Справа № 821/1453/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1453/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Кузьменко Н.А.

при секретарі Багненко Т.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Херсонській області в особі начальника - ОСОБА_4 про визнання незаконним, скасування наказу №127 від 30.03.2015 року та визнання дій начальника незаконними по виданню наказу № 127 від 30.03.2015 року, -

встановив:

12 травня 2015 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Херсонській області в особі начальника ОСОБА_4 з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника УСБУ в Херсонській області № 127 від 30.03.2015 року;

- визнати незаконними дії начальника УСБУ в Херсонській області по виданню наказу № 127 від 30.03.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що наказом № 127 від 30.03.2015 року начальником УСБУ в Херсонській області відносно ОСОБА_1В, призначено службове розслідування та створено комісію по службовому розслідуванню. Позивач та представник позивача в судовому засіданні зазначали, що даний наказ підлягає скасуванню, а дії начальника по виданню наказу є незаконними, оскільки у відповідача відсутні підстави для призначення службового розслідування, не визначена мета службового розслідування, не зазначено, яке саме правопорушення скоїв позивач та які факти підлягають розслідуванню. Крім того, позивач стверджував, що він не був ознайомлений з даним наказом, а дізнався про нього лише в квітні 2015 року. На думку позивача начальник повинен був призначити службове розслідування за його рапортом, який подано до управління 17.03.2015 року. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на ті обставини, що 23 березня 2015 року в мережі інтернет зявилася публікація «ОСОБА_5 Ярыга оценил свою честь, достоинство и деловую репутацию в 1 гривну» викладена інформаційно-аналітичним виданням м.Херсона та Херсонської області «Газета Постфактум». В даній публікації зазначалось, що підчас розгляду Суворовським районним судом м. Херсона судової справи за позовом ОСОБА_1 до Асоціації «Юридична палата Херсонської області» ОСОБА_1 надана довідка від 28 жовтня 2014 року № 14/23623 видана інформаційним центром Міністерства внутрішніх справ по республіці Крим Російської Федерації. Для зясування питання чи не порушувалися військовослужбовцем органів безпеки України вимоги Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207 представництвом внутрішньої безпеки (з дислокацією у м. Херсоні) Управління внутрішньої безпеки Служби безпеки України 25.03.2015 року рекомендовано провести службове розслідування. Начальником Управління видано наказ № 127 від 30.03.2015 року «Про створення комісії по службовому розслідуванню». Представник відповідача в судовому засіданні зазначала, що даний наказ вичерпав свою дії фактом початку службового розслідування та наголошувала на тому, що на час розгляду справи в суді висновок службового розслідування не затверджено, а рішення про притягнення до відповідальності позивача не прийнято.

Розглянувши надані сторонами документи, зваживши доводи позивача та представника позивача викладені в адміністративному позові, врахувавши позицію відповідача викладену в письмових запереченнях, дослідивши надані сторонами матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що наказом голови Служби безпеки України від 15.01.2014р. №28-ос полковника ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника УСБУ у Херсонській області.

ОСОБА_1 17 березня 2015 року подано на ім`я начальника УСБУ в Херсонській області полковника ОСОБА_4 рапорт від 12 березня 2015 року в якому він просив даний рапорт та рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 03 лютого 2015 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до асоціації «Юридична палата Херсонської області» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, долучити до матеріалів особової справи та ознайомити відповідні підрозділи СБ України та Управління СБ України в Херсонській області.

На зазначений рапорт позивачу 23.03.2015 року начальником управління надано відповідь за вих. № 71/Я-90/60, в якій зазначається, що рапорт від 12.03.2015 року долучено до матеріалів особової справи та повідомлено, що доведення інформації щодо висновку суду до керівників підрозділів СБ України та Управління СБУ в Херсонськоій області судовим рішенням від 03.02.2015 року не передбачено.

23 березня 2015 року в мережі Інтернет зявилася публікація «ОСОБА_5 Ярыга оценил свою честь, достоинство и деловую репутацию в 1 гривну» викладена інформаційно-аналітичним виданням м. Херсона та Херсонської області «Газета Постфактум» (копія наявна в матеріалах справи). В даній публікації зазначається, що підчас розгляду Суворовським районним судом м. Херсона судової справи за позовом ОСОБА_1 до Асоціації «Юридична палата Херсонської області» ОСОБА_1 надана довідка від 28 жовтня 2014 року № 14/23623 видана інформаційним центром Міністерства внутрішніх справ по республіці Крим Російської Федерації. Також, зазначено, що ОСОБА_1 є співробітником спецоргану та переписуючись з силовими структурами окупованої території порушує норми діючого законодавства України.

В звязку з тим, що в наданій полковником ОСОБА_1 інформації (рапорт від 12.03.2015 року та заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 03.02.2015 р.) відсутні дані яким чином зявилася вказана вище довідка, з урахуванням частини 2 пункту 2.1. Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Службі безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 16.07.2008 року № 547, для зясування питання чи не порушувалися військовослужбовцем органів безпеки України вимоги Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207 представництвом внутрішньої безпеки (з дислокацією у м. Херсоні) Управління внутрішньої безпеки Служби безпеки України 25.03.2015 року рекомендовано провести службове розслідування.

30 березня 2015 року начальником Управління СБУ в Херсонській області ОСОБА_4 видано наказ № 127 «Про створення комісії по службовому розслідуванню».

В даному наказі зазначено, що у відповідності до вимог Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Службі безпеки України, затвердженої наказом СБ України від 16.07.2008 року № 547 та ст.ст. 84, 85 Дисциплінарного статуту Збройних сил України для перевірки інформації, викладеної в статті «ОСОБА_5 Ярыга оценил свою честь, достоинство и деловую репутацию в 1 гривну» Інтернет ресурсу інформаційного агентства «Постфактум» стосовно полковника ОСОБА_1, який перебуває в розпорядженні начальника Управління провести службове розслідування до 29 квітня 2015 року та створити комісію у складі: голова комісії підполковник ОСОБА_6, члени комісії: полковник юстиції - ОСОБА_7, полковник юстиції - ОСОБА_8, полковник ОСОБА_9, підполковник ОСОБА_10 Даний наказ оголосити членам комісії.

31 березня 2015 року полковника ОСОБА_1 за дорученням голови комісії в кабінеті помічника начальника Управління (по роботі з особовим складом) - начальника відділу кадрового забезпечення підполковника ОСОБА_9, в присутності членів комісії по службовому розслідуванню полковника юстиції ОСОБА_11, підполковника ОСОБА_10 та підполковника ОСОБА_9, ознайомлено з наказом начальника Управління № 127 від 30.03.2015 року та правами, передбаченими Інструкцією та до нього доведена інформація стосовно чого проводиться службове розслідування.

В звязку з тим, що позивач відмовився від підпису про ознайомлення з наказом членами комісії, а саме: помічником начальника Управління (з правової роботи) начальником юридичного сектору ОСОБА_3, начальником представництва внутрішньої безпеки (з дислокацією у м.Херсоні) Управління внутрішньої безпеки СБ України ОСОБА_10 та помічником начальника Управління (по роботі з особовим складом) начальником відділу кадрового забезпечення Управління СБ України в Херсонській області ОСОБА_9 складено довідку № 71/22/3-2553 від 31 березня 2015 року.

З даної довідки вбачається, що полковнику ОСОБА_1 запропоновано поставити підпис на зворотній стороні наказу та правах, а також скласти рапорт з поясненнями, але від підпису про ознайомлення з даними документами позивач відмовився і наголосив, що видання наказу про проведення службового розслідування є упередженим ставленням до нього з боку керівництва кадрового підрозділу.

Наказом начальника Управління від 04.04.2015 року № 139 в складі комісії були проведені зміни. З її складу був виключений підполковник ОСОБА_9 і водночас введені підполковники ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Вирішуючи питання щодо законності видання наказу №127 від 30.03.2015 року та дій начальника управління по виданню оскаржуваного наказу, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України» від 24 березня 1999 року № 551-ХІУ (далі Закон № 551-ХІУ), Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Службі безпеки України, затвердженою наказом СБ України від 16.07.2008 року № 547 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.08.2008 року № 709/15400) (далі - Інструкція).

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (ч.1 ст. 84 Закону № 551-ХІУ).

Частинами 1 та 2 ст. 85 Закону № 551-ХІУ службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування.

Наказом Служби безпеки України № 547 від 16.07.2008 року затверджено Інструкцію про порядок проведення службового розслідування у Службі безпеки України.

Ця Інструкція визначає підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Служби безпеки України, оформлення його результатів та прийняття за ним рішення (п.1 п.п.1.1 Інструкції № 547).

Підпунктом 1.2. п.1 Інструкції № 547 передбачено, що службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції, з метою уточнення причин, встановлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення.

Підставами для проведення службового розслідування можуть бути факти:

- невиконання або неналежного виконання під час службової діяльності вимог чинного законодавства, наказів начальників (керівників) чи інших розпорядчих документів, що негативно вплинуло на стан виконання покладених на СБУ завдань або створило

загрозу здоров'ю чи життю людей, призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків, порушень громадського порядку, прав та законних інтересів осіб, заподіяння шкоди державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян;

- недотримання положень чинного законодавства, що призвело до створення передумов або розголошення державної таємниці, втрати її матеріальних носіїв та інших правопорушень у сфері охорони державної таємниці;

- порушення вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок поводження з конфіденційною інформацією, яка є власністю держави, та іншою інформацією з обмеженим доступом, захист якої гарантується Конституцією України, розголошення або

втрата їх матеріальних носіїв;

- порушення порядку застосування вогнепальної зброї, спеціальних засобів чи заходів фізичного впливу;

- порушення правил несення вартової чи чергової служби, що призвело до тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків;

- дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої за участю осіб, які керували транспортними засобами СБУ або власними під час виконання службових обов'язків;

- надзвичайних подій, пожеж на об'єктах СБУ.

Службове розслідування може бути призначено та проведено також на вимогу військовослужбовця СБУ з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри (п.2 п.п.2.1, 2.2. Інструкції № 547).

Підпунктом 3.1 п.3 вищезазначеної Інструкції, передбачено, що службове розслідування призначається начальником (керівником), який має право віддавати накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші службові особи мають право в разі потреби звертатись з клопотанням за підпорядкованістю про призначення службового розслідування. Службове розслідування може бути проведено особисто начальником (керівником), яким воно призначено, чи доручено іншій службовій особі або декільком особам (комісії), одна з яких призначається її головою. Повноваження службової особи (осіб), якій (яким) доручено проведення службового розслідування, обмежуються терміном проведення службового розслідування. Службове розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

У наказі зазначаються підстави для призначення службового розслідування, мета і терміни його проведення, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно буде проводитись, дані про правопорушення, а також службова особа (особи), якій (яким) доручено його проведення.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в рапортах співробітників СБУ, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, іноземців та осіб без громадянства, запитах і зверненнях народних депутатів України, заявах або повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ, організацій та їх службових (посадових) осіб, об'єднань громадян, засобів масової інформації або бути в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Службове розслідування не проводиться за анонімними повідомленнями, заявами, скаргами (п.п. 3.3, 3.4 п. 3 Інструкції № 547).

З урахуванням вищезазначених положень нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що підставою для проведення службового розслідування стосовно полковника ОСОБА_1 стала та обставина, що 23 березня 2015 року в мережі інтернет з`явилась публікація «ОСОБА_5 Ярыга оценил свою честь, достоинство и деловую репутацию в 1 гривну» викладена інформаційно-аналітичним виданням м.Херсона та Херсонської області «Газета Постфактум», за матеріалами якої представництвом внутрішньої безпеки СБ України рекомендовано провести службове розслідування.

З метою зясування питання чи не порушувались полковником ОСОБА_1 вимоги Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207, наказом № 127 від 30.03.2015 року начальника УСБ України в Херсонській області ОСОБА_4 створено комісію по службовому розслідуванню та призначено службове розслідування.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що спірний наказ відповідає вимогам Інструкції № 547, оскільки в ньому зазначені підстави для призначення службового розслідування - публікація статті, мета - зясування фактів викладених в інформаційному виданні, терміни його проведення - до 29 квітня 2015 року, особа, стосовно якої проводиться службове розслідування - полковник ОСОБА_1, дані про правопорушення - викладені у статті, а також службові особи, яким доручено його проведення - члени комісії.

Положеннями зазначених вище нормативних актів визначено обов'язковість видання наказу про призначення службового розслідування та вимог щодо його змісту та не передбачено можливості його оскарження, даний наказ є документом, яким призначається службове розслідування.

За змістом статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації. Як зазначив Конституційний Суд України, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Суд вважає, що оскаржуваний позивачем наказ від 30.03.2015 року № 127 є актом одноразового застосування та вичерпав свою дію фактом початку службового розслідування, а тому не порушує прав, свобод чи інтересів позивача, як відповідно і дії начальника УСБУ у Херсонській області щодо видання даного наказу.

При цьому судом встановлено, що на момент розгляду справи в суді висновок службового розслідування не затверджено, службове розслідування відносно позивача ще триває, а рішення про притягнення позивача до відповідальності за результатами службового розслідування не прийнято.

На думку суду, захист прав позивача, які він вважає порушеними, має відбуватись у спосіб оскарження відповідного рішення прийнятого за результатами службового розслідування про притягнення до дисциплінарної відповідальності, якщо вину повністю буде доведено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуваний наказ винесено у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Суд не приймає до уваги доводи позивача проте, що у начальника УСБУ в Херсонській області не було підстав для призначення службового розслідування, публікація була зроблена в мережі інтернет, а не в засобі масової інформації зареєстрованому в установленому законом порядку, оскільки підстави для проведення службового розслідування, відповідно до вимог п.3.4 Інструкції № 547 можуть міститися в повідомленнях засобів масової інформації або бути в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Суд не погоджується з доводами позивача, що службове розслідування повинно бути призначено за його рапортом від 12.03.2015 року, в звязку з тим, що відповідно до вимог п.2 п.п.2.2 Інструкції № 547 службове розслідування може бути призначено та проведено також на вимогу військовослужбовця СБУ з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри. В даному рапорті позивач взагалі не ставив питання про призначення службового розслідування, а лише просив долучити до матеріалів особової справи даний рапорт та рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 03 лютого 2015 року і ознайомити з ними відповідні підрозділи СБ України та Управління СБ України в Херсонській області.

Доводи позивача про те, що його не було ознайомлено з оскаржуваним наказом спростовуються тими обставинами, що помічником начальника Управління (з правової роботи) начальником юридичного сектору ОСОБА_3, начальником представництва внутрішньої безпеки (з дислокацією у м. Херсоні) Управління внутрішньої безпеки СБ України ОСОБА_10 та помічником начальника Управління (по роботі з особовим складом) начальником відділу кадрового забезпечення Управління СБ України в Херсонській області ОСОБА_9 складено довідку № 71/22/3-2553 від 31 березня 2015 року «Про ознайомлення полковника ОСОБА_1 з наказом начальника Управління № 127 від 30.03.2015 року». В даній довідці зазначено, що полковник ОСОБА_1 відмовився від підпису про ознайомлення з наказом. Даний факт підтверджується показаннями свідків допитаних в судовому засіданні ОСОБА_3, ОСОБА_10 та ОСОБА_9

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обовязковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази не дають суду підстав для висновку про протиправність дій відповідача та скасування наказу.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 06 липня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Херсонській області в особі начальника - ОСОБА_4 про визнання незаконним, скасування наказу №127 від 30.03.2015 року та визнання дій начальника незаконними по виданню наказу № 127 від 30.03.2015 року залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 10 липня 2015 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 12.2.