Справа № 822/6040/15
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/6040/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.
при секретаріВарченко В.В.
за участі: представника позивача представника відповідачаОСОБА_3 Дориби А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 м. Хмельницький до Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області про стягнення з боржника-ОСОБА_5 виконавчого збору в розмірі 36754,70 грн., та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 150 грн., по виконавчому провадженню ВП № 39449802.

Свій позов позивач мотивує тим, що 19 жовтня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу за договором кредиту в сумі 367457,64 грн.

За заявою ПАТ «Укрсоцбанк» державний виконавець Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 39449802 від 13 серпня 2013 року.

Між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» 25.08.2015 року укладено договір про внесення змін № 3 до додаткової угоди № 880/171-РК 47 від 20.05.2008 року до генерального договору про надання кредитних послуг № 880/170-ГД від 20.05.2008 року, відповідно до умов якого сторони домовилися про погашення заборгованості за договором кредиту. В той же день позивач сплатила кошти на погашення боргу по кредиту, згідно довідки банку претензій до позичальника немає.

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до відповідача із заявою в якій просив закінчити виконавче провадження в зв'язку з його повним фактичним виконанням.

Державний виконавець 23 вересня 2015 року виніс постанову про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 36754,70 грн., та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 150 грн., за виконавчим провадженням ВП № 39449802.

Такі постанови відповідача є протиправними та підлягають скасуванню, враховуючи наступне.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 13 серпня 2013 року на адресу позивача не була направлена, внаслідок чого позивач не знала про її існування.

Про наявність виконавчого провадження позивач дізналася тільки 26 жовтня 2015 року від стягувача-ПАТ «Укрсоцбанк» при отриманні документів про припинення іпотеки.

При зверненні до відповідача 27 жовтня 2015 року та ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження представник позивача отримала постанову про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 36754,70 грн., та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 150 грн.

Враховуючи, що позивач не була обізнана про існування постанови про відкриття виконавчого провадження, вона не мала можливості виконати її у добровільному порядку в строки, встановленні такою постановою.

Таким чином відповідач, приймаючи постанови про стягнення з позивача виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій не врахував того, що позивач була позбавлена можливості самостійно виконати рішення суду в межах відкритого виконавчого провадження, добровільна сплата боргу відбулася самостійно за договором із стягувачем.

З викладеного вбачається, що відповідач не мав правових підстав для стягнення з позивача виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

За таких обставин позивач вважає, що позов підлягає задоволенню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, пояснивши суду, що 19 жовтня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу за договором кредиту в сумі 367457,64 грн.

За заявою ПАТ «Укрсоцбанк» державний виконавець Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 39449802 від 13 серпня 2013 року.

Між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» 25.08.2015 року укладено договір про внесення змін № 3 до додаткової угоди № 880/171-РК 47 від 20.05.2008 року до генерального договору про надання кредитних послуг № 880/170-ГД від 20.05.2008 року, відповідно до умов якого сторони домовилися про погашення заборгованості за договором кредиту. В той же день позивач сплатила кошти на погашення боргу по кредиту, згідно довідки банку претензій до позичальника немає.

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до відповідача із заявою в якій просив закінчити виконавче провадження в зв'язку з його повним фактичним виконанням.

Державний виконавець 23 вересня 2015 року виніс постанову про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 36754,70 грн., та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 150 грн., за виконавчим провадженням ВП № 39449802.

Такі постанови відповідача є протиправними та підлягають скасуванню, враховуючи наступне.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 13 серпня 2013 року на адресу позивача не була направлена, внаслідок чого позивач не знала про її існування.

Про наявність виконавчого провадження позивач дізналася тільки 26 жовтня 2015 року від стягувача-ПАТ «Укрсоцбанк» при отриманні документів про припинення іпотеки.

При зверненні до відповідача 27 жовтня 2015 року та ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження представник позивача отримала постанову про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 36754,70 грн., та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 150 грн.

Враховуючи, що позивач не була обізнана про існування постанови про відкриття виконавчого провадження, вона не мала можливості виконати її у добровільному порядку в строки, встановленні такою постановою.

Таким чином відповідач, приймаючи постанови про стягнення з позивача виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій не врахував того, що позивач була позбавлена можливості самостійно виконати рішення суду в межах відкритого виконавчого провадження, добровільна сплата боргу відбулася самостійно за договором із стягувачем.

З викладеного вбачається, що відповідач не мав правових підстав для стягнення з позивача виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

За таких обставин позивач вважає, що позов підлягає задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, від пояснень відмовилася.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Статтею 1 цього Закону встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб)-це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 1, пункту 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

На підставі рішення Дніпровського районного стягував-ПАТ «Укрсоцбанк» 19.12.2012 року отримав виконавчий лист № 2604/18936/12 про стягнення з боржника-ОСОБА_5 367457,64 грн.

Зазначений виконавчий лист стягувачем переданий для виконання до Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбачених цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника-у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Вимоги до виконавчого документа, місце виконання рішення, підвідомчість виконавчих проваджень відділам примусового виконання, строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановленні статтями 18, 20, 21, 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Так як до Другого відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області надійшла письмова заява стягувача-ПАТ «Укрсоцбанк» про примусове виконання рішення суду, державний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ і відкрив виконавче провадження, шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 39449802 від 13.08.2013 року про примусове виконання рішення суду за виконавчим листом № 2604/18936/12, виданого Дніпровським районним судом 19.12.2012 року.

У постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець постановив добровільно виконати боржнику постанову в семиденний термін.

Частиною 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постанова про відкриття виконавчого провадження позивачу не надіслана, що підтверджується поясненнями представника позивача, представника відповідача та матеріалами справи.

Жодних доказів направлення такої постанови боржнику-ОСОБА_5, представник відповідача в судовому засіданні не надала.

Згідно частини 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які документи які б могли свідчити про примусове виконання рішення суду за виконавчим листом № 2604/18936/12, виданого Дніпровським районним судом 19.12.2012 року.

Головний державний виконавець Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції 23.09.2015 року приймає постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду про стягнення із ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 367457,64 грн., за виконавчим листом № 2604/18936/12, виданого 19.12.2012 року в зв'язку з тим, що борг згідно виконавчого документа стягнуто в повному обсязі.

Також головний державний виконавець 23.09.2015 року приймає постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 150 грн., та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 36754,70 грн.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Єдиною правовою підставою для прийняття державним виконавцем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору є невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» для самостійного його виконання.

Оскільки боржник-ОСОБА_5, взагалі не отримала постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 39449802 від 13.08.2013 року про примусове виконання рішення суду за виконавчим листом № 2604/18936/12, виданого Дніпровським районним судом 19.12.2012 року, відповідно у неї була відсутня можливість виконати в добровільному порядку рішення майнового характеру у встановлений строк.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця від 23.09.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 36754,70 грн., є такою, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тобто є протиправною, тому підлягає скасуванню.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються в тому числі із стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії це дії, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом.

В зв'язку з тим, що в судовому засіданні не встановлено організацію та проведення виконавчих дій державним виконавцем по примусовому виконанню рішення суду за виконавчим листом № 2604/18936/12, виданого Дніпровським районним судом 19.12.2012 року, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 150 грн., від 23.09.2015 року необхідно також визнати протиправною та скасувати.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду про стягнення 367457,64 грн., за виконавчим листом № 2604/18936/12, виданого 19.12.2012 року в зв'язку з тим, що борг згідно виконавчого документа стягнуто в повному обсязі, прийнята на підставі повідомлення стягувача-ПАТ «Укрсоцбанк» № 08.206-297/16093 від 15 вересня 2015 року про сплату богу боржником в повному обсязі в добровільному порядку.

Позивач на підставі укладеного між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» 25.08.2015 року договору про внесення змін № 3 до додаткової угоди № 880/171-РК 47 від 20.05.2008 року до генерального договору про надання кредитних послуг № 880/170-ГД 22 від 20.05.2008 року, відповідно до умов якого сторони домовилися про погашення заборгованості за договором кредиту, повністю сплатила кошти на погашення боргу по кредиту.

Аналізуючи все в сукупності, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та доведений у судовому засіданні, тому його необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 11, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 25, 27, 28, 31, 41 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167, 263 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області ВП № 39449802 від 23.09.2015 року про стягнення з боржника-ОСОБА_5 виконавчого збору в сумі 36754,70 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області ВП № 39449802 від 23.09.2015 року про стягнення з боржника-ОСОБА_5 витрат на проведення виконавчих дій в сумі 150 грн.

Присудити на користь ОСОБА_5 487,20 грн., (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 09.12.2015 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 09 грудня 2015 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський