Справа № 599/700/15а,2а/599/53/15
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Справа № 876/6508/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 02.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації про визнання незаконним рішення відповідача про припинення надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї №60-од від 06.03.2015 року та його скасування, зобов'язати відповідача відновити їй виплату такої допомоги та компенсувати невиплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач прийняв рішення про припинення допомоги у зв'язку з тим, що у 2012 році отримала 313,04 грн за роботу на виборчій дільниці і не вказала цієї суми у декларації. Вказує, що є матір'ю 5-х дітей, їх сім'я малозабезпечена і соціальна допомога є суттєвим джерелом існування для сім'ї. Вважає, що не мала умислу приховати отримані кошти. Переплачену суму - 313,04 грн повернула.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 02.06.2015 року позовні вимоги задоволено, оскільки суд прийшов до переконання, що відповідачем не доведено наявність умислу на подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей щодо отриманих позивачем коштів.

Зазначену постанову суду оскаржив відповідач - управління праці та соціального захисту населення Зборівської РДА, вважаючи, що така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, а оскаржуване рішення відповідача залишити в силі.

При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги аналогічно запереченням на позовні вимоги, зазначаючи, що відповідач діяв лише у межах та у спосіб, визначений законодавством, з метою забезпечення цільового використання коштів Державного бюджету.

Суд у відповідності до ч.1 ст.41 КАС України відзначає, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.02.2013 року позивач звернулася до управління праці та соціального захисту населення Зборівської РДА для отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Згідно рішення УПСЗН Зборівської РДА від 21.02.2013 року ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї на період з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року в сумі 2920,44 грн.

Проведеною Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області ревізією в управлінні праці та соціального захисту населення Зборівської райдержадміністрації (акт ревізії № 17-22/65 від 27.02.2015 року) встановлено, що при заповненні декларації про доходи і майновий стан від 07.02.1013 року ОСОБА_1 не вказала, що працювала членом окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №165 в жовтні 2012 року та отримала заробітну плату в розмірі 313,04 грн.

Після виявлення вказаного порушення надання допомоги ОСОБА_1 припинено з 01.02.2015 року згідно розпорядження УПСЗН Зборівської РДА №60-од від 06.03.2015 року.

З повідомлення про припинення виплати державної соціально допомоги від 27.02.2015 року за вих. №09-05/313 вбачається, що виплата державної соціальної допомоги сім'ї позивача припинена з 01.02.2015 року із-за приховання сім'єю або навмисного подання недостовірних даних про її доходи та майновий стан.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не доведено наявність умислу на подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей щодо отриманих позивачем коштів, факт усвідомлення нею протиправного характеру діяння та передбачення його шкідливих наслідків, як обов'язкову умову для припинення та повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Також суд вважає, що незазначена у декларації про доходи і майновий стан сума 313,04 грн не впливала на призначення соціальної допомоги та є незначним розміром.

Між тим, такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки не ґрунтується на фактичних обставинах справи, є суперечливим та не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України від 01.06.2000 року № 1768-ІІІ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон № 1768-ІІІ) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї. Малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Згідно ст. 3 Закон № 1768-ІІІ право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім'ї, які постійно проживають на території України.

Частиною другою статті 7 Закону № 1768-ІІІ передбачено, що за наявності обставин, передбачених, зокрема, в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім'ї є інвалід; у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування, пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення (частина четверта статті 7 Закону № 1768-ІІІ).

Таким чином, виплата соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям припиняється у разі, коли уповноважений представник малозабезпеченої сім'ї при зверненні до відповідного державного органу із заявою про надання державної соціальної допомоги навмисно подав недостовірні відомості або приховав відомості при призначенні зазначеної допомоги та визначенні її розміру.

На виконання Закону № 1768-ІІІ Кабінет Міністрів України постановою № 250 затвердив Порядок, пунктом 28 якого встановлено, що якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

З аналізу наведеного, обов'язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям є наявність встановленого факту умисних дій особи щодо подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на визначення її розміру.

Із матеріалів справи вбачається, що при призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям ОСОБА_1 була повідомлена про відмову в призначенні або припиненні виплат призначених допомог та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім'ї. В заявах про призначення соціальної допомоги ОСОБА_1 власноруч ставила свій підпис під зазначеними попередженнями, тобто усвідомлюючи, що надання неточних чи неповних відомостей тягне відповідальність з згідно чинним законодавством України, та одночасно дала згоду на збір інформації про сім'ю та доходи, що необхідно для призначення допомог.

Як встановлено матеріалами справи, після проведеної ДФІ в Тернопільській області ревізії в УПСЗН Зборівської РДА встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в Декларації про доходи та майновий стан від 07.02.2013 року свідомо подала недостовірні відомості, зокрема, встановлено, що позивач працювала членом окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №165 в жовтні 2012 року та отримала заробітну плату в сумі 313,04 грн. Інформацію про цей дохід ОСОБА_1 при призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям приховала або навмисно подала недостовірні відомості.

Враховуючи зазначені обставини, висновок суду першої інстанції про задоволення позову через недоведеність відповідачем наявності в позивача умислу на навмисне подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей щодо отриманих позивачем коштів, факту усвідомлення нею протиправного характеру діяння та передбачення його шкідливих наслідків, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, є такими, що протирічать встановленим обставинам і вимогам норм матеріального права, які врегульовують предмет цього спору.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги, оскільки відповідач діяв на підставі законодавства та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції порушено норм матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав, визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації задовольнити.

Постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 02.06.2015 року у справі № 599/700/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко