Справа № 2а-15598/09/2670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Київ К/800/24310/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Степашка О.І.

Суддів Островича С.Е.

Федорова М.О.

за участю:

секретаря судового засідання Чайки О.С.

представника відповідача Декань М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.11.2013

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014

у справі №2а-15598/09/2670

за позовом Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про скасування податкових вимог та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» (далі по тексту - позивач, ДП «НДІ «КВАНТ») звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) про визнання такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства дії відповідача щодо винесення податкових вимог на адресу позивача за не надходження до бюджету податкових платежів, що сталося з вини банку; зобов'язання відповідача відкликати першу податкову вимогу від 05.08.2009 №1/6729 та другу податкову вимогу від 12.11.2009 до ДП «НДІ «КВАНТ»; зобов'язання відповідача скасувати податкову заставу на майно ДП «НДІ «КВАНТ» згідно акта опису від 21.08.2009 №70/24-425.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.11.2013, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві по винесенню першої податкової вимоги від 05.08.2009 №1/6729 та другої податкової вимоги від 12.12.2009. Визнано протиправними та скасовано першу податкову вимогу ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 05.08.2009 №1/6729 та другу податкову вимогу від 12.11.2009. В іншій частині задоволення позову відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем надіслано позивачу першу податкову вимогу від 05.08.2009 №1/6729 (далі по тексту - перша податкова вимога), в якій повідомлено, що сума його податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями становить 3477821,68 грн., у тому числі за платежами: податок на додану вартість - 3477821,68 грн.; попереджає про право податкової застави на активи позивача; вимагає терміново погасити суму податкового боргу та застерігає про застосування заходів стягнення податкового боргу.

Відповідачем надіслано позивачу також другу податкову вимогу від 12.11.2009 №2/10130 (далі по тексту - друга податкова вимога), в якій повідомлено, що сума податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями становить 3698284,11 грн., у тому числі за платежами: податок на додану вартість - 3477822,58 грн.; пеня - 862,16 грн.; частина чистого прибутку господарських організацій, що вилучається до бюджету - 219599,37 грн.

Згідно акта опису активів, на які поширюється право податкової застави від 21.08.2009 №70/24-425 відповідачем здійснено опис активів ДП «НДІ «КВАНТ», на які поширюється право податкової застави, зокрема земельних ділянок.

25.08.2009 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на активи позивача зареєстровано податкову заставу.

Задовольняючи частково позов суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Згідно підпункту 6.2.2 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкові вимоги мають містити крім відомостей, передбачених підпунктом 6.2.3 цієї статті, посилання на підстави їх виставлення; суму податкового боргу, належного до сплати, пені та штрафних санкцій; перелік запропонованих заходів із забезпечення сплати суми податкового боргу.

Податкові вимоги також надсилаються платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суму податкових зобов'язань у встановлені законом строки, без попереднього направлення (вручення) податкового повідомлення.

Підпункт 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначає, що податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків. обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судами, що 14.07.2009 ДП «НДІ «КВАНТ» подало податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2009 року, в якій самостійно визначило суму податкового зобов'язання у розмірі 3523738,00 грн. та подало 21.07.2009 розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету за результатами щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2009 році, згідно якого самостійно визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 219600,00 грн.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Згідно підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначено, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Отже, граничним строком сплати суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3523738,00 грн. є 30.07.2009, а суми податкового зобов'язання зі сплати частини прибутку - 19.08.2009.

Судами зазначено, що 17.07.2009 ДП «НДІ «КВАНТ» подало до філії «Київська 17.07.2009 №997 про сплату податку на додану вартість за червень 2009 року в сумі 3523738,00 грн. та від 17.07.2009 №999 про сплату частини прибутку за І півріччя 2009 року у сумі 219600,00 грн., тобто у визначений Законом строк.

Разом з тим, згідно повідомлень про невиконання розрахункового документа від 20.07.2009 №110 та №111 банк - філія «Київська дирекція ВАТ «Інноваційно-промисловий банк», повідомив ДП «НДІ «КВАНТ» про виконання платіжних доручень від 17.07.2009 №997 та №999 у зв'язку з недостатністю коштів на кореспондентському рахунку, та які обліковуються за позабалансовим рахунком 9804 «Документи клієнтів банку (крім фіз. осіб), що невиконані в строк з вини банку».

В свою чергу, позивачем надано копію довідки філії «Київська дирекція ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» від 18.03.2010 №79, згідно якої залишок коштів на поточному рахунку 1 станом на 17.07.2009 склав 6503743,78 грн., тобто станом на день подачі платіжних доручень від 17.07.2009 №997 та №999 на рахунку ДП «НДІ «КВАНТ» було достатньо коштів для їх виконання.

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Відповідно до підпункту 16.5.1 пункту 16.5 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за порушення строків перерахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, у розмірах, встановлених підпунктом 16.4.1 пункту 16.4 статті 16, та штрафні санкції, встановлені підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 цього Закону, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Законом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків, зборів (обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Підпункт 16.5.2 пункту 16.5 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлює, що днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

Згідно підпункту 16.3.1 пункту 16.3 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», нарахування пені закінчується у день прийняття банком, обслуговуючим платника податків, платіжного доручення на сплату суми податкового боргу. У разі часткової сплати суми податкового боргу нарахування пені зупиняється на таку сплачену частку.

Таким чином судами вірно зазначено, що саме з поданням платником податків платіжного доручення до банку (а не з датою фактичного зарахування суми до бюджету) названий Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» пов'язує настання певних правових наслідків, зокрема, погашення (сплату) податкового зобов'язання (боргу) платником податків. Тобто відповідна сума податкового зобов'язання вважається сплаченою незалежно від надходження до бюджету саме в день подання платіжного доручення.

Оскільки позивачем доведено, що на час подання до банку платіжних доручень на його поточному рахунку було достатньо грошових кошів для сплати податку на додану вартість у розмірі 3523738,00 грн. та частини прибутку за І півріччя 2009 року у сумі 219600,00 грн. у встановлений Законом строк, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що вказані суми не є податковим боргом тому у відповідача не було правових підстав для нарахування пені та надсилання першої та другої податкових вимог.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.11.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)М.О. Федоров