Справа № 804/15171/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 - судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (далі - позивач) до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (далі - відповідач-1) та до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області (далі - відповідач-2), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування п.1 Наказу Голови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року № 29 в частині скасування пункту другого наказу № 54 від 05 грудня 2013 року «Про зарахування до штату Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська», яким встановлено судді ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу, про зобов'язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області провести нарахування і виплату (відповідно до положення частини 5 статті 129 Закону України від 07 липня 2010 року N 2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів») позивачу щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу, починаючи з 15 квітня 2015 року, з урахуванням індексації та здійснювати таку виплату в подальшому, про зобов'язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату суддівської винагороди, з врахуванням щомісячної доплати за вислугу років за стаж роботи до 5 років - 15% посадового окладу, та виплачених сум, й в подальшому нараховувати суддівську
винагороду з щомісячною доплатою за вислугу років за стаж роботи до 5 років - 15%
посадового окладу. На обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що положення Закону України від 12.02.15 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», який набрав чинності 28 березня 2015 року, у тому числі положення щодо умов виплати і набуття права на отримання щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу, у взаємозв'язку із статтею 58 Конституції України застосовуються до тих відносин, що виникли після набуття чинності таким Законом. На думку позивача, нові умови виплати щомісячної доплати за вислугу років, як складової частини суддівської винагороди, застосовуються до відносин з оплати праці тих суддів, які отримали право на суддівську винагороду після 28 березня 2015 року, тобто після набуття ним чинності вказаним законом. Оскільки позивач отримала право на суддівську винагороду і вже реально її отримувала до 28.03.15, підстави для позбавлення її права на отримання щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу на підставі вказаного закону відсутні. До суду від позивача надійшло клопотання про розгляду справи без її участі.
Відповідач-1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідач-2 проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що оскільки стаж роботи позивача на посаді судді є меншим ніж 3 роки, законні підставі для нарахування та виплати позивачу щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу, враховуючи приписи Закону України від 12.02.15 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», відсутні. За змістом прохальної частини заперечень відповідача-2 останній просить провести розгляд справи у відсутності представника.
Третя особа правом участі в судовому засіданні не скористалась, заперечення/пояснення по суті спору до суду не надала.
З огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову та заперечень, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Як свідчать матеріали справи, Указом Президента України від 07 листопада 2013 року № 620/2013 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. На реалізацію вказаного Указу наказом Голови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 грудня 2013 року № 54 ОСОБА_1 зараховано до штату Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області та відповідно до ч.5 ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу (а.с.12).
Наказом голови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.01.15 № 1 «Про зміну прізвища ОСОБА_1.», згідно зі свідоцтва про укладення шлюбу за серією НОМЕР_1, виданого 19.12.14 Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, наказано в подальшому прізвище судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 вважати «ОСОБА_1».
У зв'язку із набранням чинності 28.03.15 Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.15 №192, керуючись ч.5 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.10 №2453, Головою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 15.04.15 прийнятий наказ № 29 «Про встановлення щомісячної доплати за вислугу років», п.1 якого скасовано п.2 наказу від 05.12.13 № 54, яким позивачу було встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 % посадового окладу.
Не погоджуючись із п.1 наказу від 15.04.15 №29 в частині, що стосується позивача, а також із фактом припинення виплати останній щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 % посадового окладу, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Розв'язуючи спір, суд зазначає наступне. Розмір суддівської винагороди, її складові, а також визначення стажу роботи судді, у тому числі посади, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді, врегульовані ст. 133 і ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Положеннями ч.1 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
За приписами ч.2 ст.133 означеного закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
28.03.15 набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.15 №192-VIII (далі - Закон №192), яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладено у новій редакції.
Так, на час призначення позивача на посаду судді діяла редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка передбачала виплату суддям щомісячної доплати за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу (ч. 5 ст.129).
Згідно з абз. 1 ч.5 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону №192, суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.
Як вбачається з розрахункових листів, копії яких наявні в матеріалах справи, протягом 2014р. та з січня по березень 2015р. до суддівської винагороди позивача щомісяця була включена доплата за вислугу років в розмірі 15% посадового окладу, а починаючи з квітня 2015р. по вересень 2015р. суддівська винагорода позивача щомісячної доплати за вислугу років в розмірі 15% посадового окладу не включає (а.с.16-17).
Таким чином, спірні правовідносини виникли з приводу обмеження прав позивача в отриманні з дня набрання чинності Законом України №192 доплати за вислугу років в розмірі 15% посадового окладу, яку вона отримувала до набрання чинності вказаним законом.
За змістом ст.127 Конституції України та ст.53 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній до 28.03.15) обмеженням щодо реалізації особою, яка є суддею, гарантованих Конституцією України прав, є зокрема відсутність права обіймати будь-які інші, крім посади судді, оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу, крім наукової, викладацької та творчої; суддя не має права поєднувати свою діяльність із підприємницькою або адвокатською, не може належати до політичної партії чи професійної спілки, виявляти прихильність до них, брати участь у політичних акціях, мітингах, страйках. В свою чергу держава встановлює для суддів компенсаційні трудові гарантії, а також гарантує належне матеріальне та соціальне забезпечення судді, котре є складовим, що забезпечує незалежність судді (ч.4 ст.47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній до 28.03.15).
Згідно зі ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.
Приписами ч.6 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній до 28.03.15) визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.
З огляду на викладені законодавчі приписи, ч.5 ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній до 28.03.15) було встановлено, що суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 15 відсотків - за наявності стажу роботи до 5 років.
Прикінцеві та перехідні положення Закону №192 не містять положення стосовно збереження за суддями, які на момент набрання ним чинності мали стаж роботи на посаді судді менше 3 років, щомісячної доплати за вислугу років, яку вони отримували відповідно до законодавства, що діяло на день набрання ним чинності. Відсутність такої норми, як і припинення виплати суддям, які на момент набрання Законом №192 чинності мали стаж роботи на посаді судді менше 3 років, щомісячної доплати за вислугу років, яку вони отримували відповідно до законодавства, що діяло на день набрання ним чинності, є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією і законами України, оскільки, як зазначено вище, зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.
Враховуючи викладене, зважуючи на приписи ст.8 Конституції України, за якою вона має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, а також з огляду на роз'яснення, надані Пленумом Верховного Суду України в постанові «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.96 №9, за якими, зокрема судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй, суд доходить до висновку, що судді, стаж роботи яких на посаді судді, на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» складав менше 3 років, але які отримували щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків, із набуттям чинності вказаним законом, право на отримання такої щомісячної доплати не втрачають, та мають право її отримувати до набуття ними стажу роботи на посаді судді до 3-х років.
За викладених обставин наказ відповідача-1 в оскаржуваній частині є таким, що не відповідає критеріям правомірності рішень суб'єктів владних повноважень, наведених в ч.3 ст.2 КАС України, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню в цій частині, а позовні вимоги в частині зобов'язання відповдіача-2 провести нарахування і виплату (відповідно до положення частини 5 статті 129 Закону України від 07 липня 2010 року N 2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів») судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу, починаючи з 15 квітня 2015 року, з урахуванням індексації, та здійснити перерахунок та виплату суддівської винагороди, з врахуванням щомісячної доплати за вислугу років за стаж роботи до 5 років - 15% посадового окладу, та виплачених сум, підлягають задоволенню шляхом зобов'язання відповаідача-2 нарахувати та виплатити позивачу щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2015 року, з урахуванням індексації.
Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача-2 в подальшому нараховувати та виплачувати щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 15% суд зазначає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки суд захищає порушене право позивача, а надалі невідомо чи буде право позивача порушено в майбутньому.
Отже позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати п. 1 Наказу Голови Дніпровського районного
суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року № 29 в
частині скасування п.2 наказу № 54 від 05 грудня 2013 року «Про
зарахування до штату Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська», яким
встановлено судді ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років у
розмірі 15 відсотків посадового окладу.
Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити судді Дніпровського районного
суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2015 року, з урахуванням індексації.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев