Справа № 820/538/15
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 р.Справа № 820/538/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2015р. по справі № 820/538/15

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Тузкової Юлії Анатоліївни , Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція України

про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Тузкової Юлії Анатоліївни про відмову у державній реєстрації №18019282 від 16.12.2015 року; зобов'язати державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Тузкову Юлію Анатоліївну прийняти рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: нежитлові приміщення літ. "А-5" цокольного поверху №3, 4, 6-10, 11, 11а, 12-15, 20, 21, 22, І, ІА, ІБ, ІІ, ІІА, ІІБ, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, та внести відповідний запис до Державного реєстру прав.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості: нежитлові приміщення літ. "А-5" цокольного поверху за адресою: АДРЕСА_1. Проте, рішенням від 27.06.2014 року державний реєстратор відмовив у державній реєстрації права власності на вказане майно, у зв'язку із тим, що заява про державну реєстрацію та подані до неї документи містять розбіжності, суперечності між відомостями, що зазначені у заяві, відомостями, які містяться у документах та відомостями, які містяться в державному реєстрі речових прав, що унеможливлює проведення державної реєстрації у визначенні технічної характеристики об'єкта нерухомого майна. Усунувши недоліки, вказані державним реєстратором, позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про про проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості: нежитлові приміщення літ. "А-5" цокольного поверху за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням від 16.12.2014 року відповідачем відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності, у зв'язку із тим, що з поданих документів не можливо визначити фактичне розташування нежитлових приміщень, права на які підлягають реєстрації, крім того дані щодо поверховості змінені без належного правового обґрунтування. Позивач не погоджується із вказаними діями відповідача, вважає їх необґрунтованими, а прийняте рішення таким, що суперечить нормам чинного законодавства, у зв'язку із чим просив позов задовольнити у повному обсязі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2015 року позов був залишений без задоволення.

Позивач не погодився із таким рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представники сторін в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 09.12.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 26.11.2014 року позивач звернувся до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлові приміщення літ. "А-5" цокольного поверху за адресою: АДРЕСА_1.

Разом із заявою позивачем надано договір дарування нежитлових приміщень, посвідчений 16.11.2012 року приватним нотаріусом ХМНО Ребровою І.С., р. №1324, в якому об'єкт нерухомого майна зазначено: нежитлові приміщення підвалу №1-4, 6, 6а, 7, 7а, 76, 8-15, 20-23, І, II, Па, ІІб в житловому будинку літ. "А-5", що знаходяться в АДРЕСА_1; декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована Інспекцією ДАБК у Харківській області 29.10.2014 року за №ХК64, відповідно до якої проведена реконструкція нежитлових приміщень цокольного поверху житлового будинку по АДРЕСА_1 лист №1602149 від 03.07.2014 року, відповідно до якого, поверховість об'єкт змінено згідно декларації про початок виконання будівельних робіт від 16.04.2013 року №ХК78.

12.12.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Тузковою Ю.А. Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрації прав та їх обтяжень.

В зазначеному рішенні, відповідач зазначив, що заява подана щодо реєстрації виникнення права власності на нежитлові приміщення літ. "А-5" цокольного поверху, проте, до заяви надано договір дарування нежитлових приміщень підвалу в житловому будинку літ. "А-5" та декларація про готовність об'єкта до експлуатації, відповідно до якої проведена реконструкція нежитлових приміщень цокольного поверху житлового будинку по АДРЕСА_1.

Розгляд заяви зупинено для надання декларації про початок виконання будівельних робіт від 16.04.2013 року №ХК8, для надання довіреності від 12.12.2013 року, виданої п/н ХМНО Костина Ю.С. №2529.

Рішенням №18019282 від 16.12.2015 року ОСОБА_5 відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв'язку із розбіжностями у правових документах та технічній документації на нежитлові приміщення цокольного поверху літ. "А-5", оскільки із поданих заявником документів неможливо визначити фактичне розташування нежитлових приміщень, права на які підлягають реєстрації.

Позивач не погодився із таким рішенням про відмову та оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що рішення, прийняте державним реєстратором в процедурі розгляду заяви 16.12.2014 року, є обґрунтованим, правомірним, прийнятими з дотриманням вимог чинного законодавства України з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

У доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідачу був наданий повний пакет документів, необхідний для реєстрації права власності за позивачем. Також, що із зазначених документів вбачається, як фактичне розташування нежитлових приміщень, так і їхня поверховість.

Колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції з огляду на такі обставини.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (далі за текстом - Закон) відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Частиною 3 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що державний реєстратор - посадова особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у разі подання не в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Також відповідно до положень чинного законодавства України, якщо заявник не усунув протягом п'яти робочих днів після отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію обставини, що стали підставою для його прийняття, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Колегією суддів встановлено, що рішенням №18019282 від 16.12.2015 року ОСОБА_5 відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв'язку із розбіжностями у правових документах та технічній документації на нежитлові приміщення цокольного поверху літ. "А-5", оскільки із поданих заявником документів неможливо визначити фактичне розташування нежитлових приміщень, права на які підлягають реєстрації.

Державний реєстратор зазначив, що відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт від 16.04.2013 року № 8, з урахуванням листа №1602149 від 03.07.2014 року, КП "ХарківміськБТІ" без належного правового обґрунтування змінені дані щодо поверховості. Декларація про початок виконання будівельних робіт від 16.04.2013 року №8 та декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 29.10.2014 року №ХК64 посилаються на відсутність зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані.

У вказаній декларації зазначено найменування об'єкта будівництва - нежитлові приміщення цокольного поверху житлового будинку, проте, первинно, до проведення реконструкції об'єкт нерухомого майна іменований як приміщення підвалу.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до норм ДБН та Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна поняття цоколю та підвалу не є тотожними.

Крім того, суд звертає увагу, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлові приміщення літ. "А-5" цокольного поверху позивачем не надавався висновок уповноваженого органу щодо зміни етажності нежитлових приміщень з підвалу на цоколь.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що лист №1602149 від 03.07.2014 року, відповідно до якого поверховість об'єкту змінено згідно з декларацією про початок виконання будівельних робіт від 16.04.2013 №ХК78, не є належним доказом, який би підтверджував реконструкцію підвального приміщення у цокольне.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №294 від 09.07.2014 року, та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року, повноваження щодо прийняття рішення або висновку відносно зміни поверховості приміщень нерухомого майна державним реєстратором, інспектором Державної архітектурно-будівельної інспекції України або техніком бюро технічної інвентаризації не передбачено.

Посилання позивача на звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, виданий позивачу ТОВ "Актуаль", відповідно до висновку якого нежитлові приміщення літ.А-5 по АДРЕСА_1 в м. Харкові можна вважати цокольними, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказаний звіт разом із заявою від 26.11.2014 року позивачем до державного реєстратора не подавався та в матеріалах облікової справи №9121748, копія якої міститься у справі, відсутній (а.с.24-59).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з поданих заявником документів не можливо визначити фактичне розташування нежитлових приміщень, права на які підлягають реєстрації, оскільки предметом договору дарування від 16.11.2012р. були саме нежитлові приміщення підвалу №1-4, 6, 6а, 7, 7а, 76, 8-15, 20-23, І, II, Па, ІІб в житловому будинку літ. "А-5", що знаходяться в АДРЕСА_1, а декларацію про початок виконання будівельних робіт надано на реконструкцію нежитлових приміщень вже цокольного поверху житлового будинку по АДРЕСА_1 в м.Харкові з розміщенням гуртково-студійних приміщень, а також відповідно до Декларації про початок виконання будівельних робіт від 16.04.2013, №78 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 29.10.2014 за №ХК 64 однозначно посилаються на відсутність зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані.

Таким чином, розбіжності у правових документах та технічній документації на вказаний об'єкт позбавляють можливості відповідача провести державну реєстрацію на нежитлові приміщення цокольного поверху №3, 4, 6-:-15, 11-А, 20, 21, 22, І, ІА, ІБ, II, НА, ІІБ, що розташовані по АДРЕСА_1 у м. Харкові.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, передбачених п. 5-4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

На підставі викладеного вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2015р. по справі № 820/538/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 11.12.2015 р.