Справа № 2-а-115/2010
Суддя: Пустовар О. С.
Дата ухвалення: 2010-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Покровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-а-115/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Покровське адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Запорізькій області, інспектора дорожньо патрульної служби прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР України серії АР №266300 від 23.04.2010 р. та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Запорізькій області, інспектора дорожньо патрульної служби прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР України серії АР №266300 від 23.04.2010 р. та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення. В позовній заяві позивач зіслався на те, що 23.04.2010 р. близько 08.20 год. він, керуючи автомобілем ОСОБА_3, державний номер НОМЕР_1, рухався по а/д Запоріжжя-Донецьк і проїхавши 300 м. від дорожнього знаку 5.45, був зупинений інспектором ДПС взводу роти ДПС №2 ОДДЗ в Запорізькій області прапорщиком міліції ОСОБА_2, службовий автомобіль якого був захований в зелених насадженнях. Інспектор біг зі свого укриття йому на зустріч, тримаючи в одній руці жезл, а в другій вимірювальний прилад. На його прохання назвати причину зупинки інспектор повідомив, що він на автошляху рухався зі швидкістю 84 км/год., яку він зафіксував на приладі «Беркут». Він не погодився з інспектором, що ця швидкість належить його автомобілю і вказав на те, що він в порушення відомчого наказу МВС України здійснював контроль за швидкістю на відстані меншій ніж 1000 метрів від дорожнього знаку 5.45. Після цього, інспектор Оверченко Р.В. почав складати адміністративний протокол за перевищення ним швидкісного режиму. Жодних доказів того, що саме він порушив ПДР інспектор ДАІ йому не надав та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є незаконним, так як інспектор ДАІ облаштував так званий пункт спостереження за дотриманням водіями ПДР в зелених насадженнях автошляху за поворотом по напрямку а/д Запоріжжя-Донецьк де стояв патрульний автомобіль. Такими діями вказаною посадовою особою порушено вимоги наказу МВС України від 03.04.2009 р. № 335 щодо використання працівниками ДАІ технічних приладів контролю за дотриманням водіями вимог ПДР, а саме п.1.6. Як вбачається зі змісту постанови про адміністративне правопорушення у даному випадку використовувався вимірювач швидкості «Беркут», що всупереч ст. 251 КУпАП не має функцій відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки. У протоколі та постанові відсутні докази того, що відображена на приладі «Беркут» швидкість належала саме його автомобілю. Фактично йому співробітником ДАІ, що склав протокол та постанову, було продемонстровано тільки швидкість та час, який ніби-то пройшов з моменту вимірювання швидкості на приладі. Встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме його автомобіля неможливо, а за таких умов різниця у часі між зупинкою його інспектором та показами приладу може означати, що насправді виміряна швидкість будь-якого автомобіля, який рухався у кількох сотнях метрів попереду або позаду його автомобіля. У момент, близький до вимірювання швидкості та зупинки, попереду його автомобіля на відстані близько 400 м. рухався легковий автомобіль темного кольору, якому ймовірно і належить швидкість, яку зафіксував інспектор приладом «Беркут». Проте, попередній автомобіль інспектор не зупинив. Позивач зазначив, що до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Крім того, інспектор ДАІ не надав будь-яких підтверджуючих документів, що саме він в той день перебував на чергуванні на вказаній ділянці автошляху. Під час вимірювання інспектор тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим його рух та біг назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Крім того, в постанові у справі про адміністративне правопорушення не наведено даних про допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, похибки при вимірюваннях, що робить вимірювання незаконними у відповідності до ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність». В постанові не вказано номеру вимірювального приладу, що використовувався. У відповідності до ст.10-15 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Таких документів йому співробітником ДАІ надано не було. Розгляд справи на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі не тільки порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП. За таких умов його права при такому розгляді справи грубо порушено. В постанові не наведено самої суті правопорушення, а саме яким чином обмежено швидкість руху на даній ділянці автошляху. Враховуючи вищевикладене просить визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №266300 від 23.04.2010 р., а також закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України справу розглянуто за відсутності позивача, представника відповідача УДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області, та відповідача інспектора ДПС ОСОБА_2 які направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України (із змінами згідно Закону № 808-VI від 25.12.2008 р.) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ, ОВС в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Так, судом достовірно встановлено, що 23.03.2010 р. інспектором взводу ДПС при УДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області прапорщиком міліції ОСОБА_2 було винесено постанову АР №266300 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст. 122 ч.1 КУпАП, згідно якої правопорушника було притягнуто до адміністративної відповідальності в вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення ПДР України, а саме, інспектор встановив, що 23.04.2010 р. о 08.20 год. на 10 км. а/д Запоріжжя-Донецьк він, керуючи автомобілем ОСОБА_3, державний номер НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 84 км/год., перевищивши швидкість на 24 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Беркут» (а.с.5).

Суд вважає, що дії посадової особи, яка винесла постанову від 23.04.2010 р. по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача, згідно якої його було притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення є протиправними, оскаржувана постанова винесена з порушенням порядку, передбаченого ЗУ „Про дорожній рух, ПДР України, КУпАП та Інструкції з діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС України.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання і т.д. Крім того справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності. У відсутності даної особи справа може розглядатися лише у випадках, коли присутні дані про своєчасне сповіщення правопорушника про місце та час розгляду справи і якщо від нього не надійшло

Винесення постанови без достатніх доказів суперечить п. 1.6 Розпорядженню МВС України від 21.05.2009 р. № 466 «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».

У відповідності до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС України (затвердженої наказом МВС 13.11.2006 р. №1111), до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів.

У відповідності до ст.10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Таких документів мені співробітником ДАІ надано не було

Відповідно до наказу МВС України від 03.04.2009 року № 335 щодо використання працівниками ДАІ технічних приладів контролю за дотриманням водіями вимог Правил дорожнього руху, а саме п. 1.6, в якому вказано, що не допускати випадків здійснення контролю за дотриманням водіями Правил дорожнього руху із місць, закритих для візуального огляду учасниками дорожнього руху (обєкти дорожнього сервісу, зелені насадження тощо).

Таким чином суд вважає, що інспектор Оверченко Р.В. безпідставно виніс постанову від 23.04.2010 року, яку необхідно скасувати, а провадження закрити відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, в звязку із відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 287 - 289 КУпАП, ст.ст. 18, 105-106, 162 КАСУ суд ,-

постановив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Запорізькій області, інспектора дорожньо патрульної служби прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР України серії АР №266300 від 23.04.2010 р. та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №266300 від 23 квітня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ст.122 ч.1 КУпАП в розмірі 255 грн.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя О.С. Пустовар