Справа № 812/1572/15
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1572/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі - Дюкаревій М.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Старобільського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 4076,76 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 4076,76.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що Старобільським районним центром зайнятості було проведено розслідування страхового випадку гр. ОСОБА_2.

В результаті розслідування складено Акт від 10.08.2015 р. № 75 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" далі по тексту - Акт), яким встановлено наступне.

Розслідуванням даного страхового випадку встановлено, що відповідач була

зареєстрована як безробітна у Старобільському РЦЗ з 30.05.2011 р. по 08.02.2012р.,

виплату допомоги припинили на період призначення допомоги по догляду

безробітною за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08.02.2012р.

Повторно відповідач звернулася до центру зайнятості та поновила статус безробітного 17.12.2014р. після закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, виплату допомоги по безробіттю було поновлено з 17.12.2014р. по

05.08.2015р., знята з обліку 27.07.2015р. у зв'язку із поданням письмової заяви про

зняття з реєстрації як безробітної.

Відповідно до даних ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області виявлено, що

у 4 кварталі 2014 р. ОСОБА_2 отримала дохід від Окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 113 з позачергових виборів депутатів України 26.10.2014 Луганської області.

Відповідно до пункту 2 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Мінсоцполітики № 613 від 15.06.2015р. поновлення виплати та розрахунок залишку допомоги по безробіттю здійснюється в межах дворічного періоду з дня перереєстрації безробітного. Перереєстрація безробітного - це поновлення реєстрації безробітного в разі, якщо після припинення попередньої реєстрації безробітний не працевлаштувався.

Тобто, до поновлення реєстрації відповідач працювала та при повторному зверненні до центру зайнятості подала неправдиві дані на підставі яких було прийнято рішення про поновлення статусу та призначення матеріального забезпечення на випадок безробіття.

Згідно п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р. № 198, центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття.

Згідно довідки яка є додатком до наказу № 63 від 15.08.2015р., сума незаконно отриманого матеріального забезпечення відповідачем за період з 17.12.2014р. по 23.07.2015р. складає 4076 грн 76 коп.

17.08.2015 гр. ОСОБА_2 було отримано повідомлення про необхідність повернення нею протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення, незаконно виплачених коштів в сумі 4076 грн 76 коп.

Станом на 03.09.2015р. заборгованість ОСОБА_2 не погашена та складає 4076 грн 76 коп.

Згідно з ч.2 статті 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч.3 статті 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 статті 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття, у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Відповідно до п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009р. № 60/62, у разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 (інд. номер НОМЕР_1) на користь Старобільського районного центру зайнятості суму незаконно отриманої нею допомоги по безробіттю в розмірі 4076 грн. 76 коп. ( чотири тисячі сімдесят шість гривень 76 коп.).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала письмові заперечення проти адміністративного позову (а.с. 23-24), в яких послалась на наступне.

При заповненні заяви про поновлення статусу безробітної робітники Старобільського районного центру зайнятості не запитували про отримання якихось доходів за період припинення виплати допомоги з 04. 10. 2011 року (а не як зазначено позивачем 08.02.2012р.) по 17.12.2014 року (період декретної відпустки, про що свідчить запис у трудовій книжці), не була проведена будь-яка інформаційно-консультативна бесіда з даного питання. Згідно до умов договору працювала два дні, і виконана робота не являється тимчасовою, а носить строковий, одноразовий характер, оскільки працювала в період проведення позачергових виборів. Тому отримана винагорода являється разовою, а сама виконувана мною робота являється також разовою.

Відповідно до пп. 6, 7 ст. 47 Закону України «Про вибори народних депутатів України» праця, пов'язана з організацією підго товки і проведенням виборів, осіб, визнаних в установленому законом порядку без робітними, не є підставою для зняття цих осіб з обліку в державній службі зайнятості як таких, що шукають роботу, або для припинення виплати їм допомоги по безробіттю та інших видів допомоги.

Оплата праці членів виборчої комісії, а також осіб, які залучаються до роботи у комісії, у тому числі в день голосування, дні встановлення підсумків голосування та результатів виборів, не може бути підставою для скасування, обмеження або зменшення будь-яких соціальних виплат, пенсій, субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг тощо.

Згідно до «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразо вої її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності », затвердже ного Наказом Мінсоцполітики № 613 від 15. 06. 2015 року:

«2.4. Згідно з пунктом 2.1 цього Порядку визначається розмір допомоги по безро біттю застрахованим особам, які звільнилися з останнього місця роботи чи служби за власним бажанням без поважних причин або за угодою сторін і визнані в уста новленому порядку безробітними та протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня), проходили службу не менше 26 календарних тижнів і сплачували страхові внески та/ або єдиний внесок».

Таким чином, два відпрацьовані дні не можуть бути підставою для перерахування виплати.

Відповідач просить відмовити в задоволенні адміністративного позову Старобільського районного центру зайнятості про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 4076 грн. 76 коп.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 була зареєстрована у Старобільському районному центрі зайнятості як така, що шукає роботу з 30.05.2011 по 08.02.2012, виплата допомоги була припинена на період призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 08.02.2012, що не заперечувалося сторонами.

17.12.2014 ОСОБА_2 повторно звернулася з заявою до центру зайнятості та поновила статус безробітного, виплату допомоги по безробіттю було поновлено з 17.12.2014 по 05.08.2015, знята з обліку 27.07.2015 у звязку з поданням письмової заяви про зняття з реєстрації як безробітної. Дані обставини сторонами не заперечувались.

Актом №75 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 10.008.2015 центром зайнятості встановлено, що ОСОБА_2 у 4 кв. 2014 року виконувала обовязки члена Окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №113, повязані з підготовкою та проведенням виборів народних депутатів України, що підтверджується архівною довідкою №06-06/625 від 30.07.2015 та копією договору від 21.10.2014 про виконання обовязків члена виборчої комісії з виборів народних депутатів України (а. с. 6-7).

Наказом Старобільського районного центру зайнятості від 14.08.2015 №63 проведено розрахунок суми матеріального забезпечення, яка підлягає поверненню ОСОБА_2 до Старобільського районного центру зайнятості за період з 17.12.2014 по 23.07.2015 включно (а. с. 8).

Відповідно до довідки від 14.08.2015 сума до повернення ОСОБА_2 складає 4 076,76 грн. (а. с. 9).

17.08.2015 ОСОБА_2 було отримано повідомлення про необхідність повернення нею протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення, незаконно виплачених коштів у сумі 4076,76 грн. (а. с. 10).

Окружною виборчою комісією з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №113 з ОСОБА_2 був укладений Договір про виконання обовязків члена виборчої комісії з виборів народних депутатів України від 21.10.2014 року (а.с.12).

Відповідно до п. 5.1 договору «договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до дня припинення повноважень виборчої комісії».

Відповідно до архівної довідки, наданої Комунальною установою Нижньодуванської селищної ради «Трудовий архів територіальних громад Сватівського району» від 30 липня 2015 року № 06-06/625, у жовтні 2014 року ОСОБА_2 нараховано оплату за виконання договору у розмірі 711,04 грн. (а. с. 11).

На підставі статті 2 Закону України від 01 березня 1991 року №803-XII «Про зайнятість населення» (який був чинним до 01.01.2013) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. У разі неможливості надати підходящу роботу безробітному може бути запропоновано пройти професійну перепідготовку або підвищити свою кваліфікацію.

У разі відсутності підходящої роботи рішення про надання громадянам статусу безробітних приймається державною службою зайнятості за їх особистими заявами з восьмого дня після реєстрації у центрі зайнятості за місцем проживання як таких, що шукають роботу. Реєстрація громадян провадиться при пред'явленні паспорта громадянина України і трудової книжки, а в разі потреби - військового квитка, документа про освіту або документів, які їх замінюють. Реєстрація біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, проводиться за умови пред'явлення документів, що видаються відповідно до Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Згідно зі ст. 11 Закону України від 01 березня 1991 року № 803-XII «Про зайнятість населення» (який був чинним до 01.01.2013) громадяни мають право на соціальний захист у сфері зайнятості згідно із законодавством України про зайнятість.

Особи, визнані у встановленому порядку безробітними, мають право на одержання допомоги по безробіттю.

Розміри та умови надання матеріального забезпечення на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до статті 8 Закону України від 02 березня 2000 року №1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

На підставі ст. п.п.8. п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» N 1533 від 02.03.2000 року виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості;

Відповідно до п. 5.5 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Мінсоцполітики №613 від 15.06.2015, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі подання письмової заяви про бажання здійснювати догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку (з дня подання заяви або з дати, указаної у заяві);

Відповідно до пп. 6, 7 ст. 47 Закону України «Про вибори народних депутатів України» праця, пов'язана з організацією підго товки і проведенням виборів, осіб, визнаних в установленому законом порядку без робітними, не є підставою для зняття цих осіб з обліку в державній службі зайнятості як таких, що шукають роботу, або для припинення виплати їм допомоги по безробіттю та інших видів допомоги.

Оплата праці членів виборчої комісії, а також осіб, які залучаються до роботи у комісії, у тому числі в день голосування, дні встановлення підсумків голосування та результатів виборів, не може бути підставою для скасування, обмеження або зменшення будь-яких соціальних виплат, пенсій, субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг тощо.

Згідно до п. 2. 4 розділу 2 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразо вої її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності», затвердже ного Наказом Мінсоцполітики № 613 від 15. 06. 2015 року визначається розмір допомоги по безро біттю застрахованим особам, які звільнилися з останнього місця роботи чи служби за власним бажанням без поважних причин або за угодою сторін і визнані в уста новленому порядку безробітними та протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня), проходили службу не менше 26 календарних тижнів і сплачували страхові внески та/ або єдиний внесок.

З аналізу вказаних положень законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована у Старобільському районному центрі зайнятості 17.12.2015 року та отримувала допомогу по безробіттю, тобто у період коли вона була дійсно безробітною та ніякої діяльності, ні трудової, ні по цивільно-правовому договору, нею не проводилося. Зловживань зі сторони позивача судом не встановлено.

Слід не погодитися з думкою позивача про трудову діяльність відповідача ОСОБА_2 по цивільно-правовому договору, оскільки вказаний договір укладений на виконання одноразової роботи, виконання одноразової роботи проводилося протягом 2 днів, про що свідчить довідка про оплату робіт (а.с.11).

Суд наголошує, що головна відмінність між трудовим і цивільно-правовим договорами полягає в предметі договору.

За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Причому по закінченні виконання якого-небудь визначеного завдання трудова діяльність не припиняється; працівник зобов'язаний виконувати будь-яке завдання роботодавця, що належить до його трудової функції за професією, спеціальністю, посадою і кваліфікацією, обумовленою в трудовому договорі.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом цивільно-правових відносин є результат цієї праці. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення цієї мети договір вважається виконаним і дія його припиняється. Таким чином, він застосовується для реалізації визначених, найчастіше разових робіт.

За трудовим договором працівник знаходиться із роботодавцем у тривалих відносинах і зобов'язаний виконувати будь-як роботу в межах своєї професії, спеціальності, кваліфікації і посади.

Під час укладання цивільно-правових договорів процес праці виконавця не регламентується. Підрядник сам організовує свою роботу, визначає час початку і закінчення щоденної роботи, розподіляє час роботи і її тривалість на свій розсуд. У випадку виконання завдання за договором підряду та інших договорів цивільного права процес праці та умови її застосування перебувають за межами зобов'язальних правовідносин. Праця слугує тут лише способом виконання зобов'язань.

Натомість працівник за трудовим договором у процесі виконання трудової функції має дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, встановлених на підприємстві, в організації чи установі роботодавця. Тобто працівник зобов'язаний дотримуватись режиму робочого часу, починати роботу у встановлений власником час і закінчувати роботу не раніше часу, зазначеного в правилах внутрішнього трудового розпорядку. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконати певну роботу у визначений проміжок часу. За цивільно-правовими договорами встановлюється тільки кінцевий термін виконання завдання.

Багато вчених як критерій розмежування трудового і суміжних із ним цивільно-правових договорів називають самостійність (або несамостійність) праці. У випадку несамостійної праці робочою силою працівника розпоряджається не сам працівник, а роботодавець у рамках підприємства, а у межах цивільно-правових відносин виконавець робіт за договором (підрядник, автор тощо) сам організовує працю, і на нього не поширюються правила внутрішнього трудового розпорядку роботодавця.

У трудових договорах праця оплачується в різних формах саме за виконання працівником трудової функції у виробничому колективі залежно від фактично витраченої її кількості та якості. За договором підряду оплачується готовий результат праці підрядника, за договором доручення - виконання індивідуального конкретного завдання, за авторським договором - виконання у встановлений термін замовлення на створення будь-якого визначеного твору.

Характерною відмінністю цих видів договорів є те, що в цивільно-правових договорах має місце рівність сторін. У трудовому договорі переважають відносини підпорядкування працівника роботодавцю.

Таким чином, трудовий договір відрізняється від цивільно-правових договорів тим, що працівник виконує роботу визначеного роду відповідно до його професії, спеціальності, посади і кваліфікації, здійснює визначену трудову функцію в діяльності підприємства, організації, або установи та дотримується режиму робочого часу, виконує визначену роботу і дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку. Роботодавець зобов'язаний забезпечити працівника роботою відповідно до його трудової функції, а також забезпечити умови праці, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін, і вчасно виплачувати працівнику заробітну плату.

Також, слід зазначити, що нормою Закону України «Про вибори народних депутатів України» прямо встановлено, що праця, пов'язана з організацією підго товки і проведенням виборів, осіб, визнаних в установленому законом порядку без робітними, не є підставою для зняття цих осіб з обліку в державній службі зайнятості як таких, що шукають роботу, або для припинення виплати їм допомоги по безробіттю та інших видів допомоги.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

З урахуванням вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України та відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у сумі 1218,00 грн. не підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 2, 9, 17, 18, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Старобільського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 4076,76 грн., - відмовити за неогрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 07 грудня 2015 року.

Суддя ОСОБА_3