Справа № 804/8939/14
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ К/800/62924/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2014

та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2014

у справі № 804/8939/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт Групп»

до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Граніт Групп» звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 13.02.2014 № та № .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2014, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2014, позов задоволено; визнано протиправними та скасовано спірні податкові повідомлення-рішення, з мотивів обґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Позивач у запереченнях на касаційну скаргу просить відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін, як законні та обґрунтовані.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

В зв'язку з цим, касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Граніт Групп» з питань правомірності формування залишку від'ємного значення по декларації з податку на додану вартість за листопад 2013 року, складено акт № 7/2201/34752520 від 20.01.2014, в якому зафіксовано порушення: п. 200.4 ст. 200, п. 198.6 ст. 198, п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, що призвело до завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) за листопад 2013 року на суму 3 384 340,95 грн., у т.ч. сума податку, фактично сплачена у попередніх податкових періодах, та повинна бути віднесена до рядка 23 податкової декларації з ПДВ в сумі 244 993,51 грн.; п. 187.1 ст. 187, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 1 553 336,44 грн., у т.ч.: за грудень 2011 року на суму ПДВ 348 807,08 грн., за березень 2012 року на суму ПДВ 1 204 529,39 грн.

За результатами розгляду заперечень висновки акту перевірки № 7/22-01/34752520 від 20.01.2014, викладені в наступній редакції: п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Граніт Групп» завищено залишок від'ємного значення податкової декларації з ПДВ за листопад 2013 року, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) на загальну суму 1 586 011 грн., що сформований у податкових деклараціях з ПДВ за: липень 2008 - 38 730 грн.; серпень 2008 року - 395 689 грн.; вересень 2008 - 623 566 грн.; жовтень 2008 року - 323 698 грн.; листопад 2008 року - 75 191 грн.; грудень 2008 року - 22 312 грн.; січень 2009 року - 19 965 грн.; лютий 2009 року - 52 645 грн.; березень 2009 року - 23 206 грн.; квітень 2009 року - 6 273 грн.; травень 2009 року - 4 736 грн.; п. 200.4, п. 200.6, абз. «а» п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) за листопад 2013 року на суму 1 998 329 грн., що сформований у податкових періодах: серпень 2011 року - 42 485 грн.; грудень 2011 року - 403 215 грн.; січень 2012 року - 92 657 грн.; березень 2012 року - 1 459 972 грн. та занижено суму бюджетного відшкодування в розмірі 1 998 329 грн., в наступних податкових періодах: серпень 2011 року - 42 485 грн.; грудень 2011 року - 403 215 грн.; січень 2012 року - 92 657 грн.; березень 2012 року - 1 459 972 грн.; сума податку, яка фактично сплачена у попередніх податкових періодах повинна бути віднесена до рядка 23.2 податкової декларації з ПДВ

На підставі результатів проведеної перевірки, 13.02.2014 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2013 року на 3 584 340 грн.;

- № про збільшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2013 року у розмірі 1 998 329 грн.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Граніт Групп» подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2013 року з додатками, в якій відображено в рядках 21 «залишок від'ємного значення попереднього завітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» та рядок 24 «залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» суму 3 584 340 грн. Згідно додатку 2 до поданої декларації періодом виникнення від'ємного значення ПДВ є липень 2008 року у сумі 38 730 грн., серпень 2008 року - 395 689 грн., вересень 2008 року - 623 566 грн., жовтень 2008 року - 323 698 грн., листопад 2008 року - 75 191 грн., грудень 2008 року - 22 312 грн., січень 2009 року - 19 965 грн., лютий 2009 року - 52 645 грн., березень 2009 року - 23 206 грн., квітень 2009 року - 6 273 грн., травень 2009 року - 4 736 грн., серпень 2011 року - 42 485 грн., грудень 2011 року - 403 215 грн., січень 2012 року - 92 657 грн., березень 2012 року - 1 459 972 грн.

Податковий орган вказує, що відповідно до п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Наведений порядок врахування від'ємного значення суми податку на додану вартість також визначений підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Тобто, на думку відповідача, підприємство мало скористатися правом на отримання суми бюджетного відшкодування в момент виникнення на це такого права, зокрема у червні - грудні 2008 року, січні-травні 2009 року.

Крім того, податковий орган зазначив, що згідно із п. 102.5 ст. 102 ПК України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування, а ТОВ «Граніт Групп», в порушення п. 102.5 ст. 102 ПК України, безпідставно включено до податкової декларації з ПДВ за листопад 2013 року по рядкам 21 «залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включаються до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» та 24 «залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» залишок від'ємного значення податкової декларації з ПДВ за липень-грудень 2008 року, січень-травень 2009 року у загальному розмірі 1 586 011 грн., у т.ч. за: липень 2008 року у сумі 38 730 грн., серпень 2008 року - 395 689 грн., вересень 2008 року - 623 566 грн., жовтень 2008 року - 323 698 грн., листопад 2008 року - 75 191 грн., грудень 2008 року - 22 312 грн., січень 2009 року - 19 965 грн., лютий 2009 року - 52 645 грн., березень 2009 року - 23 206 грн., квітень 2009 року - 6 273 грн., травень 2009 року - 4 736 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 цього Кодексу якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування (п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України).

Тобто, застосування цієї норми (та встановленого в ній строку) можливе лише у тому випадку, коли платник має намір відшкодувати податок на додану вартість із бюджету, прийняв рішення про таке відшкодування та звернувся до податкового органу із заявою в установленому Кодексом порядку.

Проте, відображення позивачем у рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2013 року залишку від'ємного значення після бюджетного відшкодування, яке включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, ще не означає прийняття платником податку рішення про реалізацію свого права на отримання бюджетного відшкодування

Зважаючи на те, що позивач не заявляв свого наміру на відшкодування податку на додану вартість із бюджету, відповідного рішення не приймав та не звертався до відповідача із необхідною заявою, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем при проведенні перевірки безпідставно застосовані положення п. 102.5 ст. 102 ПК України, які визначають строки давності саме на подання заяви про бюджетне відшкодування цього податку, у зв'язку з чим суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що зменшення позивачу від'ємного значення сум податку на додану вартість через пропущення строків давності є помилковим.

Щодо тверджень податкового органу про відкликання за наслідками адміністративного оскарження, податкового повідомлення-рішення від 13.02.2014 № , слід зазначити наступне.

Як встановлено матеріалами справи, податкове повідомлення-рішення від 13.02.2014 № за результатами адміністративного оскарження скасоване в частині 1 586 011 грн., на підставі чого прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 24.04.2014 № 000332201, тому, на думку податкового органу, податкове повідомлення-рішення від 13.02.2014 № є відкликаним.

Згідно з пп. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу (п. 60.4 ст. 60 ПК України).

Як встановлено в судовому порядку, позивач факт отримання податкового повідомлення-рішення № 000332201 від 24.04.2014 заперечував.

Крім того, із наданих податковим органом доказів на підтвердження направлення позивачу податкового повідомлення-рішення № 000332201 від 24.04.2014 (зворотного поштового повідомлення, фіскального чека) відсутня інформація про вміст поштового відправлення.

Слід зазначити, що вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Отже, належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень позивачу податкового повідомлення-рішення може бути опис вкладення, який, в даному випадку, відсутній.

Враховуючи викладене, відсутність порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог є вірним, а касаційна скарга відповідача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2014 та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний