Справа № 826/16210/15
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Печенюку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва від 27.07.2015 №11996/а про відмову у повернені ОСОБА_3 помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва звернутися із поданням до територіального органу Державної казначейської служби України для повернення помилково сплачених 7 425,00 грн. на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості на особистий банківський рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_1 МФО 351005 в ПАТ "Укрсиббанк".

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 жовтня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22 травня 2015 року ОСОБА_3 придбав квартиру в АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

22.05.2015р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис про право власності на об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_3.

Перед укладанням договору купівлі-продажу квартири позивач сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% вартості нерухомого майна, що становить 7 425,00 грн., що підтверджується квитанцією №ПН 956 від 22.05.2015р.

21.07.2015 позивач подав заяву до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва про повернення коштів помилково сплаченого до державного бюджету 1% пенсійного збору з нерухомості з посиланням на те, що він не є платником цього збору.

Листом №11996/я від 27.07.2015 заявника повідомлено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо права власності на нерухоме майно, а у випадку надання органам Пенсійного фонду відповідного документа про визнання громадянина особою, що придбаває житло вперше, виданого органом до компетенції якого це відноситься, він може бути звільнений від сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна. Та, враховуючи, що такого органу не існує, особою, що придбає житло вперше, громадянин може бути визнаний у судовому порядку.

Вказана відмова і стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не оскаржуються дії або бездіяльність відповідача, у той час коли лист Управління Пенсійного фонду в Голосіївському районі міста Києва №11996/я від 27.07.2015 носить суто інформаційний/роз'яснювальний характер.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №400).

Відповідно до пункту 9 статті 1 цього Закону платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

За змістом пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок), збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Тобто, вказаними нормами визначено, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки:

- громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла;

- громадяни, які придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Як установлено судом, факт придбання позивачем зазначеної квартири підтверджується договором купівлі - продажу квартири зареєстрованого в реєстрі за № 9761012 (а.с.14-15).

Довідкою Відділу економічного розвитку, інфраструктури та торгівлі Романівської районної державної адміністрації підтверджено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом 2008-2014 років, а також в поточному році не здійснював приватизацію житла згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на території даного району (а.с.19).

Крім того, із наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 22.05.2015р. вбачається, що у позивача будь-яке інше нерухоме майно, крім придбаної квартири в м.Києві, відсутнє (а.с.17,20).

Будь-яких належних доказів, які б спростували твердження позивача про придбання ним житла вперше, відповідачем не надано.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва неправомірно відмовило позивачеві у поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки він звільнений від його сплати як такий, що придбаває житло вперше.

При цьому, доводи УПФУ щодо відсутності правового механізму повернення спірних коштів є безпідставними і такими, що суперечать вимогам Конституції України та завданню адміністративного судочинства, визначеного статтею 2 КАС України

Аналогічна позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2015 року (справа № К/800/41597/14), від 25 червня 2015 року (справа №К/800/17652/15), від 16 квітня 2015 р. (справа №К/9991/37325/11 тощо.

Щодо висновку суду першої інстанції відносно того, що лист УПФУ не є рішенням про відмову в задоволенні заяви позивача, про визнання якого протиправним просить останній, судова колегія зазначає наступне.

Так, позивач подав до відповідача заяву, в якій просив звернутись з відповідним поданням до органу Державної казначейської служби, на що УПФУ листом повідомило, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно і, взагалі, такого органу не існує, тому рекомендував звернутись до суду для встановлення юридичного факту.

На переконання судової колегії, вказаний Лист є нічим іншим як відмовою в задоволенні вимог заявника.

Позивач у своєму позові ставить питання про визнання протиправним рішення УПФУ про відмову в поверненні помилково сплаченого збору.

В свою чергу, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, обґрунтовує свій висновок відсутністю такого рішення, при цьому, посилається на частину другу статті 11 КАС України, якою визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Проте, цією ж нормою передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача суду належало вийти за межі позовних вимог і визнати неправомірною відмову УПФУ в задоволенні заяви ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому постанова суду підлягає скасуванню як така, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права та ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа..

Позивачем сплачено судовий збір при поданні позову 73,08 грн. та при поданні апеляційної скарги в сумі 80,40 грн., загалом 153,08 грн., які йому мають бути відшкодовані за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області.

Керуючись ст.ст.94,195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва від 27.07.2015 №11996/а у повернені ОСОБА_3 помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна;

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва звернутися із поданням до територіального органу Державної казначейської служби України для повернення помилково сплачених 7 425,00 грн. на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості на особистий банківський рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_1 МФО 351005 в ПАТ "Укрсиббанк".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 153 (сто п'ятдесят три) грн. 48 (сорок вісім) коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Постанова в повному обсязі складена 11 грудня 2015 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.