Справа № 822/5791/15
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/5791/15

Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У. Т.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

10 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Златобанк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ПАТ «Златобанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому, враховуючи заяву про зміну предмету позову від 26.10.2015 р., просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про віднесення до нікчемних транзакцій та правочинів угоду про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076600 (договір банківського вкладу), укладену 5.12.2014 року на користь ОСОБА_4 (ід. номер НОМЕР_1), яке втілене в наказах №164/1 від 8.04.2015 року "Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів" і №165/1 від 9.04.2015 року "Про внесення змін до наказу №164/1 від 08.04.2015 року шляхом викладення його у новій редакції".

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича № 164/1 від 08.04.2015 року (в редакції наказу №165/1 від 09.04.2015 року) "Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів" в частині, що стосується визнання нікчемною угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (Договір банківського вкладу) № 076600 від 05.12.2014 року, укладеної на користь ОСОБА_4.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник позивача заперечила стосовно задоволення апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач та треті особи, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року - скасувати, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 05 грудня 2014 року ПАТ "Златобанк" і ОСОБА_5 уклали угоду про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076600 (договір банківського вкладу), згідно якої на користь ОСОБА_4 відкрито вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2.

Зі змісту п.2.3, 2.5 договору вбачається, що початкова сума вкладу 17500 дол. США, строк розміщення вкладу - до 05.01.2015 року.

Відповідно до положень постанови Правління НБУ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Златобанк" до категорії неплатоспроможних" від 13.02.2015 р. за №105 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Златобанк" від 13.02.2015 р. за №30, згідно з яким призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Златобанк" Славінського В.І. та з 14.02.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ "Златобанк" до 13.05.2015 р. включно.

В подальшому, згідно з постановою Правління Національного банку України № 310 від 12.05.2015 банківську ліцензію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" відкликано, а рішенням № 99 від 13.05.2015 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації АТ "ЗЛАТОБАНК".

Так, відповідно до наказу № 156 від 13.05.2015 В.І. Славінського призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" строком на 1 рік: з 13.05.2015 по 12.05.2016 включно.

Наказом №164/1 від 08.04.2015 року (в редакції від 09.04.2015 року) правочин від 05.12.2014 року по зарахуванню коштів відповідно до договору банківського вкладу №076600 віднесено до нікчемних.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, однак суд апеляційної інстанції не погоджується з таким рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Згідно із ст.27 Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Крім того, уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Аналогічні положення містить розділ ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14

П. 2, 3 розділу IV цього Положення передбачено, що Фонд складає на підставі переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Згідно із ч.5 ст.34 Закону під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

За приписами ч.1 ст.36 Закону з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

До повноважень уповноваженою особи Фонду у разі делегування їй повноважень надано право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій (пп.3 ч.2 ст.37 Закону)

Відповідно до ст. 38 Закону Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними зокрема з підстав здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації уповноважена особа Фонду повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. Крім того, вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Статтею 56 Закону України "Про Національний банк України" передбачено, що Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно із законом пом'якшують або скасовують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 2014 року правлінням НБУ прийнято постанову за №777/БТ про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії проблемних, згідно якої встановлено обмеження в діяльності ПАТ "Златобанк", зокрема, зобов'язано не допускати проведення з дня прийняття цієї постанови будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Однак, за результатами перевірки законності операцій Уповноваженою особою встановлено, що з рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_5 перераховані кошти в сумі 17500 дол. США на рахунок НОМЕР_2, відкритий позивачу для зарахування коштів за договором банківського вкладу №076600 з призначенням платежу "часткове повернення депозиту, угода 070558 від 03.10.2014 року згідно заяви клієнта та залучення коштів на депозит, угода 076600 від 05.12.2014 року". У цей же день з рахунку ОСОБА_5 були перераховані кошти й на рахунки інших осіб.

Таким чином, із зазначеного слідує, що ОСОБА_5, залучивши кошти в сумі, що не перевищує граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, зокрема й на рахунок позивача, фактично розділила суму власного вкладу на частини, що свідчить про можливість отримання відшкодування коштів за власним вкладом в сумі, що перевищує розмір граничного відшкодування.

Отже, в порушення вимог Постанови Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року №777/БТ, проведено операції, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того, такі операції згідно ст.38 Закону віднесено до нікчемних.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що віднесений наказом №164/1 від 08.04.2015 р. (в редакції від 09.04.2015 р.) до нікчемних правочин по зарахуванню коштів 05.12.2014 року відповідно до договору банківського вкладу №076600 від 05.12.2014 року підпадає під ознаки нікчемності, визначені чинним законодавством, а тому в діях уповноваженої особи відсутні протиправні дії, оскільки остання діяла в порядку та у спосіб, передбачений Законом, який є спеціальним нормативно-правовим актом для правовідносин, пов'язаних із виведенням неплатоспроможних банків з ринку і ліквідацією банків, функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Златобанк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 грудня 2015 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Боровицький О. А. Смілянець Е. С.