Справа № 804/15955/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 листопада 2015 р. Справа № 804/15955/15
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., розглянувши матеріали подання Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Торгівельно - виробничої фірми «Гетьман» про підтвердження обгрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2015 року Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з поданням до Приватного підприємства «Торгівельно - виробничої фірми «Гетьман», в якому просить суд підтвердити обгрунтованість повного адміністративного арешту майна Приватного підприємства «Торгівельно - виробничої фірми «Гетьман» ().

В обґрунтування заявленого подання заявник зазначив, що наказом Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 25.11.2015 № 1281 призначено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «Торгівельно-виробничої фірми «Гетьман» (). Однак, при спробі посадових осіб Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області фактично провести перевірку, підприємство відмовило у допуску посадових осіб контролюючого органу, про що останніми було складено акт про відмову у допуску до перевірки Приватного підприємства «Торгівельно - виробничої фірми «Гетьман» () від 25.11.2015 № 3857/2204/33517352. Таким чином, заявник зазначив, що неможливо провести документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «Торгівельно-виробничої фірми «Гетьман» (), у зв'язку з відсутністю доступу до роботи із первинними документами, що стосуються предмету перевірки. Заявник зауважив, що у відповідності до ст. 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Враховуючи вищевикладене, просить суд подання задовольнити в повному обсязі.

Статтею 183 - 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановлено, що провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі, зокрема, подання таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.

З матеріалів подання судом встановлено, що Приватне підприємство «Торгівельно -виробнича фірма «Гетьман» (), зареєстроване як юридична особа 14.04.2005 та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Наказом Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 25.11.2015 № 1281 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Торгівельно-виробничої фірми «Гетьман» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість при документальному підтвердженні господарських відносин придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Промбуд Актив» у липні 2015 року та подальшої їх реалізації, реальності та повноти відображення обліку.

Судом встановлено, що 25 листопада 2015 року працівників контролюючого органу не було допущено до фактичного здійснення перевірки, що зафіксовано в акті про відмову у допуску до перевірки посадових осіб Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 25.11.2015 № 3857/2204/33517352.

На підставі не допуску до проведення перевірки, підрозділом органу податкового контролю, якому було доручено провести перевірку, згідно Порядку застосування адміністративного арешту платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.10.2013 № 568, подано звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

25.11.2015 Начальником Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області Бойцовим С.В. прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ПП «Торгівельно-виробничої фірми «Гетьман» (), що перебуває за адресою: 49106, м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, буд. 40, кв. (офіс) 350.

Статтею 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 81.2 статті 82 ПК України встановлено, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків у допуску службових осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України визначено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких причин: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

У відповідності з п. 94.3, п. 94.4, п. 94.10 ст. 94 ПК України, арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті. Арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 183-3 КАС України провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Подання органу державної податкової служби щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183-3 КАС України, норми КАС України, що регулюють процедуру позовного провадження, до провадження на підставі подання податкового органу можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить спеціальним нормам статті 183-3 цього Кодексу. Тому сторони у процесі розгляду подання податкового органу користуються всіма правами, які мають позивач та відповідач згідно з нормами КАС України, за винятком тих, що не можуть бути реалізовані за змістом статті 183-3 зазначеного Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183-3 КАС України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

У частині дев'ятій Листа Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 за № 149/11/13-11 зазначено, що спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у ст. 183-3 КАС України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. При цьому, незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183 з позначкою 3 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов'язань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

З матеріалів подання судом встановлено, що Приватне підприємство «Торгівельно -виробнича фірма «Гетьман» () категорично не погоджується з доводами контролюючого органу та зазначає, що перевірку призначено без наявності достатніх на це підстав, що підтверджується письмовим обгрунтуваннням Приватного підприємства «Торгівельно- виробнича фірма «Гетьман» недопуску до перевірки (додаток до акта про недопуск до перевірки від 25.11.2015), складених за підписом директора Якименко В.А., яке міститься в матеріалах подання.

Разом з тим, згідно бази "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)" судом встановлено, що Приватне підприємство «Торгівельно - виробнича фірма «Гетьман» () звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 25.11.2015 № 1281 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "ТВФ "Гетьман" (), що також підтверджується копією адміністративного позову (вх. № 76321/16 від 27.11.2015), який надійшов до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце спір про право.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Відмова у прийнятті подання унеможливлює повторне звернення заявника з таким самим поданням. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку (ч. 6 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160 - 165, 183-3, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті подання Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Торгівельно - виробничої фірми «Гетьман» про підтвердження обгрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків.

Копію ухвали направити особі, яка звернулась до суду із поданням, разом із поданням та усіма доданими до нього матеріалами.

Ухвала про відмову прийнятті подання набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 183-3 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу про відмову в прийнятті подання може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 24 годин з моменту її винесення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Царікова