Справа № 826/3453/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3453/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у м.Києві (далі - Відповідач 1), Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (далі - Відповідач 2) про:

зобов'язання Відповідача 1 та Відповідача 2 скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, повністю або частково, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, будь-яка квартира чи літера, яка (державна реєстрація) стосується нерухомого майна, яке у будь-який спосіб чи будь-яким чином - порушує права чи зачіпає охоронювані законом інтереси Позивача в даній адміністративній справі, як власниці 1/3 частки житлового будинку, загальною площею 194,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2;

зобов'язання Відповідача 1 та Відповідача 2 скасувати всі та будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, повністю або частково, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, будь-яка квартира чи літера, які (дії) стосуються нерухомого майна, яке у будь-який спосіб чи будь-яким чином - порушує права чи зачіпає охоронювані законом інтереси Позивача в даній адміністративній справі, як власниці 1/3 частки житлового будинку, загальною площею 194,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2;

зобов'язання Відповідача 1 та Відповідача 2 скасувати всі та будь-які рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосовно нерухомого майна, повністю або частково, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, будь-яка квартира чи літера, які (рішення) стосуються нерухомого майна, яке у будь-який спосіб чи будь-яким чином - порушує права чи зачіпає охоронювані законом інтереси Позивача в даній адміністративній справі, як власниці 1/3 частки житлового будинку, загальною площею 194,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2;

визнання нечинними всі та будь-які реєстраційні записи, вчинені Відповідачем 1 та Відповідачем 2, повністю або частково, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, будь-яка квартира чи літера, які (записи) стосуються нерухомого майна, яке у будь-який спосіб чи будь-яким чином порушує права чи зачіпає охоронювані законом інтереси Позивача в даній адміністративній справі, як власниці 1/3 частки житлового будинку, загальною площею 194,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2;

визнання нечинними всі та будь-які свідоцтва на право власності на нерухоме майно, повністю або частково, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, будь-яка квартира чи літера, яка (державна реєстрація) стосується нерухомого майна, яке у будь-який спосіб чи будь-яким чином порушує права чи зачіпає охоронювані законом інтереси Позивача в даній адміністративній справі, як власниці 1/3 частки житлового будинку, загальною площею 194,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2.

В разі необхідності повного захисту прав, свобод та інтересів, про захист яких Позивач просить у даній справі - вийти за межі позовних вимог.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 серпня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, заперечення Відповідача 1 перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 26.02.2008 року Позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_1, сформованого 15.08.2014 року Позивачу належить 1/3 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач, у зв'язку із порушенням її прав та інтересу, як співвласника житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, що полягає в недотриманні будівельних та санітарних норм при будівництві сусіднього будинку та паркану за адресою: АДРЕСА_1, звернулась до суду.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Положеннями статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ст.161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання постанови; чи є підстави для скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 чт.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон).

Згідно ст.1 Закону цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позовні вимоги спрямовані на скасування державної реєстрації, свідоцтв на право власності тощо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, Позивач не є власником будинку АДРЕСА_1 та не проживає там.

Отже, колегія суддів вважає, що відсутні порушення прав Позивача, за наслідком здійснення/не здійснення Відповідачем 1 та Відповідачем 2 державної реєстрації прав на вказаний будинок.

Поряд з цим, Позивач не вказує жодних підстав та порушень здійснених Відповідачем 1 та Відповідачем 2 при державній реєстрації спірного будинку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги по своїй суті є абстрактними, тобто не чіткими, не обґрунтованими, не зрозумілими та містять в собі декілька вимог, викладених у альтернативній формі.

Також, зі змісту позовних вимог Позивача вбачається, що порушення її прав обумовлено недотриманням як будівельних так і санітарних норм при здійснені будівництва за адресою: АДРЕСА_1, що свідчить про обрання Позивачем невірного способу захисту порушеного права, оскільки питання будівництва (дотримання всіх норм) не є компетенцією Відповідача 1 та Відповідача 2 та при здійснені реєстраційних дій не перевіряється останніми.

Позовні вимоги щодо заявлених прав та інтересів Позивача підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Отже, Позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених прав та інтересів.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частинами 1, 2 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, положеннями КАС України передбачено, що вихід судом за межі позовних вимог є правом суду, а не обов'язком.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог є обґрунтованим та законним, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки відсутні порушення прав та інтересів Позивача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 11 грудня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.