Справа № 805/4897/15-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 р. Справа №805/4897/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14год.20хв.

постановлено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Троянової О.В.

при секретарі Кудрі В.Г.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача 1 не зявився,

представника відповідача 2 не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Пектус

до ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, ОСОБА_2 міського управління юстиції у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення від 23.07.2015 року про анулювання витягу з реєстру платників податку на додану вартість (ІПН: 30) ТОВ Пектус, зобовязання ОСОБА_2 міського управління юстиції у Донецькій області скасувати запис державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції у Донецькій області №3011615 від 23.07.2015 року про внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Пектус звернулося з позовом до ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, ОСОБА_2 міського управління юстиції у Донецькій області визнання протиправним та скасування рішення від 23.07.2015 року про анулювання витягу з реєстру платників податку на додану вартість (ІПН: 30) ТОВ Пектус, зобовязання ОСОБА_2 міського управління юстиції у Донецькій області скасувати запис державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції у Донецькій області №3011615 від 23.07.2015 року про внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою/ а.с.4-11/.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податковим органом неправомірно було прийнято рішення від 23.07.2015року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість з підстав незнаходження позивача за юридичною адресою, оскільки підприємство знаходиться за адресою, що зазначена в його статутних документах. Позивач зазначив, що між ним та фізичною особою ОСОБА_3 08.05.2015 року було укладено договір оренди нежитлового приміщення площею 10кв.м за адресою: м. Маріуполь, пр. Перемоги, буд.36/13, який на даний час є діючим. Крім того, зазначив, що про факт анулювання підприємству реєстрації платника податку на додану вартість, позивач дізнався від своїх контрагентів у серпні 2015року та підтвердив даними Інтернет ресурсу, згідно яких вбачається, що витяг з реєстру платників ПДВ було скасовано за ініціативою податкового органу 23.07.2015року у звязку з внесенням до Єдиного державного реєстру запису про відсутність підприємства за його місцезнаходженням. Зауважив про невиконання податковим органом приписів Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів ДПС, затвердженого Наказом ДПА України від 17.05.2010року за №336.

19.11.2015 року представником позивача надані суду уточнення до позовної заяви, в яких просить суд скасувати рішення від 23.07.2015року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та зобовязання відповідача 2 скасувати запис державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції Донецької області №3011615 від 23.07.2015року про внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою/а.с.39/.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений позов, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов.

Відповідач 1, Маріупольська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, в яких посилався на додержання вимог п.184.10 ст.184 Податкового кодексу України та п.5.7 Положення №1130 при прийнятті оскаржуваного рішення. Зазначав, що Орджонікідзевським відділенням Маріупольскої ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області було отримано довідку оперативного управління ОСОБА_2 ОДПІ від 07.07.2015 року, згідно якої місцезнаходження ТОВ «Пектус» не встановлено. На підставі вказаної довідки, було складено Рішення про доцільність направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням та сформовано повідомлення , зазначене повідомлення від 10.07.2015 р. направлено державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених Законом № 755. 23.07.2015 р. податковою інспекцією було отримано відомості державного реєстратора про внесення до ЄДР запису «143-внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою». На підставі чого податковою було складено Рішення про анулювання реєстрації платника податків на додану вартість від 23.07.2015 р. № 47, на підставі якого було анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 5830. Просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі /а.с.58-59/.

Надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника податкового органу/а.с.101/.

Відповідач 2, Маріупольське міське управління юстиції Донецької області, в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення щодо виконання приписів ч.12 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» під час внесення до ЄДР спірного запису. Повідомив, що 14.07.2015 року до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і легалізації обєднань громадян ОСОБА_2 міського управління юстиції надійшло повідомлення з податкової про відсутність юридичної особи за місцем знаходження, в той самий день 14.07.2015 року було роздруковано повідомлення про необхідність подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу та 15.07.2015р. поштовим відправленням було відправлене відповідне повідомлення , а 23.07.2015 р. до відділу повернувся поштовий конверт з відміткою, що по даному адресу така організація не знаходиться, про що 23.07.2015р. державним реєстратором внесено запис до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про «Повернуте поштове відправлення», відповідно до ч.14 ст.19 ЗУ «Про реєстрацію….».Просив розглянути справу без участі державного реєстратора/а.с.76/.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача,вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Пектус зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 06.05.2015 року, ідентифікаційний код юридичної особи 39780510, місцезнаходження юридичної особи: 87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Перемоги, будинок 36/23, перебуває на обліку як платник податків у ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДВС у Донецькій області. Підприємство було зареєстровано в якості платника податку на додану вартість з 01.06.2015року по 23.07.2015року, про що свідчить витяг з реєстру платників податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер № 30 (а.с.12-14)

Відповідач 1 Маріупольська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області діє на підставі положення про Державну фіскальну службу України та керується Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач 1 у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач 2 - Маріупольське міське управління юстиції у Донецькій області, відповідно до Положення «Про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5 зареєстрованого в Мінюсті 23.06.2011 №760/19498 є територіальним органом Міністерства юстиції України. В особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, реалізує державну політику з питань державної реєстрації.

Таким чином, відповідач 2 у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

23 липня 2015 року ОСОБА_2 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області прийнято рішення №47 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю Пектус /а.с.97-99/.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернувся до суду із даним позовом.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд доходить висновку, що відповідачі не довели правомірність прийнятого рішення, своїх дій з наступних підстав.

Відносини, які виникають у сфері обліку платників, зокрема платників податку на додану вартість, регулюються Конституцією України, Податковим Кодексом України (далі ПКУ), Законом України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» із змінами та доповненнями (далі Закон №755), Порядком обліку платників податків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (зі змінами) (далі Порядок №1588), Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130 (зі змінами) (далі Положення №1130) та іншими правовими актами.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області було отримано довідку оперативного управління ОСОБА_2 ОДПІ від 07.07.2015 №12409/7/05-83-15-113-1, згідно якої місцезнаходження ТОВ Пектус не встановлено. /а.с.90/.

Підстав виникнення необхідності перевірки місцезнаходження юридичної особи та складання зазначеної довідки оперативним управлінням ОСОБА_2 ОДПІ суду не надано.

10.07.2015 року на підставі вказаної довідки, відповідно до вимог п.12.5 розділу XII Порядку №1588, податковим органом прийнято Рішення про доцільність направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. № 18-ОПП №199/05-83-18-12/а.с.95-96/ та сформовано повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням № 12763/10/05-83-18-12 від 10.07.2015р/а.с.89/. Зазначене повідомлення було направлено державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених ч.12 ст.19 Закону № 755.

14.07.2015 року відповідачем 2 було отримано повідомлення від податкового органу про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням №12763/10/05-83-18-12 від 10.07.2015р. та 15.07.2015р. направлено позивачу повідомлення від 14.07.2015року за №4.8-30/2452 щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу/а.с.81/.

23.07.2015 року до відповідача 2 повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат не розшукан»/а.с.78/, у звязку з чим державним реєстратором 23.07.2015року було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою.

23.07.2015 року податковою інспекцією отримано відомості державного реєстратора за №3011615 про внесення до Єдиного державного реєстру (далі ЄДР) запису «143 - Внесення iнформацiї щодо вiдсутностi юридичної особи за вказаною адресою».

Згідно вимог п.5.6 Положення №1130, податковою інспекцію було складено Рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 23.07.2015р. №47, на підставі якого у звязку з наявністю в ЄДР запису про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, та відповідно до п.п. «ж» п. 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, було анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ Пектус (, індивідуальний податковий номер 30)/а.с.97-99/.

Зазначене рішення, відповідно вимог п.184.10 ст.184 ПКУ та п 5.7. Положення №1130, 28.07.2015 року було направлено платнику засобами Укрпошти заказаним відправленням з повідомленням/а.с.92/.

Реєстрація особи як платника податку на додану вартість та анулювання такої реєстрації регулюється положеннями статей 180-184 розділу V ПК України та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, (далі Положення 1130).

Так, відповідно до п.184.1 «ж» ст.184 Податкового кодексу України реєстрація платника податку діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо, зокрема, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно п.5.5 Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014року за №1130, анулювання реєстрації за ініціативою відповідного контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах б з пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти б з пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є: повідомлення державного реєстратора, відомості з Єдиного державного реєстру щодо наявності запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи підприємця за місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (підстава підпункт ж пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу).

Згідно п.п. 3.1.1, п.п.3.1.2 Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів ДПС, затвердженого Наказом ДПА України від 17.05.2010року за №336, щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурні підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до приписів п. 4.2 Положення №336 підрозділ податкової міліції при прийнятті рішення про організацію заходів із встановлення місцезнаходження платника податків обов'язково здійснює вихід за його адресою.

У разі незнаходження за адресою платника податків необхідно: якщо платник податків зареєстрований за адресою жилого приміщення (квартири), опитати власника такого приміщення (квартири) (за згодою) щодо місцезнаходження за вказаною адресою платника податків, а також місцезнаходження посадових осіб платника податків, та оформити відповідно такі заходи (пояснення або рапорт); якщо платник податків зареєстрований за адресою приміщення, в якому розташовано виробництво, офіси тощо, необхідно опитати власника приміщення-орендодавця (за згодою) щодо оренди та місцезнаходження платника податків, вказаного у запиті (пояснення або рапорт).

При цьому, в порушення приписів п.п. 3.1.1, 3.1.2, 4.2 Положення №336 відповідачем 1 не надано суду доказів того, що власник приміщення орендодавець був опитаний щодо оренди та місцезнаходження платника податків,не надано доказів, щодо проведення відповідних заходів: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Разом з тим, у наданій суду Довідки, за підписом начальника оперативного управління ОСОБА_2 ОДПІ від 07.07.2015 р., зазначено, що проведено необхідні та достатні заходи щодо встановлення місцезнаходження платника податків, за результатами яких: місцезнаходження платника податків не встановлено. За вказаною адресою знаходиться житлова 5-ти поверхова будівля, інші СГД, приватна. Вивісок, рекламних стендів інших ознак присутності за вказаною адресою представників ПП «Триада-М» не встановлено.

Тобто,з зазначеного документу неможливо зясувати місцезнаходження (місце проживання) якого саме платника податків встановлював податковий орган.

Інформації щодо місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками в зазначеному документі не відображено.

Інших доказів,щодо неможливості встановлення місцезнаходження платника податків, відповідачем суду не надано.

Разом з тим, позивачем-платником податків надано суду договір, що був укладений між ним та фізичною особою ОСОБА_3 від 08.05.2015 року стосовно оренди нежитлового приміщення площею 10кв.м за адресою: м. Маріуполь, пр. Перемоги, буд.36/23/а.с.15/. Сторонами не надано доказів стосовно розірвання зазначеного договору оренди приміщення.

Суд зазначає, що податковим органом до матеріалів справи долучено ідентифікційні дані платника податків /а.с.93-94/, з яких вбачається, що юридичною адресою позивача є: населений пункт - м. Маріуполь, район міста Орджонікідзевський, тип вулиці проспект, вулиця Перемоги, номер будинку 36, доповнення 23, без номеру корпусу, без номеру квартири.

Позивачем надано суду лист Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» Донецька дирекція Центр поштового звязку №5 від 26.11.2015року за №16/10-2-638, з якого вбачається, що заказний лист відповідача 2 щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу надійшов до центру поштового звязку 16.07.2015року, проте листоношею підприємство не було рошукано, оскільки за адресою пр. Перемоги, буд.36 в квартирі №23 мешкають люди які не мають відношення до ТОВ Пектус, а договір про направлення кореспонденції в липні 2015року підприємством укладений не був. Заказний лист 17.07.2015року був повернутий для уточнення адреси за підставою адресат не розшукан/а.с.67/.

Відповідно до п.116 Постанови Кабінету Міністрів України за №270 від 05.03.2009року «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Згідно п.117 Постанови №270 поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Таким чином, постановою визначений вичерпний перелік повернення об'єктом поштового зв'язку відправнику поштових відправлень та строк їх збереження об'єктом поштового зв'язку, який не було додержано центром поштового зв'язку.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що заказний лист був повернутий відправнику для уточнення адреси підприємства.

Проте, відповідачем 2 при внесенні спірного запису до ЄДР не було враховано те, що юридичну адресу підприємства, яка була вказана державним реєстратором на поштовому відправленні - пр. Перемоги, буд.36/23 можливо читати як будинок 36/23 та і як АДРЕСА_1.

Так, з матеріалів справи вбачається, що юридичною адресою підприємства є саме: м. Маріуполь, пр. Перемоги, будинок 36/23, тобто, не багатоквартирний дім, як то було зазначено в листі Центру поштового звязку №5 від 26.11.2015року за №16/10-2-638, а окрема будівля за №36/23.

Таким чином, судом встановлено, що не отримання позивачем повідомлення від 14.07.2015року за №4.8-30/2452 щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, та як наслідок повернення його на адресу відповідача 2 сталось не з вини підприємства.

На підтвердження знаходження підприємства за юридичною адресою, позивачем надано листи, що надходили на адресу товариства з Державної фіскальної служби України та Донецького окружного адміністративного суду, та були отримані підприємством/а.с.108,109/.

Згідно з п.1 Розділу ІІ Наказу № 119/5/50 передача відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру державними реєстраторами юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців протягом робочого дня шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та інших відомостей, визначених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - відомості з Єдиного державного реєстру), з Єдиного державного реєстру до реєстрів Міндоходів України здійснюється автоматично програмними засобами ведення Єдиного державного реєстру не пізніше 10 год. 00 хв. наступного робочого дня.

З пояснень, наданих представником позивача в судовому засіданні зясовано, що 24.07.2015 року директора позивача в телефонному режимі державний реєстратор повідомив про необхідність здати форму №6 в підтвердження відомостей місцезнаходження юридичної особи, що і було виконано.

Крім того, з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що 23.07.2015року державним реєстратором внесено інформацію щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою, при цьому, 24.07.2015року державним реєстратором внесено інформацію щодо підтвердження відомостей про юридичну особу. Станом на 13.11.2015року (дата формування витягу) статус відомостей про юридичну особу відомості підтверджено/а.с.40-44/.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст. 7 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідачі, які є суб'єктами владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення та вчинення певних дій, діяли без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням обставин зясованих судом щодо відсутності вини позивача у неотриманні ним повідомлення від 14.07.2015року за №4.8-30/2452 та залишення без уваги відповідачем 2 висновку Центру поштового звязку стосовно досилання поштового відправлення для уточнення адреси, яке було сприйнято державним реєстратором як повернення поштового відправлення, суд вважає за необхідне скасувати запис державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції Донецької області №3011615 від 23.07.2015року про внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою.

За таких обставин, позовні вимоги в частині скасування рішення від 23.07.2015року №47 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість з підстав підпункту ж пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачами в судовому засіданні не доведено, що оскаржуване рішення прийнято законно, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, а також те що запис державного реєстратора про відсутність підприємства за вказаною адресою зроблено правомірно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Пектус до ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, ОСОБА_2 міського управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 23.07.2015 року про анулювання витягу з реєстру платників податку на додану вартість (ІПН: 30) ТОВ Пектус, зобовязання ОСОБА_2 міського управління юстиції у Донецькій області скасувати запис державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції у Донецькій області №3011615 від 23.07.2015 року про внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою - задовольнити.

Скасувати рішення ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 23.07.2015 року № 47 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Зобовязати Маріупольське міське управління юстиції у Донецькій області скасувати запис державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції у Донецькій області №3011615 від 23.07.2015 року про внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини 09 грудня 2015 року.

Постанова у повному обсязі виготовлена та підписана 14 грудня 2015 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Троянова О.В.