Справа № 592/7883/15-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 р.Справа № 592/7883/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.10.2015р. по справі № 592/7883/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Суми

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Суми, в якому просила: визнати неправомірними та протиправними дії по прийняттю рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Суми про відмову врахувати при розрахунку пенсії достовірні відомості про фактично нараховані та сплачені суми допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відпускних і індексацію заробітної плати на підставі довідок, наданих департаментом фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради та виконавчим комітетом Сумської міської ради були листами від 22.12.2014 року за № 20.02.02-25/3876 та № 476/04 відповідно про складові заробітної плати, в яку включена допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, суми відпускних та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної з урахуванням фактично нарахованих та сплачених усіх виплат, з якого сплачено страхові внески, в тому числі сум допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум відпускних та індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум, з дати призначеної пенсії, тобто з 25.12.2014 року; зобов'язати відповідача врахувати всі види оплати праці, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включаючи суми допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відпускних і індексацію заробітної плати , як складові заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, тобто у розмірі 70 відсотків - ст..37 Закону України «Про державну службу».

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.10.2015 р. адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 08.12.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач в період з 25.12.2014 року по 12.01.2015 року перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Суми, як пенсіонер, якому пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач 12.01.2015 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах із заявою в якій просила поновити пенсію за віком.

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах від 16.01.2015 року, ОСОБА_1 поновлено пенсію за віком.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця, в якій просила врахувати суми виплат пов'язаних з допомогою на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до довідок від 22.12.2014 року за № 20.02.02-25/3876 та № 476/04.

Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах від 10.08.2015 року за вих.№351/Г позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 р. норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» скасовані, та з 12.01.2015 року по теперішній час поновлена та виплачується пенсія за віком.

Залишаючи без задоволення адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачу виплачувалась пенсія за віком, відповідно до поданою нею заявою.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу", державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 2 ст. 2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.04 р. № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці", структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Положеннями ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті Закону передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, колегія суддів вважає, що позовні вимоги правомірні, проте відповідно до вимог ч.1 та 2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами; для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 19.08.2015 року, щодо захисту своїх порушених прав за період з 25.12.2014 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення.

Відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.155 КАС України суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає за необхідне, позов в цій частині залишити без розгляду, а саме за період з 25.12.2014 року по 19.02.2015 року.

Позивач з 12.01.2015 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Суми відповідно до поданої нею заяви, як пенсіонер за віком, та відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» позивач отримувала в період з 25.12.2014 року по 12.01.2015 року, а отже підстав для перерахунку пенсії як державному службовцю за період з 12.01.2015 року немає.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 4 ст. 198, ст. 200, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.10.2015р. по справі № 592/7883/15-а скасувати в частині відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Суми про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 25.12.2015 року по 19.02.2015 року із залишенням цієї частини без розгляду.

В іншій частині постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.10.2015р. по справі № 592/7883/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 14.12.2015 р.