Справа № 8464/11/2070
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2011-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2011 р. № 2-а- 8464/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання Фоміній В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова про визнання протиправною бездіяльність -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова в якому просить суд: визнати бездіяльність Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова щодо неповернення позивачу частини надміру сплаченої суми податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.10 р. по 31.12.10 р. у розмірі 250,65 грн. протиправною; зобовязати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Харкова підготувати та надати висновок до органу казначейства про повернення позивачу з бюджету частини надмірно сплаченого податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.10 р. по 31.12.10 р. на суму 250,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.01.11 року подав до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова річну податкову декларацію про доходи, одержані з 01 січня по 31 грудня 2010 року та заяву про повернення з бюджету суму податку з доходів фізичних осіб у зв'язку з нарахуванням податкового кредиту у розмірі 2683,69 грн. Також, позивач зазначає, що 01.04.2010 р. на його адресу надійшов поштовий переказ на суму 2433,04 грн., як повернення надмірно сплачених коштів з податку з доходів фізичних осіб. При цьому розмір податку з фізичних осіб, що належав до повернення згідно наданої річної податкової декларації за 2010 рік, виявився зниженим на 250,65 грн.

В судове засідання позивач прибув, позов підтримав та просив задовольнити позов.

Представник Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова в судове засідання зявилася, проти позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначила, що ОСОБА_1 повернення надмірно сплачених коштів по податку з доходів фізичних осіб було здійснено в розмірах та порядку встановлених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 29.01.2011 року ОСОБА_1 до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова було надіслано поштою річну податкову декларацію про доходи, одержані з 01 січня по 31 грудня 2010 року та заяву про повернення з бюджету суму податку з доходів фізичних осіб у зв'язку з нарахуванням податкового кредиту у розмірі 2683,69 грн., з необхідним для повернення документами.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, декларація з додатками надійшла до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова 31.01.2011 року.

На адресу позивача 24.03.11р. від Управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Харкова надійшов поштовий переказ за № 6/3464 у сумі 2433,04 грн., як повернення надмірно сплачених коштів по податку з доходів фізичних осіб.

ОСОБА_1 звернувся до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова з заявою від 11.05.2011 року у якій просив відповідача підготувати та надати висновок до органу Державного казначейства щодо додаткового повернення з бюджету надмірно сплаченого податку з доходів фізичних осіб за період з 1 січня 2010 р. по 31 грудня 2010 р. на суму 250,65 грн.

ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова листом № 764/Х/17-110 від 26.05.11р. повідомило ОСОБА_1, що на підставі річної податкової декларації за 2010 рік розмір до повернення суми податку з доходів фізичних осіб внаслідок застосування права на податковий кредит визначено ним у висновку № 190 від 23.03.11 р. та ця сума має складати 2433,04 грн.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами щодо повернення надмірно сплачених коштів з податку з доходів фізичних осіб, на час їх виникнення були врегульовані Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб (надалі - Закон).

Пунктом 1.16 ст. 1 Закону визначено, що податковий кредит - сума (вартість) витрат, понесених платником податку - резидентом у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року (крім витрат на сплату податку на додану вартість та акцизного збору), на суму яких дозволяється зменшення суми його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року, у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із п. п. 5.1.1. п. 5.1. ст. 5 Закону платник податку має право на податковий кредит по результатах звітного року.

Згідно із п.п. 5.3.3. п. 5.3. ст. 5 Закону сума коштів, сплачених платником податку на користь закладів освіти для компенсації вартості середньої професійної або вищої форми навчання такого платника податку, іншого члена його сім'ї першого ступеня споріднення, але не більше суми, визначеної у п.п. 6.5.1. п.6.5. ст.6 цього Закону, у розрахунку на кожний повний або неповний місяць навчання протягом звітного податкового року". Підпунктом а) п. п. 5.3.3. визначено, що витрати по оплаті за навчання включаються до податкового кредиту одного із членів сім'ї першого ступеня споріднення за їх вибором. Вибір вважається здійсненим, якщо платник податку подає податкову декларацію, у якій визначається сума таких витрат.

