Справа № 643/17093/15-а
Суддя: Задорожна А. М.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/306/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Задорожної А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Московського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Московського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, в якому просила зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м.Харкова, № 328 складеного 24.02.2015 року, а саме: у відомостях про батька в графі "батько" вказати ОСОБА_3, громадянин України; зобов'язати відповідача видати нове Свідоцтво про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та анулювати попереднє Свідоцтво про народження дитини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що 23 вересня 2015 року вона звернулася із заявою до Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управляння юстиції, а саме вказати у графі "батько" - ОСОБА_3, громадянин України, на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 07.09.2015 року, справа №643/9575/15-ц, провадження №2-о/643/306/15 «Про встановлення факту батьківства», оскільки згідно свідоцтва про народження дитини, запис про батька дитини був зроблений у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, а саме прізвище дитини було зазначено за прізвищем його матері - ОСОБА_2, а ім'я та по батькові були записані за її вказівкою.

29 вересня 2015 року Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції відмовив у внесенні змін до актового запису, та останнім 29.09.2015 року було надано лист №4506/04-05 "Щодо надання роз'яснення", відповідно до якого через відсутність конкретної вказівки на це у резолютивній частині рішення, задоволення її заяви є неможливим.

Представник позивачки в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що на задоволенні позову наполягає та просить судовий розгляд проводити за його відсутності.

Представник Московського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився. 16.11.2015р. начальник відділу подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд проводити за відсутності їхнього представника, заперечень проти позову не надала.

У відповідністю з ч. ч. 4, 6 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а неприбуття представника відповідача не перешкоджає судовому розгляду, клопотання про виклик свідків чи проведення експертизи не заявлялися, справу розглянуто у порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2015р. встановлено факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

23.09.2015р. ОСОБА_1 звернулася із заявою до Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м.Харкова, № 328 складеного 24.02.2015р. Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управляння юстиції, а саме вказати у графі "батько" - ОСОБА_3, громадянин України, на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2015 року, справа №643/9575/15-ц, провадження №2-о/643/306/15 «Про встановлення факту батьківства», оскільки згідно свідоцтва про народження дитини, запис про батька дитини був зроблений у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, а саме прізвище дитини було зазначено за прізвищем його матері - ОСОБА_2, а ім'я та по батькові були записані за її вказівкою.

29 вересня 2015 року Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції відмовив у внесенні змін до актового запису, та останнім 29.09.2015 року було надано лист №4506/04-05 "Щодо надання розяснення", відповідно до якого через відсутність конкретної вказівки на це у резолютивній частині рішення, задоволення заяви ОСОБА_1 є неможливим.

Згідно до ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Статтею 22 Закону України від 01.07.2010 року №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" , Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року встановлений спосіб реалізації повноважень відділів щодо внесення змін до актового запису, якій передбачає проведення відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану наявності достатніх підстав для внесення змін за заявою заявника, яка відповідно до п. 2.1 Правил за формою, наведеною в додатку 1 до Правил, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Відповідно до п. 2.12 Правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в до датку 2 до Правил.

В силу п. 2.6 Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються:

свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні;

інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Орган реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народження та видає Свідоцтво про народження дітей у випадках за рішенням суду про визнання батьківства (стаття 128 СК).

Згідно ч.1 ст.135 СК України: «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою».

Статтею 134 Сімейного Кодексу України, встановлений порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, у якому закріплено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження, на підставі рішення суду.

Заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства (абз. 9 п. 2.1 Правил).

Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (п.2.13.1 Правил ) та висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України (п.2.13.3 Правил).

На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. (п.2.16.4) разом з тим у разі скасування рішення суду про визнання батьківства в актовому записі про народження дитини змінюються прізвище дитини, якщо воно було змінено у зв'язку з визнанням батьківства, а також по батькові дитини і відомості про батька (п.п.2.16.6) також на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п.2.16.7).

Аналізуючи у сукупності зазначені норми суд приходить до висновку що у разі задоволення заяви особи про визнання юридичного факту у окремому провадженні та викладення даних щодо нього (себто цього факту) достатніх для прийняття рішення про задоволення заяви органом державної реєстрації актів цивільного стану будь якого іншого рішення суду який би зобов'язував орган ДРАЦС внести зміни з детальним викладенням у резолютивній частині які саме зміни потрібно внести органу ДРЦАС не потрібно, при цьому у разі задоволення так і у разі відмови складається саме "висновок" за відповідною формою, а не "роз'яснення" як це було зроблено в даному випадку.

Надане у листі трактування норми п. 2.13.1 є перекрученим, оскільки словосполучення "у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану" відноситься до рішень "про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші," а не до рішень суду про "визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним", оскільки як було вказано пп. 2.16.4-2.16.7 є по відношенню до п.п. 2.13.1 змістовно конкретизуючими щодо вимог до змісту судового рішення на підставі якого вносяться зміни до актового запису.

Так у п.2.16.4 зазначено що "На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду". Таким чином у разі визнання батьківства та подання заяви разом з судовим рішенням про це вказівкою в судовому рішенні стосується не особи батька щодо якого батьківство встановлено а щодо "пов'язаних з цим інших змін".

У разі внесення змін на підставі рішення суду, постанови адміністративного суду, органу опіки та піклування, оформленого розпорядженням районної державної адміністрації чи рішенням виконавчого комітету відповідних рад, за потреби, до них додаються відповідні заява про внесення змін та інші необхідні для виконання документи, які надсилаються до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису цивільного стану, до якого вносяться зміни. (п.2.21 Правил).

Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп "Повторно". Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку (п. 2.12 Правил) .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАС України, де передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В преамбулі Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВР України № 789ХП (78912) від 27.02.1991 р., декларується, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Пункт 1 ст. 3 частини 1 вказаної Конвенції про права дитини передбачає, що в усіх діях щодо дітей судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідності його задоволення.

Керуючись ст.ст. 8-14, 71, 122, 159, 160-164, 167, 186 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управляння юстиції внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Харкова, № 328 складеного 24.02.2015р. Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управляння юстиції, а саме: у відомостях про батька в графі "батько" вказати ОСОБА_3, громадянин України. Зобов'язати Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управляння юстиції видати нове Свідоцтво про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та анулювати попереднє Свідоцтво про народження дитини.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.М. Задорожна