Справа № 199/1852/15-а (2а 199/80/15)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2015 рокусправа № 199/1852/15-а (2а 199/80/15)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Фірсік Д.Ю.

за участі представника відповідача Марюхніч О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2015 р. в справі № 199/1852/15 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська (далі - УПФУ) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати протиправними дії УПФУ з відмови в зарахуванні стажу роботи за період з 01.07.2013 р. по 02.02.2015 р., що становить 32 місяці 2 дні, відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зобов'язати відповідача включити до страхового стажу позивача стаж роботи за період з 01.07.2012 р. по 02.02.2015 р. на різних посадах в КЖЕП № 19, з 01.02.2013 р. до моменту звільнення в КП «ЖЕП № 19». В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 02.11.2009 р. по 02.02.2015 р. працював на різних посадах у КП «ЖЕП-19» Дніпропетровської міської ради. При звільненні позивачу стало відомо, що стаж роботи з 01.07.2012 р. по день звільнення 02.02.2015 р. не врахований у страховий стаж. Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, на яку 20.02.2015 р. за №1105/02/31 відповідач відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду роботи, оскільки згідно з довідкою відділу персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж страхові внески КП «ЖЕП-19» сплачені лише по 30.06.2012 р. Позивач зазначає, що згідно з трудовою книжкою АА №505663 він на підставі наказу № 109к від 02.11.2009 р. прийнятий на посаду майстра району, де й працював до моменту звільнення 02.02.2015 р. Кожного місяця позивач отримував заробітну плату, з якої відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сплачувались у встановленому законом порядку страхові внески до Пенсійного фонду України за період 01.07.2012 р. по 02.02.2015 р., що підтверджується платіжними дорученнями за цей період. Також позивач вказує на те, що платником страхових внесків є страхувальник-роботодавець, а не застрахована особа - робітник.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2015 р. позов задоволено частково, визнані протиправними дії УПФУ щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні стажу роботи в КП «ЖЕП-19» за період з 01.07.2012 р. по 17.08.2012 р. та з 03.12.2012 р. по 02.02.2015 р.; зобов'язано УПФУ включити у загальний страховий стаж позивача період роботи в КП «ЖЕП-19» з 01.07.2012 р. по 17.08.2012 р. та з 03.12.2012 р. по 02.02.2015 р.; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що згідно з довідкою відділу персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж КП «ЖЕП-19» страхові внески сплачені тільки по 30.06.2012 р., у зв'язку з чим відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу період роботи позивача з 01.07.2012 р. по 02.02.2015 р. Оскільки підприємство, в якому працював позивач, має борг зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, усі поточні платежі направлялись на погашення боргу в порядку календарної черговості. Дані обставини унеможливлюють зарахування спірних періодів роботи позивача до страхового стажу. Крім того, вказує, що органи Пенсійного фонду формують та ведуть реєстр застрахованих осіб, проте не володіють інформацією щодо сплати єдиного внеску, оскільки з 01.10.2013 р. функції з адміністрування єдиного внеску передані органам доходів та зборів. На думку апелянта, УПФУ не є належним відповідачем у справі, оскільки платником єдиного внеску є роботодавець КП «ЖЕП-19», який належним чином не виконує обов'язок щодо сплати єдиного внеску, відповідно, застрахована особа має право у відповідності до ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вимагати від страхувальника сплати страхових внесків.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 02.11.2009 р. по 17.08.2012 р. та з 03.12.2012 р. по 02.02.2015 р. працював на різних посадах у КП «ЖЕП-19» Дніпропетровської міської ради. При звільненні позивачу стало відомо, що стаж роботи з 01.07.2012 р. по день звільнення 02.02.2015 р. не врахований у страховий стаж, що впливає на виплату допомоги по безробіттю.

Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, на що 20.02.2015 р. за № 1105/02/31 відповідачем відмовлено позивачу у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду роботи, оскільки згідно з довідкою відділу персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж страхові внески КП «ЖЕП-19» сплачені лише по 30.06.2012 р.

Згідно з трудовою книжкою АА №505663 позивач на підставі наказу № 109к від 02.11.2009 р. прийнятий на посаду майстра району, де працював до моменту звільнення 02.02.2015 р. Позивачем отримувалась кожного місяця заробітна плата, з якої відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду України та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 02.11.2009 р. по 17.08.2012 р. та з 03.12.2012 р. по 02.02.2015 р., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями за цей період.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності не зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що ОСОБА_2 в теперішній час перебуває на обліку як безробітний в Солонянському районному центру зайнятості з 23.02.2015 р., допомога по безробіттю призначена у мінімальному розмірі 544 грн. через відсутність даних персоніфікованого обліку про сплату страхових внесків до фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (а.с. 89).

Страхувальником КП «ЖЕП-19» за період з 02.11.2009 р. по 17.08.2012 р. та з 03.12.2012 р. по 02.02.2015 р. за ОСОБА_2 сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (з 01.01.2011 р.)

Ця обставина підтверджується відомостями, які містяться у довідках про доходи ОСОБА_2, виданими КП «ЖЕП-19», платіжними дорученнями про перерахування страхувальником страхових внесків та єдиного внеску, звітами страхувальника про нарахування заробітної плати та перерахування страхових внесків.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній до 01.01.2011 р., встановлено, що саме страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Аналогічні приписи містяться й в п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до якої платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Факт відсутності в персоніфіковану обліку конкретно по ОСОБА_2 відомостей про сплату страхових внесків ніяким чином не може вплинути на обсяг соціальних прав позивача, оскільки це право не може бути порушено тільки з тих підстав неналежного виконання обов'язків страхувальником.

Конституція України в статті 3 наголошує, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Колегія суддів вважає взагалі неприпустимим порушення або обмеження соціальних прав фізичної особи з боку державного органу з підстав невиконання або неналежного виконання обов'язків підприємством-страхувальником.

Позивач як застрахована особа не повинна нести відповідальність за порушення законодавства страхувальником обов'язків зі сплати страхових внесків.

Доводи апелянта про несплату страхованих внесків, що обумовлює не включення спірних періодів до страхового стажу, спростовуються довідкою, наявною в матеріалах справи, про відрахування із заробітної плати позивача єдиного внеску за загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 12 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань: формує та веде реєстр страхувальників Державного реєстру,

здійснює заходи щодо забезпечення доступу до даних Державного

реєстру відповідно до цього Закону.

До функцій органів Пенсійного фонду України відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону № 2464 належить формування та ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру, здійснення заходів щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону; здійснення контролю, у тому числі спільно з органами доходів і зборів, за достовірністю відомостей про осіб, які підлягають

загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Статтею 16 Закону № 2464 передбачено ведення Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, який створюється для забезпечення ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі

загальнообов'язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.

Як встановлено ч. 1 ст. 20 Закону № 2464 реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За приписами ст. 20 Закону № 2464 реєстр повинен містити відомості про загальний страховий стаж застрахованої особи.

Оскільки саме органи Пенсійного фонду здійснюють функції по формуванню та веденню реєстру застрахованих осіб, УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська є належним відповідачем в даній справі, до функцій якого належить внесення відомостей про загальний страховий стаж застрахованої особи (в даному випадку - ОСОБА_2).

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Ухвалою судді-доповідача про відкриття апеляційного провадження у справі відстрочено апелянту сплату судового збору до вирішення справи по суті. Судовий збір позивачем сплачено, що підтверджується наданим відповідачем в судовому засіданні платіжним дорученням № 611 від 14.12.2015 р. на суму 80,39 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2015 р. в справі № 199/1852/15 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2015 р. в справі № 199/1852/15 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 16.12.2015 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко