Справа № 803/3417/15
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Справа № 876/9580/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник позивача Якимчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Нива» на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 03.09.2015р. по справі № 803/3417/15 про відмову у відкритті провадження за позовом Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Нива» до Головного управління Держземагенства у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н ОВ И В :

02.09.2015 року Сільськогосподарське закрите акціонерне товариство «Нива» звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у поновленні договорів оренди землі. В обгрунтування заявленого позову покликається на те, що 09 квітня 2015 року СГ ЗАТ «Нива» повторно звернулось до відповідача з проханням продовжити термін оренди земельних ділянок. Однак, листом від 28.05.2015 року №27-3-0.7-5496/2-15 відповідач повідомив про відмову у задоволенні заяви.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.09.2015 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Нива» до Головного управління Держземагенства у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення з мотивів необхідності розгляду спору у порядку господарського судочинства.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, Сільськогосподарське закрите акціонерне товариства «Нива» подало апеляційну скаргу, в обгрунтування якої покликається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Так зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що позивачем оскаржуються протиправність рішення суб'єкта владних повноважень, а не спір щодо відмови у продовженні договорів оренди, як зазначається у постанові.

Таким чином, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засіданні присутність повноважного представника не забезпечив, однак направив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дослідивши повно та всебічно усі обставини справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

З матеріалів справи встановлено, що Сільськогосподарське закрите акціонерне товариство «Нива» звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, викладеного у формі листа від 28.05.2015 року, про відмову у поновленні договорів оренди землі.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідач владних управлінських функцій не здійснював і суб'єктом владних повноважень у цих відносинах не був.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Розглядаючи справу, суди всіх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 Земельного кодексу України передбачено, що суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Пунктом є-1 статті 15-1 ЗК України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 122 зазначеного Кодексу центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

За змістом статей 2 та 5 Земельного кодексу України відповідач при здійсненні покладених на нього повноважень є рівноправним суб'єктом земельних відносин, а тому вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, та при цьому він не здійснює владних управлінських функцій.

Отже, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право. Покликання ж апелянта на те, що предметом оскарження є рішення суб'єкта владних повноважень апеляційний суд вважає необгрунтованими так як правова поведінка суб'єкта владних повноважень здійснюється у рамках цивільно-правових відносин.

Відповідно до ст.199 КАС України За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Нива» залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 03.09.2015р. по справі № 803/3417/15 про відмову у відкритті провадження - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.