Справа № 2-а-1895/11
Суддя: Меженнікова С. П.
Дата ухвалення: 2011-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1895/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2011 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Меженнікової С.П., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі про визнання бездіяльності протиправною, та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області щодо виплати йому щомісячної доплати, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат протиправною; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату вищезазначеної щомісячної доплати з 14 серпня 2010 року в розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи з рівності мінімальної заробітної плат, та виплачувати дану доплату в подальшому, з наступним підвищенням його пенсії в зв»язку зі змінами в діючому законодавстві та встановленні нових розмірів мінімальних заробітних плат.

Представник відповідача 17 травня 2011 року надіслав письмові заперечення, в яких в задоволенні заявлених вимог просить відмовити, оскільки виплати позивачу його пенсії здійснювались у відповідності до норм чинного законодавства та в межах наданих повноважень та відсутності врегулювання питань щодо виплати пенсії чинним законодавством.

Встановлено, що ОСОБА_1 являється особою, що постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення та є особою, яка відноситься до 3 категорії.

Як вбачається з листа УПФУ в Чернігівському районі позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком.

Відповідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(далі Закону) в редакції, що діяла до 01 січня 2008 року пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території зони гарантованого добровільного відселення підвищуються відповідно на дві мінімальні заробітні плати.

Зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 р., визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при призначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягає стаття 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанов Кабінету Міністрів України.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії у відповідному розмірі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на перерахунок та отримання пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та слід визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вимога позивача нараховувати та виплачувати в подальшому пенсію відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволенню не підлягає, оскільки суд не може обмежувати волі державного органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Керуючись ст.183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі про визнання бездіяльності протиправною, та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі щодо відмови у перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в редакції, що діяла до 01 січня 2008 року, починаючи з 14 серпня 2010 по 20 травня 2011 року та провести необхідні виплати на користь позивача з урахуванням виплачених сум.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення в подальшому - відмовити.

Допустити негайне виконання постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2