Справа № 826/19308/15
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Бистрик Г.М.

Земляної Г.В.

за участю секретаря Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Нерухомість столиці" на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Нерухомість столиці" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Нерухомість столиці" (далі - ПАТ "Нерухомість столиці") звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ДПІ у Солом'янському районі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.06.2015 р. №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

На вказану постанову ПАТ "Нерухомість столиці" подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, ДПІ у Солом'янському районі проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Нерухомість столиці» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт перевірки від 09.06.2015 №3057/26-58-22-02-17-30965299.

Даною перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 114688,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у Солом'янському районі прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.06.2015 р. №, яким позивачу визначено грошове зобов'язання із податку на додану вартість у сумі 143360,00 грн., у тому числі: 114688,00 - основний платіж, 28672,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Статтею 198 Податкового кодексу України, визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з, в тому числі придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг, при цьому датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, а саме дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 цього Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно п. 201.6 ст. 201 цього Кодексу податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, в перевіряємий період позивач (замовник) мав господарські відносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремстройснаб» (підрядник) на підставі типових договорів підряду від 01.09.2014 р. №03-09/14, від 04.12.2014 р. №04-12/14, від 05.11.2014 р. №05-11/14, від 07.04.2014 р. №07-03/14, від 07.07.2014 р. №07-07/14, від 13.07.2014 р. №1-1307/14, від 13.11.2014 р. №13-11/14, від 14.10.2014 р. №14-10/14, від 15.05.2014 р. №15-05/14, від 22.09.2014 р. №22-09/14, від 26.08.2014 р. №26-08/14. За умовами вказаних договорів замовник доручає, а підрядник зобов'язується на власний ризик, використовуючи власні технічні матеріали, засоби і устаткування, і в межах загальної вартості робіт, визначеної в пункті 3.1 договорів виконувати ремонтні роботи на об'єкті замовника, що знаходиться за адресою: мі. Київ, вулиця Інститутська, 28.

На підтвердження виконання договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано: відповідні договори підряду, довідки про договірні ціни, акти виконаних робіт, ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремстройснаб» на право здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, податкових накладних.

Однак, такі документи не дають можливість встановити зміст господарської операції, зокрема види, обсяг, вартість окремих будівельних матеріалів, які були використані підрядником під час будівництва, що унеможливлює встановлення наявності будівельних матеріалів, які мали бути використані при проведенні будівельно-ремонтних робіт на будівництві об'єкта, на виконання умов договорів.

Крім того, із наданих позивачем документів не вбачається, які саме критерії використовувались для визначення вартості робіт та відповідно, необхідність та доцільність використання їх в господарській діяльності (направленість на отримання прибутку) і правомірність формування податкового кредиту. Позивачем не надано інформації, яка б давала можливість ідентифікувати об'єм та кількість будівельних матеріалів, які впливають на вартість будівництва.

Доказів здійснення оплати робіт по вказаних договорах позивачем не надано.

Разом з тим, за умовами вказаних договорів, прийом-передача виконаних робіт оформлюється шляхом підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3). Однак, як було вірно зазначено судом першої інстанції, такі довідки договірних цін та акти виконаних робіт, не відповідають затвердженій наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 р. №554 примірній формі первинних облікових документів у будівництві №КБ-2в та №КБ-3 та за своїм змістом є тотожними.

Інших документів, що б підтверджували реальність виконання вказаних договорів позивачем ані відповідачу, ані суду не надано.

Таким чином, відповідачем як суб'єктом владних повноважень доведено обґрунтованість прийняття податкового повідомлення-рішення від 26.06.2015 р. №, а тому таке рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, позовні вимоги є не обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу ПАТ «Нерухомість столиці» необхідно залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Нерухомість столиці" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Бистрик Г.В.

Земляна Г.В.

Повний текст ухвали складено 09.12.2015 року

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Бистрик Г.М.