Справа № 712/8262/15-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/8262/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Мельник І.О. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС України в Черкаській області, третя особа - ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до Управління ДАІ УМВС України в Черкаській області (далі - Відповідач, УДАІ УМВС у Черкаській області), третя особа - ОСОБА_3 (далі - Третя особа, ОСОБА_3), про зобов'язання Відповідача скласти відносно Третьої особи протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.10.2014 року близько 11 год. 47 хв. по вул. Смілянській, 31 у м. Черкаси, сформувати матеріали адміністративної справи та направити їх для розгляду до суду за місцем знаходження порушника.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.10.2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, до повноважень ДАІ МВС або УДАІ УМВС не належить складання протоколу про адміністративне правопорушення, а Апеляційним судом Черкаської області хоча і встановлено порушення Третьою особою Правил дорожнього руху України, однак не надано вказівок посадовим особам Відповідача щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що спричинило постановлення помилкового рішення.

У судовому засіданні представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Відповідач та Третя особа, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, явку представників не забезпечили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, повно та всебічно дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, постановою Апеляційного суду Черкаської області від 16.03.2015 року у справі №33/793/6/15 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.11.2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавленні права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - змінено постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення і застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 9).

При цьому, як встановлено Апеляційним судом Черкаської області, інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3 також винна у її скоєнні, що підтверджується висновком експерта №24/15-23 від 25.02.2015 року Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, складеним за результатами проведення судової авто технічної експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач 19.03.2015 року та 04.06.2015 року звертався до УДАІ УМВС у Черкаській області із заявами про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст. 124 КУпАП за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.10.2014 року у м. Черкаси по вул. Смілянська, 31.

Листом від 15.06.2015 року №13/9-К-62 Відповідач повідомив ОСОБА_2 про те, що оскільки рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 16.03.2015 року частково задоволено апеляційну скаргу Позивача, а решту постанови суду першої інстанції залишено без змін, притягнути до адміністративної відповідальності другого учасника ДТП неможливо.

У ході судового розгляду справи судом першої інстанції поряд з іншим встановлено, що зі змісту показань свідка ОСОБА_4 вбачається, що він з іншим працівником ДАІ ОСОБА_5 прибув 25.10.2014 року на місце ДТП за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 При огляді місяця ДТП, враховуючи розташування транспортних засобів, пояснень водіїв, наявних дорожніх знаків, була складена схема ДТП та протоколи про адміністративне правопорушення щодо Позивача, оскільки саме в його діях були грубі порушення ПДР, які призвели до ДТП.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 38, 124, 255 КУпАП, затвердженого наказом начальника УМВС України в Черкаській області від 02.12.2010 року №1703 Положення про Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Черкаській області, а також п. 4.1 затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року №77 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд першої інстанції прийшов до висновку, що складання протоколу про адміністративне правопорушення не належить до компетенції ДАІ МВС та УДАІ МВС. Крім того, суд зазначив, що матеріал ДТП на доопрацювання до ВДАІ м. Черкаси в частині складання адміністративного протоколу на іншого учасника події не надходили, а судовим рішенням не надано жодних вказівок уповноваженим органам щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно ч. 1 ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 124.

Статтею 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 4.1 затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року №77 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху закріплено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення (додаток 5), копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті.

Приписи п. 1 ч. 1 ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначають, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (стаття 124).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у спірному випадку особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є працівник Державтоінспекції як самостійний суб'єкт спірних правовідносин. Разом з тим, як вірно зауважив суд першої інстанції, ні ДАІ МВС України, ні УДАІ УМВС України у Черкаській області як органи державної влади не уповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення.

За таких обставин належним способом захисту прав Позивача було б звернення останнього до працівників УДАІ УМВС України у Черкаській області, які прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25.10.2014 року по вул. Смілянська, 31 у м. Черкаси, з вимогами щодо складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення щодо Третьої особи.

Крім іншого, як вірно зазначив Відповідач, з яким погодився суд першої інстанції, Апеляційний суд Черкаської області, встановивши у мотивувальній частині постанови наявність і в діях ОСОБА_3 наявність вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 25.10.2014 року, не направив матеріали справи до УДАІ УМВС України у Черкаській області для розгляду чи доопрацювання. Отже, обов'язок зі складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо Третьої особи рішенням суду на Відповідача покладено не було.

Посилання Апелянта на те, що виявлення правопорушення можливе з будь-якого джерела, а тому працівник Державтоінспекції в силу приписів п. 4.1 затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року №77 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху був зобов'язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 судовою колегією оцінюється критично, оскільки, як було зазначено раніше, протокол уповноважені складати працівники ДАІ МВС України, а не органи ДАІ.

Посилання Відповідача на приписи ст. 38 КУпАП в якості обґрунтування відсутності підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 колегія суддів вважає помилковими з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Наведені норми регулюють питання накладення адміністративного стягнення на правопорушника, водночас жодним чином не регламентують правовідносини з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

З огляду на викладене судова колегія, встановивши відсутність правових підстав для задоволення позовних про зобов'язання УДАІ УМВС України у Черкаській області скласти протокол про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про обґрунтованість твердження Соснівського районного суду м. Черкаси про безпідставність позовних вимог.

Крім того, колегією суддів враховується, що позовні вимоги щодо зобов'язання УДАІ УМВС України у Черкаській області сформувати матеріали адміністративної справи та направити їх для розгляд до суду за місцем знаходження порушника є передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Наведене свідчить, що питання про місце розгляду справи про адміністративне правопорушення може вирішуватися уповноваженою особою на власний розсуд.

Так, зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими ст. 2 КАС України.

З таких обставин, враховуючи, що закон не містить імперативного припису щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, судова колегія вважає необґрунтованими позовні вимоги про зобов'язання Відповідача сформувати матеріали адміністративної справи та направити їх для розгляду до суду за місцем знаходження порушника.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС України в Черкаській області, третя особа - ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.