Справа № 22-а-20415/11
Суддя: Остапенко В.О.
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.1 ( І ) суддя Коноваленко М.І.
Суддя -доповідач Остапенко В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів - Зубакової В.П., Деркач Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 18 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (надалі Управління Пенсійного фонду), про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання дій неправомірними стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»за січень 2006 року серпень 2009 року, включно, посилаючись на те, що їй, як дитині війни, у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з січня 2006 року по серпень 2009 року, включно, відповідачем не виплачується щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивач просила суд поновити їй строк звернення до суду, визнати дії відповідача щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати їй щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за січень 2006 року серпень 2009 року, включно, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу недоплачену щомісячну соціальну державну допомогу за період з січня 2006 року по серпень 2009 року, включно у розмірі 4 802,90 грн.; зобов`язати відповідача з липня 2009 року нараховувати та виплачувати соціальну допомогу відповдно до положень Закону України «Про соціальний захист дійтей війни».

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 серпня 2010 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 22.05.2008 року по 31.09.2009 року пенсії з підвищенням у розмірі передбаченному ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195 від 18.11.2004 року.

Зобов»язано Управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок пенсії та виплатити недоплачені суми ОСОБА_1 за період з 22.05.2008 року по 31.08.2009 року, згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195 від 18.11.2004 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком , виходячи з встановленого відповідними законами прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність , з урахуванням раніше сплачених сум. .

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову в задовленні позовних вимог посилаючись на неврегульованість на законодавчому рівні порядку обчислення підвищення до пенсії дітям війни після відновлення Рішенням Конституційного Суду України дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в попередній редакції, неможливість застосування показника мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»до спірних правовідносин, правомірність його дій відносно виплати допомоги особам, на яких поширюється дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у відповідності до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»від 28.05.2008 року №530.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 народилася 30.06.1936 року та відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має статус дитини війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення та відповідною відміткою в ньому (а.с. 10).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з доведеності факту незаконної бездіяльності відповідача відносно виконання приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в період з 22.05.2008 року по 31.08.2009 року, що призвело до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, й з обовязку відповідача у звязку з цим здійснити перерахунок пенсії позивачу у відповідності до вищевказаного Закону та виплатити відповідні суми на його користь з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-IV дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008 року.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 по справі № 1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції від 18.11.2004 року чинна й на 2009 рік.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності закону, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин у звязку з поширенням на них дії однакових юридичних актів, та враховуючи те, що відповідач з 01.01.2008 року здійснював нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 28.05.2008 року - в розмірі, визначеному п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»від 28.05.2008 року № 530, а саме: з 01.01.2008 року 47 грн., з 01.04.2008 року 48,10 грн., з 01.10.2008 року по 30.04.2010 року включно 49,80 грн., (а.с. 11-13), дійшов вірного висновку про дію в період з 22.05.2008 року по 31.08.2009 року приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції від 18.11.2004 року й обґрунтовано визнав бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії за вказані періоди незаконною.

Визначаючи розмір щомісячного підвищення до пенсії, який повинен нараховувати та сплачувати відповідач на користь позивача, на думку колегії суддів, застосуванню підлягає розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч.1 ст. ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Виходячи з викладеного, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність, встановленого чинним законодавством на кожний бюджетний рік, зокрема ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст. 54 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» та ч.5 ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної зарплати».

У звязку з цим, доводи відповідача щодо неврегульованості на законодавчому рівні порядку обчислення підвищення до пенсії дітям війни, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Безпідставними вважає колегія суддів й доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо правомірності його дій стосовно нарахування та виплати підвищення до пенсії в розмірі, визначеному п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»від 28.05.2008 року № 530, з огляду на те, що вказаний нормативний акт суперечить діючим положенням ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», які мають пріоритет у застосуванні до врегулювання спірних правовідносин.

В іншій частині постанова суду не оскаржується.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін відповідно до ст. 200 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Тернівському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: