Справа № 520/1222/15-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 р.м. ОдесаСправа № 520/1222/15-а

Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції: Прохоров П.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

За участю: секретаря Вишневської А.В.

представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 17.04.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 24 вересня 2014 року №532 «Про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованої квартири за адресою: АДРЕСА_1».

В обґрунтування позову зазначено, що розпорядження відповідача ґрунтується на висновках перевірки про порушення позивачем вимог містобудівного законодавства, що не відповідають дійсності. Жодних перебудов у квартирі позивачем не проводилось, тому підстав для видання оскаржуваного рішення у відповідача не було.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, при цьому посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу від 23.08.2013 року, серія та номер: 1251, ОСОБА_3 належить обєкт житлової нерухомості квартира №3 за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 101-А/32.

Представниками відділу благоустрою території Київської районної адміністрації, сектору архітектури Київського району управління архітектури та містобудування, інспекційного відділу № 1 міста Одеси інспекції ДАБК в Одеській області проведено обстеження обєкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, за результатами якого складено акт від 06.05.2014 року.

Зазначеною перевіркою встановлено проведення власником обєкту за вказаною адресою робіт з реконструкції квартири шляхом розширення площі за рахунок балкону.

За інформацією Інспекції ДАБК в Одеській області, управління архітектури та містобудування ОМР документи на право виконання будівельних робіт з реконструкції обєкту не видавались, проектна документація не виготовлялась.

Розглянувши матеріали перевірки, Київською районною адміністрацією Одеської міської ради прийнято розпорядження від 24 вересня 2014 року №532, яким ОСОБА_3 зобовязано привести самочинно реконструйовану квартиру №3, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, у відповідність до технічного паспорту шляхом демонтажу добудованого приміщення у десятиденний термін.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні позову про скасування вказаного розпорядження, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача прийнято за наявності достатніх обставин, що свідчать про порушення позивачем містобудівного законодавства, обґрунтовано, тому підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірно висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 Цивільного кодексу України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Разом з цим, статтею ст. 152 Житлового кодексу України визначено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Норми вказаної статті узгоджуються із Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76.

Відповідно до п. 4 Правил від 8 жовтня 1992 року №572 власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Пункт 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, визначено, що не є самочинним будівництвом, зокрема: - для квартир багатоквартирних житлових будинків, гуртожитків: перепланування, пов'язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень, влаштування чи закриття дверних (віконних) прорізів у внутрішніх некапітальних стінах; демонтування або влаштування шаф, антресолей, комор тощо.

Таким чином, для переобладнання, перепланування, перебудови чи добудови належного на праві власності нерухомого майна, крім переобладнань, які не вважаються самочинним будівництвом, його власнику необхідно попередньо звернутись до органу місцевого самоврядування за одержанням дозволу на проведення відповідних робіт та затвердити відповідний проект.

Як вбачається з матеріалів перевірки, проведені позивачем роботи не підпадають під перелік робіт, що не вважаються самочинними згідно п. 3.2 Інструкції від 24 травня 2001 року №127, тому при здійсненні реконструкції квартири позивач мав додержуватись правил, встановлених нормами цивільного та житлового кодексів України, Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76.

Відповідно до ст. 100 ЖК України переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилою або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан.

Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана знести цю будову та відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням об'єкту в попередній стан.

Відповідно до п.п. 3.2.8 п. 3.2 Положення про виконавчі органи Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 року № 384-VI (із змінами, внесеними рішенням ОМР від 13.02.2014 року № 4584-VI), п. 2.1 Порядку взаємодії виконавчих органів міської ради та комунальних підприємств з вирішення питань, повязаних із самочинним будівництвом у місті Одесі, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.12.2009 року №1308 (яке діяло на час виникнення спірних правовідносин) контроль за недопущенням самовільного будівництва у районі, виявлення фактів самочинного будівництва та вжиття відповідних заходів покладається, зокрема, на відповідну районну адміністрацію міської ради.

Згідно положень п.п. 2.4, 2.5, 2.7 Порядку від 25.12.2009 року №1308 (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) обстеження обєкта будівництва, на якому проводиться самочинне будівництво, здійснюється представниками районної адміністрації міської ради спільно з представниками комунального підприємства житлово-комунального сервісу, управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, та у разі необхідності із залученням представника організації, яка виявила факт самочинного будівництва, за результатами якого складається відповідний акт та проводиться фотофіксація, районною адміністрацією вживаються заходи, зокрема, щодо отримання інформації про наявність дозволу на виконання будівельних (підготовчих) робіт, а також особи (осіб), яка здійснює самочинне будівництво шляхом направлення запитів до відповідних виконавчих органів Одеської міської ради, комунальних підприємств та органів державної виконавчої влади, та протягом пяти робочих днів з дня отримання документів адміністрацією видається розпорядження про необхідність припинення робіт та приведення обєкта будівництва у відповідність до технічної документації у встановлений строк.

Як вірно встановив суд першої інстанції, перевірку обєкту проведено та висновки перевірки складено за участю представників відділу благоустрою, архітектури та містобудування, архітектурно-будівельного контролю, отже в силу положень вказаного Порядку та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» компетентними органами у сфері державного архітектурно-будівельного та містобудівного контролю, якими встановлювались обставини щодо робіт на обєкті, порядок їх виконання, відповідальні особи за здійснення будівельних робіт, фотофіксація порушень тощо.

Колегія суддів враховує, що положення Порядку визначають скорочені терміни для видання адміністрацією відповідного розпорядження з метою вжиття невідкладних заходів щодо усунення порушень містобудівного законодавства, недопущення самовільного будівництва, отже не обмежують контролюючий орган у винесенні відповідного рішення після їх закінчення.

Таким чином, оскільки позивач провів будівельні роботи з реконструкції квартири житлового будинку без дозволу на виконання цих робіт, без затвердження проектної документації, що встановлено компетентними органами у сфері виявлення та недопущення самочинного будівництва, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у відповідача були всі підстави для видання оскаржуваного розпорядження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи, а доводи апеляційної скарги цих обставин не спростовують, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1