Пункт 5.4 ст. 5 Закону встановлює обмеження права на нарахування податкового кредиту, а саме: податковий кредит може бути нарахований виключно резидентом, що має індивідуальний ідентифікаційний номер; загальна сума нарахованого податкового кредиту не може перевищувати суми загального оподатковуваного доходу платника податку, одержаного протягом звітного року як заробітна плата; якщо платник податку не скористався правом на нарахування податкового кредиту за наслідками звітного податкового року, то таке право на наступні податкові роки не переноситься.

Листом № 764/Х/17-110 від 26.05.11 р. ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова повідомила позивача, що відповідно п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону на підставі річної податкової декларації за 2010 рік позивачу повернуто суму надміру сплаченого податку у розмірі 2433,04 грн., внаслідок застосування права на включення до складу податкового кредиту частини суми процентів за іпотечним житловим кредитом, фактично сплачених протягом звітного податкового року. Розрахунок суми податку з доходів фізичних осіб, яка повернута у зв'язку із нарахуванням податкового кредиту зроблено у відповідності із п.п.5.4.2 п. 5.4 ст. 5 Закону, яким встановлено обмеження щодо неперевищення суми нарахованого платником податку податкового кредиту понад суму загального оподатковуваного доходу, одержаного платником податку протягом року, як заробітна плата.

Пунктом 1.6 ст.1 Закону визначено, що загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Норма по зменшенню суми нарахованої заробітної плати на суми вирахувань до соціальних фондів, передбачена пунктом 3.5 ст. 3 Закону застосовується виключно при визначенні об'єкту оподаткування податком з доходів фізичних осіб при нарахуванні заробітної плати.

Крім того, згідно із ст. 6 Закону, об'єкт оподаткування, визначений у відповідності з п. 3.5 ст. 3 цього Закону, може зменшуватись ще й на податкову соціальну пільгу. Разом с тим, в статті 5 Закону, якою регламентується порядок нарахування податкового кредиту, норми, аналогічні встановленим у п. 3.5 ст. 3 і ст. 6 Закону відсутні. Крім того, при нарахуванні податкового кредиту Закон передбачає застосування інших, не пов'язаних з нарахуванням заробітної плати, критеріїв, зокрема документально підтверджених витрат. Таким чином, Законом встановлені окремі, не пов'язані між собою порядки по визначенню об'єкта оподаткування при нарахуванні заробітної плати і по нарахуванню податкового кредиту. При цьому зазначеним Законом передбачено тільки порівняння розміру (суми) податкового кредиту з розміром (сумою) нарахованого доходу платника податку у вигляді заробітної плати. Тобто, виходячи з норм Закону податковий кредит - це сума витрат, на яку зменшується загальна сума нарахованої платнику податку протягом звітного року заробітної плати. А вже після вказаного зменшення із залишку суми проводиться перерахунок податкових зобов'язань (податку до повернення).

Враховуючи наведене, відповідачем до розрахунку податкового кредиту за 2010 рік була включена сума нарахованої протягом звітного податкового року заробітної плати, яка зазначена у п.1.1 розділу 1 декларації, у сумі 46415,88 грн., що підтверджено довідкою про доходи № 1/01 від 11.01.11 р., виданою ТОВ Видавничий будинок "Фактор" та сума понесених витрат у розмірі 17861,22 грн., і визначена сума надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб у розмірі 2433,04 грн., таким чином (46415,88-17861,22)х15%-6716,24 = 2433,04 грн., де 6716,24 грн. - сума податку з доходу фізичних осіб, утриманого протягом 2010 року за основним місцем роботи.

Суд зазначає, що положення п. 3.5 ст. 3 Закону визначає порядок визначення обєкту оподаткування податком з доходів фізичних осіб. Так, у зазначеному законі вказано, що при нарахуванні доходів у вигляді заробітної плати обєкт оподаткування визначається, як нарахована сума такої заробітної плати, зменшена на суму збору до Пенсійного фонду України та внесків до фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, які відповідно до закону справляються за рахунок доходу найманої особи. Даний припис повинен враховуватися бухгалтером підприємства, організації, установи при визначенні об'єкту оподаткування податком з доходів фізичних осіб із нарахованої заробітної плати.

З довідки № 1/01 від 11.01.11 року виданої головним бухгалтером ТОВ ВБ "Фактор" передбачено, що позивачу за 12 повних календарних місяців здійснено нарахування сукупного доходу у розмірі 46415,88 грн., внески на загальнообов'язкове соціальне страхування, у тому числі до Пенсійного Фонду, становлять 1670,98 грн. Таким чином, враховуючи приписи п. 5.3 ст. 5 Закону у довідці № 1/01 від 11.01.2011 року головним бухгалтером вірно визначена сума утриманого податку з доходів фізичних осіб у розмірі 6716,24 грн. (46415,88 (нарахована заробітна плата)-1670,98 (загальнообовязкові внески)х15%.

Згідно із п. п. 5.1.1 п. 5.1 ст. 5 Закону платник податку має право на податковий кредит за наслідками звітного податкового року. В п. 1.16 ст. 1 зазначеного закону наведено поняття податкового кредиту, так податковий кредит - це сума (вартість) витрат, понесених платником податку - резидентом у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на суму яких дозволяється зменшення суми загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року, у випадках, визначених цим Законом. Приписи. 4.1 ст. 4 Закону визначають, що загальний річний оподатковуваний дохід складається із суми загальних місячних оподатковуваних доходів звітного року, а також іноземних доходів, одержаних протягом такого звітного року. Відповідно до п. 4.2 ст. 4 Закону до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються, зокрема, доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору. Конкретизування у даній нормі закону поняття нараховані доходи терміном - виплачені, зроблено законодавцем виключно з тією метою, щоб визначити момент, з якого нараховані на користь платника податку доходи, підлягають оподаткуванню згідно із вимогами Закону Зазначене випливає із приписів п. п. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону де вказано, що податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Норми п. 3.1 ст. 3 зазначеного закону встановлюють, що обєктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального річного оподатковуваного доходу на суму податкового кредиту такого звітного року. У відповідності до п. 7.1. ст. 7 Закону ставка податку становить 15 відсотків від обєкта оподаткування.

Згідно довідки № 1/01 від 11.01.2011 року позивачу нараховано сукупний дохід (загальний річний оподатковуваний дохід) у розмірі 46415,88 грн. Сума податкового кредиту, визначена позивачем, становить 17861,22 грн., отже розрахунок обєкту оподаткування визначається наступним чином: 46415,88 грн. 17861,22 грн. = 28554,66 грн.

Враховуючи ставку податку, до сплати в бюджет належить: 4283,1 грн.

Однак, під час виплати позивачу заробітної плати до бюджету перераховано податку у сумі 6716,24 грн.

Таким чином, поверненню з бюджету підлягає різниця між сумою, яка фактично сплаченою до бюджету, та сумою, яку належить сплатити, а саме: 6716-4283=2433,04грн.

Зазначена сума - 2433,04грн грн., як встановлено судом повернута позивачу, як надмірно сплачені кошти з податку з доходів фізичних осіб, шляхом перерахування Управлінням Державного казначейства у Жовтневому районі м. Харкова поштового переказу за № 6/3464у сумі 2433 грн,04 коп.

Отже, суд вважає, що ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова під час нарахування та виплати ОСОБА_1 сум надмірно сплаченого податку з доходів фізичних осіб в розмірі 2433,04грн. діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 163, ст.185, ст. 186 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова про визнання протиправною бездіяльність- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови буде складено 15.08.11 року.

Суддя Бідонько А.В.