Справа № 1570/2800/2012
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 1570/2800/2012

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Вербицької Н.В., Кравця О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Іллічівську Одеської області Державної податкової служби подала апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в повному обсязі.

Постановою від 14 червня 2013 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10 лютого 2012 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в розмірі 3 809 694,97 грн.

Вимоги апеляційної скарги, апелянт обґрунтовує тим, що при розгляді справи суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про прийняття ДПІ у м. Іллічівську податкового повідомлення-рішення від 10 лютого 2012 року № всупереч п.86.9 ст.86 Податкового кодексу України, зазначивши, що відповідно до ст.58 Податкового кодексу України, лише за результатами перевірок платників податків, призначених в рамках порушеної кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, контролюючий орган визначає суми грошових зобов'язань, але податкове повідомлення-рішення не приймає, а в інших випадках - за результатами перевірок платників податків відносно яких та/або їх посадових осіб кримінальну справу не порушено або порушено кримінальну справу, предметом якої не є податки та збори, грошові зобов'язання визначаються та, відповідно, приймається податкове повідомлення-рішення в загальному порядку.

Також, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам податкового органу щодо ненадання позивачем до перевірки первинних документів на підтвердження валових витрат за період, який перевірявся.

ФОП ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що 01 серпня 2011року старшим слідчим з ОВС слідчого відділу УСБ України в Одеській області винесено постанову про призначення позапланової документальної податкової перевірки платника податків ФОП ОСОБА_1, відповідно до ст.ст. 66, 114, 130 КПК України та п.п.78.1.1, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Наказом №736 від 10 серпня 2011 року ДПІ у м. Іллічівську Одеської області ДПС призначено виїзну позапланову перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.07.2010р. по 13.07.2011р.

Також суд першої інстанції встановив, що на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, у період з 12 серпня 2011 року по 06 січня 2012 року, податковими ревізорами-інспекторами відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.07.2010р. по 13.07.2011р., за результатами якої складений акт перевірки №094/17-01/НОМЕР_2 від 16 січня 2012 року.

В акті перевірки зазначено, що перевіркою правильності визначення витрат, відображених в декларації про доходи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 безпідставно включила до складу валових витрат за друге півріччя 2010 року витрати на загальну суму 25 479 432,97 грн. чим порушила ст.13, п.4 ст.14 розділу ІV Декрету КМУ від 26.12.1992р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» зі змінами та доповненнями, п.п. «в» п.19.1 ст.19 Закону України від 22 травня 2003 року №889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб», в результаті чого встановлено включення до декларацій про доходи перекручених даних, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за ІІ півріччя 2010 року, в загальній сумі 3 809 694,97 грн.

Суд першої інстанції, також, встановив, що на підставі акту перевірки №094/17-01/НОМЕР_2 від 16 січня 2012 року ДПІ у м. Іллічівську винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.02.2012р., яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на 3 809 694,97 грн.

Задовольняючи адміністративний позов про скасування вказаного податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що акт перевірки, на підставі якого прийнято спірне рішення, складений податковим органом з порушенням вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 року №984, пунктом 5.2 якого вимагається за кожним відображеним в акті фактом порушення чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акту письмові пояснення посадових осіб платника податків, або його законних представників щодо встановлення порушення. Порядком вимагається викладати факти виявлених порушень податкового та валютного законодавства чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи надані до перевірки. У разі відсутності первинних документів або не надання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Суд першої інстанції зазначив, що з тексту акту перевірки неможливо встановити, які саме документи надавались ФОП ОСОБА_1 до перевірки, а яких документів не було надано; якщо ФОП ОСОБА_1 взагалі не надала документів, підтверджуючих валові витрати, податковий орган, за висновками суду, повинен був в акті перевірки про це зазначити та вказати, якими саме документами повинні бути підтвердженні ті або інші описані в акті операції.

Також, суд першої інстанції, дійшов висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем всупереч п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України, оскільки перевірку позивача призначено в межах кримінальної справи, тому податковий орган не повинен був приймати податкове повідомлення-рішення, а матеріали перевірки передати правоохоронному органу, який виніс постанову про призначення перевірки, із відповідними висновками.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року відповідача по справі Державну податкову інспекцію у м. Іллічівську Одеської області Державної податкової служби замінено на процесуального правонаступника - Державну податкову інспекцію у м. Іллічівську Головного управління ДФС в Одеській області.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта та пояснення позивача позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є податкове повідомлення-рішення № від 10 лютого 2012 року, яке прийнято на підставі акту №094/17-01/НОМЕР_2 від 16 січня 2012 року документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.07.2010р. по 13.07.2011р., в якому, серед іншого, податковим органом зафіксовано порушення позивачем ст.13, п.4 ст.14 розділу ІV Декрету КМУ від 26.12.1992р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» та п.п. «в» п.19.1 ст.19 Закону України від 22 травня 2003 року №889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб».

Апеляційний суд встановив, що вказану перевірку ФОП ОСОБА_1 проведено ДПІ у м. Іллічівську Головного управління ДФС в Одеській області на підставі наказу №736 від 10.08.2011р., який прийнято на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1. ст. 78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності отримання постанови суду (ухвали суду) про призначення перевірки або постанови органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Пунктом 78.4 ст. 78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Наказ №736 про проведення позапланової документальної виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 виданий 10 серпня 2011 року на підставі та на виконання постанови старшого слідчого ОВС СВ Управління СБУ в Одеській області від 01.08.2011р. про призначення позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 в рамках кримінальної справи №943, порушеної по обвинуваченню ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.201 КК України.

Відповідно до п. 86.9 ст. 86 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки та винесення оскарженого податкового повідомлення-рішення) у разі, якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Також, відповідно до п. 58.4 ст. 58 ПК України разі, коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом. Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Таким чином, матеріали перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку, а статус таких матеріалів перевірки та висновків державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність; при цьому, орган державної податкової служби визначає суми грошових зобов'язань, але податкове повідомлення-рішення не приймає до набрання законної сили обвинувальним вироком, винесеним судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, або рішенням про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Водночас, з огляду на те, що, а ні норма п.86.9 ст.86, а ні норма п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, на час виникнення спірних правовідносин, не конкретизували коло осіб, щодо яких може бути призначено документальну позапланову перевірку за наявності відповідної постанови компетентної особи, винесеної в порядку кримінально-процесуального законодавства, то відповідну документальну перевірку за постановою слідчого, прокурора, органу дізнання чи суду може бути проведено щодо будь-яких осіб, а тому п. 86.9 ст. 86 ПК України врегульовує порядок оформлення результатів документальних позапланових перевірок щодо будь-яких осіб, якщо такі перевірки були проведені на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, тобто в межах кримінально-процесуального законодавства чи законодавства про оперативно-розшукову діяльність.

Апеляційний суд зазначає, що ця норма не містить застережень, що призначення такої перевірки повинно бути пов'язано із вчиненням злочинів за конкретно визначеними статтями КК України або з конкретно визначеним предметом вчиненого злочину. Вказана норма не містить також вказівки, що певна кримінальна справа повинна бути порушена відносно конкретного платника податків, що перевіряється, або посадових осіб підприємства, щодо якого призначена податкова перевірка. У даному випадку, при застосуванні цієї норми, має значення факт призначення слідчими органами перевірки стосовно конкретного платника податків, за результатами якої платнику може бути розраховано грошове зобов'язання.

Враховуючи, що перевірка позивача призначена слідчим в межах розслідування кримінальної справи, статус матеріалів цієї перевірки регулюється КПК України, а тому податковий орган не мав права, до набрання законної сили відповідним рішенням суду по цій кримінальній справі, виносити податкове повідомлення-рішення.

Ні до суду першої, а ні до суду апеляційної інстанцій, податковий орган не надав доказів того, що на час винесення оскарженого податкового повідомлення-рішення був такий, що набрав законної сили обвинувальний вирок, винесений судом за результатами розгляду кримінальної справи, у межах якої призначено перевірку ФОП ОСОБА_1, або відповідне рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Таким чином, оскільки відсутні докази набрання законної сили рішенням, прийнятим в порядку кримінально-процесуального судочинства за результатами розгляду кримінальної справи, в рамках якої призначено перевірку позивача, апеляційний суд дійшов висновку, що прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 10 лютого 2012 року № є передчасним, що є підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення без надання правової оцінки фактам, зафіксованим в акті перевірки №094/17-01/НОМЕР_2 від 16.01.2012р.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-72, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 02 грудня 2015 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя Н.В.Вербицька

суддя О.О.Кравець