Справа № 805/4646/15-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/4646/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 р. Справа № 805/4646/15-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кірієнко В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську Донецької області до Відділу державної виконавчої служби Слов’янського міськрайонного управління юстиції, за участю третьої особи Державного підприємства «Артемвугілля» про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження за ВП№ 48784201, зобов’язання поновити виконавче провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську Донецької області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Слов’янського міськрайонного управління юстиції, за участю третьої особи Державного підприємства «Артемвугілля» про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження за ВП№ 48784201, зобов’язання поновити виконавче провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою відповідача від 21.09.2015року за ВП №48784201 було зупинено виконавче провадження на підставі п.17 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» до зняття мораторію у зв’язку з тим, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.09.2012року за №987 «Про затвердження переліку об’єктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014роках, та критеріїв визначення способу їх приватизації» структурні підрозділи ДП «Артемвугілля» включені до переліку об’єктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014роках.

З даною постановою відповідача позивач не згоден, зокрема, посилаючись на лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 19.10.2015року, в якому Регіональне відділення повідомило позивача про те, що згідно з базою даних приватизованих об’єктів та тих, що знаходяться в процесі приватизації ІПС «Етап», та Переліком об’єктів груп В, Г, які підлягають підготовці до продажу в 2015році, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 19.05.2015року за №738, ДП «Артемвугілля» не значиться, отже, підстави для зупинення виконавчого провадження були відсутні.

У зв’язку з чим, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2012року за №987 не тільки затверджено перелік об’єктів, що підлягають приватизації, а і затверджено критерії визначення способу приватизації цих об’єктів, та другим пунктом постанови постановлено Міністерству енергетики та вугільної промисловості подати Фонду державного майна пропозиції для включення до плану приватизації об’єктів державної власності у розрізі років виставлення на продаж із зазначенням способу – що є вже підтвердженням того, що прийнято рішення про приватизацію.

Сторони надали суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник третьої особи до судового засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог і на підставі документів, які містяться в матеріалах адміністративної справи, суд встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України “Про виконавче провадження”.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про виконавче провадження” від 21.04.1999 року № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу ст. 11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську Донецької області було надано на виконання виконавчий лист Донецького окружного адміністративного суду від 13.05.2015року за №805/334/15-а про стягнення з Державного підприємства «Артемвугілля» на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську Донецької області відсотків, нарахованих на розстрочену суму заборгованості по страховим внескам в розмірі 887 119,91грн.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Слов’янського міськрайонного управління юстиції від 21.09.2015року було відкрито виконавче провадження №48784201 про стягнення з Державного підприємства «Артемвугілля» на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську Донецької області відсотків, нарахованих на розстрочену суму заборгованості по страховим внескам в розмірі 887 119,91грн.

Спірною постановою відповідача від 21.09.2015року було зупинено виконавче провадження №48784201 на підставі п.17 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» до зняття мораторію.

Так, оскаржувана постанова обґрунтована наступним.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.09.2012року за №987 «Про затвердження переліку об’єктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014роках, та критеріїв визначення способу їх приватизації» структурні підрозділи ДП «Артемвугілля» включені до переліку об’єктів державної власності, які підлягають приватизації.

Згідно ст.13 Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» з метою недопущення банкрутства вугледобувних підприємств і збереження сировинної бази металургійного та енергетичного комплексів, з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства до моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об’єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств.

На строк до трьох років з моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об’єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств, які поширюються лише на борги, що утворились на момент завершення приватизації.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» протягом трьох років з моменту приватизації є підставою для обов’язкового зупинення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що згідно ч.6 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного майна» Кабінет Міністрів України затверджує перелік об’єктів державної власності, рішення про приватизацію яких приймаються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

19.09.2012року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за №987 «Про затвердження переліку об’єктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014роках, та критеріїв визначення способу їх приватизації» яким затверджено перелік об’єктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014роках. Разом з тим, відомості щодо прийняття стосовно приватизації ДП «Артемвугілля» дана постанова не містить.

Суд зазначає, що рішення про приватизацію підприємства – боржника у порядку, що встановлений Кабінетом Міністрів України приймалось, проте, внесення структурних підрозділів боржника до вищезазначеного переліку об’єктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014роках, не є таким рішенням.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що відповідачем не правомірно, без відповідних законних підстав, застосовано до спірних правовідносин п.17 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», та як наслідок постанова відповідача від 21.09.2015року про зупинення виконавчого провадження №48784201 підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання відповідача поновити виконавче провадження №48784201, суд зазначає наступне.

Пунктом 1, 8 частини 2 статті 17 цього Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Частиною 2 статті 41 цього Закону передбачено, що витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ч.1 ст. 6 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.5 ст.39 Закону після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, діяльність відділом державної виконавчої служби є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акту.

Під дискреційними повноваженнями суд розуміє сукупність прав та обов'язків, закріплених у встановленому законодавством порядку за відділом державної виконавчої служби, які він застосовує на власний розсуд. Наділивши державний орган дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Право на поновлення виконавчого провадження є дискреційним повноваженням відповідача, а тому задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача поновити виконавче провадження №48784201 є формою втручання в дискреційні повноваження державного органу. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

У відповідності до положень ч.3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу-відповідно до тієї частини вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську Донецької області до Відділу державної виконавчої служби Слов’янського міськрайонного управління юстиції, за участю третьої особи Державного підприємства «Артемвугілля» про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження за ВП№ 48784201, зобов’язання поновити виконавче провадження – задовольнити частково.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Слов’янського міськрайонного управління юстиції від 21.09.2015року ВП№ 48784201 про зупинення виконавчого провадження зі стягнення за виконавчим листом від 13.05.2015року з Державного підприємства «Артемвугілля» заборгованості у розмірі 887 119,91грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанови, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кірієнко В.О.