Справа № 808/74/15
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2015 рокусправа № 808/74/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелеповій Ю.О.

за участю представників:

позивача: - Безклепченко О. О. (дов. від 03.06.2015 р.)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Запорізької митниці Державної фіскальної служби України

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року

у справі № 808/74/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ей.Дж.Ей. Трейдінг України»

до Запорізької митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ей.Дж.Ей. Трейдінг України» звернулось до суду з позовом до Запорізької митниці ДФС України, в якому просило визнати протиправним та скасувати Рішення №112050000/2014/000452/1 про коригування митної вартості товарів від 02.12.2014, визнати протиправним та скасувати Картку відмови №112050000/2014/00767 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.12.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем подано митному органу вичерпний перелік документів на підтвердження митної вартості товару, який передбачено ст.53 Митного кодексу України, а відтак витребування додаткових документів митницею є неправомірним як і рішення про визначення митної вартості за резервним методом. Позивач вказує, що об'єктивна неможливість подання витребуваних додаткових документів у зв'язку з їх відсутністю у позивача не може бути підставою для відмови у визначенні митної вартості товару за основним методом - за ціною контракту. До того ж, позивач зауважує, що у рішенні митного органу про коригування митної вартості не надано жодного пояснення визначення митної вартості товару за резервним методом на підставі поданих позивачем документів та наявність підстав для визначення митної вартості за вказаним вище методом.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.04.2015 адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000452/1 від 02.12.2014 та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2014/00767 від 02.12.2014.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову позивачу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що документи, які надані позивачем до митного оформлення товару, не містять всіх відомостей відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності. Також, відповідач вказує, що позивачем не було подано додаткові документи у повному обсязі, а відтак дії щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству. До того ж, інформація, що міститься у витягах з програмно-інформаційного комплексу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України є достатньою для здійснення коригування митної вартості товарів за резервним методом визначення митної вартості товарів.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Зазначає, що судом прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 28.12.2007 між позивачем (Покупець) та фірмою «AGA UNIVERSAL INTERNATIONAL, INC. P.O. BOX: 545837 MIAMA, USA» (Продавець), укладений контракт №1 щодо постачання лакофарбової продукції. Відповідно до п.3.2 контракту товар постачається партіями у відповідності до Інкотермс 2000.

01.12.2014 ТОВ «В-БЕСТ», яке є митним брокером позивача згідно договору-доручення №ВБ-020 про надання послуг з декларування вантажів та митного оформлення, у порядку електронного декларування подано відповідачу митну декларацію МД-2 №112050000/2014/026266, згідно якої митна вартість товару заявлена за ціною Контракту, тобто за основним методом відповідно до ст.58 МК України.

При поданні вказаної ВМД декларантом задекларовані наступні документи: інвойси заводів-виробників АС №104579 та АС №104580-А від 27.10.2014; коносамент від 31.10.2014; прайси та гарантійні листи заводів-виробників Sherwin-Williams Company й Absolute Coatings, Inc.; інфойс фірми AGA UNIVERSAL INTERNATIONAL, INC. №12387, №12387/1 від 27.0.2014; пакувальні листи №12387, №12387/1 від 27.10.2014; додаток до контракту №1 від 28.12.2007 №12387 та №12387/1 від 27.10.2014; сертифікати походження та сертифікати якості; висновки санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-03/41018, №05.03.02-03/41017 від 10.05.2012; страховий поліс №103 від 31.10.2014; технічний опис продукції, що поставлена за інвойсами №12387, №12387/1 від 27.10.2014; контракт №1 від 28.12.2007; додатки до контракту №1 від 28.12.2007, №11 від 12.10.2010, №15 від 11.04.2011, №16 від 11.10.2011, №16/1 від 12.10.2011, №17 від 07.05.2012, №21 від 24.03.2014, №22 від 02.04.2014; дистриб'юторський договір від 01.04.2011 між Sherwin-Williams Company та AGA UNIVERSAL INTERNATIONAL, INC.; ексклюзивний дистриб'юторський договір від 15.01.2009 між Absolute Coatings, Inc. та AGA UNIVERSAL INTERNATIONAL, INC.; експортна декларація від 31.10.2014.

02.12.2014 митним органом направлено декларанту електронне повідомлення, що документи, надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару та містять наступні розбіжності: 1) в інвойсі від 27.10.2014 №12387 відсутнє посилання на додаток №12387 від 27.10.2014 до контракту, у якому визначається вартість вантажу; 2) згідно загальносвітової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості щодо умов платежу та умов поставки, які впливають на формування митної вартості, але у наданому прайс-листі від 01.01.2014 №AGA 2014 така інформація відсутня. Також, митним органом витребувані додаткові документи, а саме: виписки з бухгалтерської документації; каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

02.12.2014 декларанта ознайомлено з переліком витребуваних додаткових документів та цього ж дня останнім надано наступні документи: лист №237 від 02.12.2014, каталоги на продукцію та зазначено, що інші документи надати немає можливості.

02.12.2014 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000452/1, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом. При цьому, в рішенні зазначено, що документи, надані до митного оформлення містять розбіжності, які не дають можливості ідентифікувати партію товару. Відповідачем вказано, що надані декларантом додаткові документи не містять жодної цінової інформації щодо заявлених товарів. Декларант відмовився від надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість, а саме: виписки з бухгалтерської документації; каталоги виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Метод визначення митної вартості за ціною договору, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що заявлені неповні відомості про митну вартість товару відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України. Проведено консультацію між органом доходів і зборів і декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, за результатами якої прийнято рішення про неможливість застосування методів визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та подабних (аналогічних) товарів у зв'язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не можуть бути прийняті у зв'язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями (ГААТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст. 64 МК України використана наявна в митниці Міндоходів інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку для товару №5 - 8,75 дол. США за 1 кг (МД 100290003/2014/377189 від 14.10.2014) для товару №7 - 10,26 дол. США за 1 кг. (МД 700020000/2014/007657 від 07.11.2014).

02.12.2014 відповідачем прийнято картку відмови №112050000/2014/00767 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, в якій запропоновано позивачу подати нову митну декларацію з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000452/1 від 02.12.2014 р. та скоригувати нову митну вартість.

02.12.2014 та 03.12.2014 декларантом подано до митного органу нові митні декларації №112050000/2014/026336 та №112050000/2014/026454, в яких задекларовано митну вартість товару за резервним методом.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновків митного органу.

За правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України.

Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові, зазначені в цій частині, документи.

За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування (статті 55 МК України).

Згідно ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Згідно ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У статті 57 МК України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Порядок застосування резервного методу визначає стаття 64 МК України.

Так, згідно ч.ч.1, 2 вказаної статті у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При цьому, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митний кодекс України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Згідно п.п.1, 2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

З аналізу наведених норм вбачається, що для витребування додаткових документів у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено вище, не заперечується відповідачем, позивачем на підтвердження заявленої митної вартості надано комплект обов'язкових документів, передбачений ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які є належним чином оформленими, містять достовірні відомості, базуються на об'єктивних і документально підтверджених даних.

Посилання митного органу на розбіжності, що містяться в наданих позивачем документах, а саме: в інвойсі від 27.10.2014 №12387 відсутнє посилання на додаток №12387 від 27.10.2014 до контракту, у якому визначається вартість вантажу, та відсутність у прайс-листі від 01.01.2014 №AGA 2014 відомостей щодо умов платежу та умов поставки не приймаються колегією суддів в якості підстав для визначення митної вартості товару за резервним методом.

У відповідності до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, за визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

З наведених норм випливає наявність у митного органу повноважень щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення числового значення складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення.

Проте, в даному випадку відсутність в інвойсі від 27.10.2014 №12387 посилання на додаток №12387 від 27.10.2014 до контракту, а також та відсутність у прайс-листі від 01.01.2014 №AGA 2014 відомостей щодо умов платежу та умов поставки жодним чином не впливають на ціну, сплачену позивачем за партію вказаного товару і узгоджену сторонами Контракту, тобто не впливають на правомірність обраного позивачем методу митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2014 поставка товару (в тому числі і товару №5 та №7, вказаного у МД №112050000/2014/026266) здійснена AGA UNIVERSAL INTERNATIONAL, INC. на підставі Контракту №1 від 28.12.2007, умови поставки та оплати якого визначені додаткових угодах №11 від 12.10.2010, №11/1 від 12.10.2010, №23 від 15.04.2014: ціни на товар і умови поставки зазначені у додатках до цього контракту, вартість маркування, пакування, транспортування включено до ціни товару. У додатках №12387 та №12387/1 від 28.10.2014 до контракту зазначено умови поставки - CIF, порт м.Одеса.

Отже ціну ввезеного позивачем товару необхідно оцінювати не тільки з використанням довідникових документів, досліджених Запорізькою митницею, але і з урахуванням умов постачання CІF правил Інкотермс.

Судом першої інстанції з'ясовано, відповідачем не спростовано, що AGA UNIVERSAL INTERNATIONAL, INC. здійснює доставку товару на територію України морським транспортом в порт у м.Одеса на умовах CIF (Коносамент від 31.10.2014). Доставка товару з порту у м.Одеса до митниці у м.Запоріжжя, здійснення митного оформлення імпортованого товару, а також брокерські послуги покладаються на ТОВ «Ей.Дж.Ей. Трейдінг Україна» відповідно до умов контракту та умов поставки CIF Правил Інкотермс 2000. Транспортно-експедиційні послуги щодо організації перевезення товару надавалися ТОВ «Геотранс Сервіс» на підставі Генерального договору №134/14 від 08.09.2014. Послуги з декларування товару та митного оформлення надавалися позивачу ТОВ «В-БЕСТ» на підставі договору-доручення №ВБ-020 про надання послуг з декларування вантажів та митного оформлення від 21.05.2014.

Таким чином, за умовами контракту, видатки позивача на вищевказані витрати не включені до митної вартості товару та, відповідно, вони не впливають на формування ціни товару, що декларується.

Отже, вищенаведені відповідачем обставини не є свідченням неправильності визначення товариством числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару та не стосується відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті товариством за цей товар, а тому не може бути свідченням неправильності визначення товариством числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару.

Первісно надані декларантом документи, обов'язковість надання яких для митного оформлення передбачена у ч.2 ст.53 МК України, містили всі відомості щодо ціни товару і будь-яких розбіжностей у цих документах митним органом не було виявлено.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги також, що інших підстав, передбачених ч.3 ст.53 МК України, які б обумовили правомірність дій відповідача щодо витребування додаткових документів у декларанта, митним органом не зазначено, колегія суддів вважає, що обґрунтування причин, які обумовлювали вимогу до позивача надати додаткові документи, стосовно наявності вищенаведених розбіжностей, є надуманим та неправомірним, такими, що не стосуються складових митної вартості товару, і, відповідно, це не давало право відповідачу на витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару у товариства.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України, не доведено, що при декларуванні позивачем товару за першим методом (вартістю Контракту) були наявними обставини, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у митного органу щодо вартості імпортованого товару.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про безпідставність прийняття відповідачем рішення №112050000/2014/000452/1 про коригування митної вартості товарів від 02.12.2014 та картки відмови №112050000/2014/00767 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.12.2014.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі № 808/74/15 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко