Справа № 813/1497/14
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/8604/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова (далі - УПФ) до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові (далі - Фонд) про зобов'язання вчинити дії про включення до акту звірки виплачені суми пенсій за касаційною скаргою представника позивача на судові рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2014 року, Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року представник УПФ звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив:

визнати неправомірними дії Фонду у неприйнятті до заліку для відшкодування сум пенсій ОСОБА_4 за період з 29.03.2011 року по 31.03.2013 року в сумі 15 525,97 грн., ОСОБА_5 з 22.04.2008 року по 28.02.2013 року - 39 363,05 грн.;

зобов'язати включити до акту звірки зазначені виплати.

Посилався на те, що не включення витрат понесених УПФ в подальшому унеможливить проведення розрахунків або пред'явлення вимоги про стягнення витрат на централізованому рівні.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вказує на те, що предметом позову було спонукання до певних дій, а саме зобов'язання відшкодувати суми пенсії.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Як установлено судами попередніх інстанцій, між УПФ та Фондом на підставі списків було проведено звірку витрат по особових справах потерпілих, проте при підписанні акту не прийнято до заліку для відшкодування витрати на виплату і доставку пенсії ОСОБА_4 за період з 29 березня 2011 року по 31 березня 2013 року у розмірі 17525,97 грн., ОСОБА_5 за період з 22 квітня 2008 року по 28 лютого 2013 року у розмірі 56889,02 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що обрання позивачем такого способу захисту, (відновлення) порушеного права, не відповідає змісту прав УПФ щодо відшкодування понесених ним витрат.

Висновок судів відповідає дійсним обставинам справи та є законним і обґрунтованим.

З набранням чинності Закону України 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV) обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності в зв'язку із втратою годувальника покладений на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Міністерством юстиції України 16.05.2003 року зареєстрована постанова правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року N 5-4/4 (далі - Порядок), якою затверджений Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Зазначений Порядок визначає механізм відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій, які призначені застрахованим особам.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Відповідно до пунктів 6,7 Порядку головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків. На підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду України.

УПФ звернулося до суду з адміністративним позовом про захист його порушеного права на відшкодування понесених витрат шляхом зобов'язання Фонду включити до актів щомісячної звірки вказані витрати.

Вказаний Порядок не врегульовує спірних відносин, які виникають у випадку не підписання актів звірки розрахунків, оскільки встановлене ним правило розраховано на відсутність спору. У разі наявності спору та незгоди на підписання актів звірки розрахунків з боку Фонду вимоги саме про стягнення таких сум мають вирішуватися в судах адміністративної юрисдикції шляхом пред'явлення органами УПФ позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 червня 2014 року (справа №21-154а14), яка згідно зі статтею 244-2 КАС України, є обов'язковою для суддів при прийнятті рішень в подібних справах.

З урахуванням наведеного, рішення судів попередніх інстанцій є обґрунтованими і законними.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова відхилити, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман