретарі А.В. Діденко

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та обмеження її розміру і зобов*язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 з вище зазначеним позовом, посилаючись на протиправність рішення Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі про відмову у відновленні виплати пенсії по інвалідності з 1 червня 2015 року.

Позивач в судове засідання не з*явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, свої вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі доручення в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, заперечила проти задоволення позову. Зазначила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ у Чернівецькому районі з 20.11.2011 року і отримувала пенсію як інвалід ІІІ групи, при цьому працює в даному Управлінні головним спеціалістом відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій. Вказана посада віднесена до посад, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, №213 внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, №1058 в частині, що тимчасово у період з квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року в період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп інвалідності, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання в порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", призначені у відповідності до Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування», не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» поновлюється. З огляду на зазначене, вважає, що при припиненні з 01.04.2015 року виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності Управлінням ПФУ у Чернівецькому районі правильно застосовано вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, №213.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає вимоги позивача законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

З 20 листопада 2007 року по даний час ОСОБА_1 (позивач по справі) перебуваэ на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі і отримуэ пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (Закон 1058). З моменту призначення їй пенсії і по даний час вона працює головним спеціалістом відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій. Дана посада віднесена до посад державних службовців.

З 1 квітня 2015 року Управлінням ПФУ у Чернівецькому районі було призупинено виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.

6 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулась до управління ПФУ в Чернівецькому районі з заявою про надання роз'яснення причин припинення виплати їй пенсії та з вимогою про відновлення виплати пенсії по інвалідності /а.с. 6/.

10 листопада 2015 року управлінням ПФУ у Чернівецькому районі ОСОБА_1 відповідь, в якій зазначено, що з 01 квітня 2015 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, відповідно до якого у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, які мають право на призначення пенсії/щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус судців», «Про прокуратуру» пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється /а.с. 7-8/.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову (стаття 1, частина перша статті 6,частини перша, друга статті 8 Конституції України).

Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.

Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування і після припинення роботи.

Статтею 36 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення інвалідів, яке здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомоги, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.

Відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний у пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратила чинність норма Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вище зазначене свідчить про те, що з 1 червня 2015 року посада, на якій працює ОСОБА_1, не дає їй права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону 1058 підстави для невиплати пенсії, призначеної відповідно до Закону 1058, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відсутні.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькому районі, відмовивши ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії по інвалідності, порушило вимоги ст. 22 Конституції України щодо недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів та ст. 58 Конституції України про неприпустимість зворотної дії у часі законів та інших нормативно-правових актів.

Суд згідно ст.86 КАС України оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об*єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність захисту права позивача на поновлення пенсії по інвалідності шляхом визнання дій відповідача щодо відмови позивачу у поновленні пенсії неправомірними та зобов'язання відповідача поновити ОСОБА_1 пенсію з 01.06.2015 року та здійснити її виплату, що відеповідає вимогам ч.2 ст.11 КАС України.

Судові витрати, здійснені позивачем при зверненні до суду, які документально підтверджені, у відповідності до ч.1 ст.94 КАС України підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог.

Крім цього, суд відповідно до положень ст.256 КАС України приходить до висновку про негайне виконання постанови.

На підставі ст.ст. 19, 22, 46, 58, 64 Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058; ст.36 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року №875; Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ та керуючись ст., ст. 2, 11, 70, 71, 86, 158, 159, 160, 162, 163, 167, 185, 186 КАС України -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області щодо відмови у відновленні пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області поновити ОСОБА_1 пенсію з 1 червня 2015 року та здійснити її виплату.

Присудити з Державного бюджету України на користь позивача 487 /чотириста вісімдесят сім/ гривень 20 копійок понесених судових витрат по сплаті судового збору.

У відповідності до положень ст.256 КАС України допустити негайне виконання постанови.

Відповідно до ст.186 КАС України апеляційна скарга на постанову подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Чернівецький районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня отриманні копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови у відповідності до ч.3 ст.160 КАС України складено 11 грудня 2015 року.

Суддя: Цимбалюк Л.П.