Справа № 826/13094/15
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаряБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю., Петрика І.Й. Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Львівської обласної історико-просвітницької правозахисної організації (ЛОІППО) «Меморіал» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2015 року про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом Львівської обласної історико-просвітницької правозахисної організації (ЛОІППО) «Меморіал» до Державної митної служби України про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року Львівська обласна історико-просвітницька правозахисна організація (ЛОІППО) «Меморіал» звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом Державної митної служби України, в якому просила:

- зобов'язати відповідача до створення державного органу України з перевірки імпортованих друкованих видань щодо наявності у них антиукраїнської пропаганди, закликів до порушення суверенітету і територіальної цілісності України, порушення інформаційної безпеки України і приписів Конституції України;

- припинити митне оформлення операцій із ввезення, постачання (передплати) періодичних видань друкованих засобів масової інформації та книжок і розповсюдження на митній території України вказаних друкованих засобів і книжок видавництв з Російської Федерації: «ООО «Издательство «Яуза», «ООО «Яуза-пресс», «ООО «Издательство «ЭКСМО», «ООО «Алгоритм».

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення митного оформлення операцій із ввезення на митну територію України книжок видавництв з Російської Федерації: «ООО «Издательство «Яуза», «ООО «Яуза-пресс», «ООО «Издательство «ЭКСМО», «ООО «Алгоритм».

В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначав, що існує реальна і очевидна небезпека заподіяння шкоди правам і свободам громадян України до ухвалення рішення в адміністративній справі у зв'язку із неконтрольованим розповсюдженням антиукраїнських книжок вказаних вище видавництв, якщо вони потраплять на митну територію України. Крім того, позивач зазначив, що для відновлення порушених прав на достовірну та правдиву інформацію необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2015 року в задоволенні клопотання Львівської обласної історико-просвітницької правозахисної організації (ЛОІППО) «Меморіал» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2015 року як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нову ухвалу, якою клопотання Львівської обласної історико-просвітницької правозахисної організації (ЛОІППО) «Меморіал» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задовольнити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням його на лікуванні.

Однак, колегія суддів вважає, що клопотання позивача про відкладення розгляду справи не може бути задоволено, оскільки дане відкладення може призвести до затягування строків розгляду справи, та як наслідок вчинення таких дій - порушення судом норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Із вказаної норми вбачається, що законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Способами забезпечення адміністративного позову є зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборона вчиняти певні дії, а заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 1 Статуту Львівської обласної історико-просвітницької правозахисної організації (ЛОІППО) «Меморіал», вказана організація є добровільним об'єднанням громадян, яке ставить собі за мету сприяння встановленню та правове дослідження фактів злочинної діяльності державних органів колишніх тоталітарних режимів щодо населення України, пам'яток духовної та матеріальної культури, викриття антигуманного змісту теорії і практики цих режимів, захисту прав людини і провадить правозахисну та доброчинну діяльність для задоволення та захист законних соціальних, моральних та матеріальних прав та інтересів учасників національно-визвольних змагань, політв'язнів, репресованих, громадян України.

Як зазначено позивачем, до нього звернулися соціально активні громадяни України, зокрема переселенці з тимчасово окупованих районів Донецької і Луганської областей, інших східних регіонів України з проханням протидіяти розповсюдженню книжок певних російських видавництв, які всупереч Конституції України містять заклики до порушення територіальної цілісності України, виправдовують тероризм, пропагують ненависть до України, людиноненависництво, заперечують існування Держави Україна, розпалюють міжнаціональну ворожнечу тощо.

Так, матеріали справи містять копії витягів книг видавництва з Російської Федерації: «ООО «Издательство «Яуза», «ООО «Яуза-пресс», «ООО «Издательство «ЭКСМО», «ООО «Алгоритм».

Із зазначених матеріалів вбачається, що книги вказаних видавництв Російської Федерації пропагують ідеологію людиноненависництва, фашизму та сепаратизму, а також такі книги є методом інформаційної війни та дезінформації громадян України.

З огляду на це, подальше їх ввезення на митну територію України може завдати значної шкоди, а для відновлення порушених прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль, витрат коштів та часу.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до статті 28 Закону України «Про видавничу справу» забороняється розповсюдження видавничої продукції, ввезеної з-за кордону, яка може бути використана для закликів, спрямованих на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, продукції, яка пропагує війну, насильство, розпалює міжетнічну, расову, релігійну ворожнечу тощо.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що у клопотанні про забезпечення позову, з урахуванням предмету спору, позивачем наведено реальні обставини та обґрунтування щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення в даній адміністративній справі.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Згідно з пунктом 1 статті 202 КАС України, підставами для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з'ясування обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення клопотання про забезпечення позову. Ці заходи спрямовані на запобігання застосуванню Російською Федерацією проти громадян України методів інформаційної війни та дезінформації, розповсюдженню ідеології людиноненависництва, фашизму та сепаратизму.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, під час розгляду адміністративних справ», за змістом статті 118 КАС України ухвала з питань забезпечення позову (про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову та про відмову в забезпеченні позову) може бути оскаржена.

Відповідно до частини другої статті 211 КАС України, ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки ухвала про забезпечення позову або про його скасування не перешкоджає подальшому провадженню у справі, то ця ухвала в касаційному порядку оскаржена бути не може.

Керуючись ст. ст. 117, 118, 160, 196, 199, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівської обласної історико-просвітницької правозахисної організації (ЛОІППО) «Меморіал» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2015 року - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою клопотання Львівської обласної історико-просвітницької правозахисної організації (ЛОІППО) «Меморіал» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задовольнити.

Зупинити митне оформлення операцій із ввезення на митну територію України книжок видавництва з Російської Федерації: «ООО «Издательство «Яуза», «ООО «Яуза-пресс», «ООО «Издательство «ЭКСМО», «ООО «Алгоритм» до ухвалення рішення в адміністративний справі № 826/13094/15 та набрання ним законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.