Справа № 815/6640/15
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6640/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

судді Аракелян М.М.

судді Тарасишиної О.М.

при секретарі Рижук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України про визнання протиправними дій та зобов'язання утриматись від вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України (далі за текстом - Адміністрації Держспецзв'язку), в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії відповідача, спрямовані на звільнення позивача з посади начальника Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Одеській області на основі критеріїв, визначених у п.3 ч.4 ст.3 Закону України "Про очищення влади" із застосуванням заборони, зазначеної в ч.3 ст.1 Закону України "Про очищення влади";

- зобов'язати відповідача утриматися від звільнення позивача з посади начальника Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Одеській області на основі критеріїв, визначених у п.3 ч.4 ст.3 Закону України "Про очищення влади" із застосуванням заборони, зазначеної в ч.3 ст.1 Закону України "Про очищення влади".

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що наказом Адміністрації Держспецзв'язку від 10.08.2009 року № 344-ос він був призначений на посаду начальника Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Одеській області. З квітня 1987 року по грудень 1991 року він проходив військову службу на офіцерських посадах у військовій контррозвідці КДБ СРСР. У зв'язку з цим протягом березня-квітня 2015 року відповідно до ст.5 Закону України «Про очищення влади» відносно позивача була проведена перевірка, за результатами якої зроблено висновок про відсутність відносно нього будь-яких відомостей, які б слугували підставою для застосування заборон, передбачених частинами 3 і 4 статті 1 зазначеного Закону. Серед іншого в основу висновку було покладено лист заступника голови СБУ від 23.04.2015 року за № 24/25128л. Натомість, 22 вересня 2015 року головою СБУ було видано розпордження № 348, яким з посиланням на лист Міністерства юстиції України від 02.09.2015 року № 11.0.2/1674 всупереч вимогам п.4 ч.1 ст.13 Закону України «Про Конституційний Суд України», згідно якого виключно до повноважень Конституційного Суду України віднесено питання офіційного тлумачення Конституції та законів України, фактично здійснено офіційне тлумачення терміну «штатний працівник КДБ СРСР, КДБ УРСР, КДБ інших союзних респблік колишнього СРСР», застосованого у пункті 3 частини 4 статті 3 Закону України «Про очищення влади» та безпідставно штучно поширено дію цього терміну не тільки на «працівників», а й на «військовослужбовців». Як наслідок, у жовтні 2015 року відповідачем стосовно позивача була проведена повторна перевірка, за результатами якої наразі розпочато проведення дій (отримання висновку Служби безпеки України, підготовка відповідних висновків, проектів, наказів, інших документів, тощо), спрямованих на звільнення позивача з посади на основі критеріїв, визначених у п.3 ч.4 ст.3 Закону України "Про очищення влади" із застосуванням заборони, зазначеної в ч.3 ст.1 цього Закону, як до особи, яка була "штатним працівником КДБ СРСР". Позивач вважає зазначені дії відповідача протиправними, оскільки вони суперечать Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практиці Європейського Суду з прав людини, Закону України «Про очищення влади», істотно порушують конституційні права позивача.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити повністю з наведених вище підстав.

Відповідач позов ОСОБА_1 не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив наступне. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про очищення влади» особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону. Начальник Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Одеській області ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначив, що він згоден на проведення перевірки, і його не стосуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» перевірці підлягає достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону. Відповідно до Перелку органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 563, перевірку вдомостей щодо заборон, які можуть бути засосовані до осіб, які були штатними працівниками чи негласними агентами в КДБ СРСР, КДБ УРСР, КДБ інших союзних респблік колишнього СРСР, Головному розвідувальному управлінні Міністерства оборони СРСР, закінчили вищі навчальні заклади КДБ СРСР (крім технічних спеціальностей) проводить СБУ. Адміністрацією Держспецзв'язку з метою виконання Закону України «Про очищення влади» були надіслані відповідні запити щодо позивача, в тому числі і до СБУ від 04.03.2015 року № 12-975. Інших будь-яких дій Адміністрація Держспецзв'язку щодо позивача не вчиняла. Тому відповідач вважає твердження позивача безпідставними та необґрунтованими, оскільки жодної протиправної дії стосовно позивача вчинено не було, а всі дії здійснені у суворій відповідності до Закону України «Про очищення влади».

Представник відповідача у судовому засіданні позицію відповідача, викладену в письмових запереченнях, підтримав повністю, просив відмовити у задоволенні позових вимог.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

Наказом Адміністрації Держспецзв'язку від 10.08.2009 року № 344-ос ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Одеській області.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про очищення влади» (далі за текстом - Закон) особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 2 Закону, заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо, зокрема, начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України.

Таким чином, посада, яку обіймає позивач, віднесена Законом до переліку посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації).

Начальник Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Одеській області ОСОБА_1 відповідно до вимог частини 1 статті 4 Закону подав заяву, в якій зазначив, що він згоден на проведення переврки, і його не стосуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Факт подання позивачем такої заяви сторони у судовому засіданні не оспорювали.

Згідно частини 4 статті 5 Закону, організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Таким чином, організація проведення перевірки позивача належить до повноважень Адміністрації Держспецзв'язку.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» перевірці підлягає достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону.

Відповідно до Перелку органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 563, перевірку відомостей щодо заборон, які можуть бути засосовані до осіб, які були штатними працівниками чи негласними агентами в КДБ СРСР, КДБ УРСР, КДБ інших союзних респблік колишнього СРСР, Головному розвідувальному управлінні Міністерства оборони СРСР, закінчили вищі навчальні заклади КДБ СРСР (крім технічних спеціальностей) проводить СБУ.

Судом встановлено, що Адмінстрацією Держспецзв'язку на виконання вимог Закону України «Про очищення влади» були надіслані відповідні запити щодо полковника Держспецзв'язку ОСОБА_1, начальника Управління Держспецзв'язку в Одеській області. Вказана обставина сторонами також не оспорювалася.

Суд бере до уваги доводи відповідача про те, що Адміністрацією Держспецзв'язку жодної протиправної дії у відношенні позивача не вчинялося, а всі вище перелічені дії були вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про очищення влади».

Посилання позивача, як на доказ вчинення відносно нього таких протиправних дій, на службову телефонограму, прийняту ним від начальника Департаменту кадрового забезпечення Адміністрації Держспецзв'язку полковника Держспецзв'язку ОСОБА_2 04.11.2015 року о 10 год.49 хв. (а.с.99), суд не бере до уваги, оскільки зі змісту вказаної телефонограми вбачається, що в Службі безпеки України переглянуті результати перевірки, проведеної відносно позивача протягом березня-квітня 2015 року відповідно до ст.5 Закону України «Про очищення влади», на основі яких буде прийнято рішення про підготовку необхідних документів для звільнення позивача з посади начальника Управління Держспецзв'язку в Одеській області. Тобто позивача було поінформовано про намір у майбутньому прийняти рішення про підготовку документів для звільнення.

Вказане свідчить про відсутність порушень відповідачем будь-яких прав позивача на момент звернення позивача до суду. Доказів зворотнього - вчинення відповідачем дій, якими, на думку позивача, порушені його права - позивач суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, позивач має довести суду сам факт вчинення відносно нього дій, які він вважає протиправними, і лише після цього у відповідача виникає обов'язок доведення правомірності цих дій.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що його позов спрямований на захист прав від можливих порушень у майбутньому, тобто позов має превентивний характер.

Разом з тим, відповідно до частин 1 та 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси

З вказаних норм процесуального закону випливає, що судовий захист прав, свобод та інтересів особи можливий лише у разі їх порушення суб'єктом владних повноважень.

Судом встановлено відсутність порушень прав, свобод та інтересів позивача з боку відповідача, оскільки жодних протиправних дій останнім у відношенні позивача не вчинялося, а тому підстав для задоволення позову ОСОБА_1 суд не вбачає. За таких обставин, у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 69-71, 86, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 14.12.2015 року.

Головуючий суддя В.В.Андрухів

Суддя М.М. Аракелян

Суддя О.М. Тарасишина

у позові відмовлено повністю.

14 грудня 2015 року.