Справа № 815/4667/14
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4667/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Вербицької Н.В., Єщенка О.В.

розглянув в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року за адміністративним позовом приватного підприємства «Фірма Грат» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року приватне підприємство «Фірма Грат» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29 липня 2014 року № про збільшення грошових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 52 500 грн. та № про зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за лютий 2014 року в розмірі 24 420 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що реальність укладених угод з ТОВ «Спецбілд» та ТОВ «Топ Трейдінг» підтверджується наявними у ПП «Фірма Грат» первинними документами, на момент здійснення господарських операцій щодо поставки будматеріалів та виконання підрядних робіт вказані контрагенти мали належну правоздатність, перебували на обліку в органах державної податкової служби, відомості про них були наявні у Єдиному державному реєстрі. Позивач вважає безпідставними посилання ДПІ у Приморському районі м.Одеси на акти про неможливість проведення зустрічних звірок ТОВ «Спецбілд» та ТОВ «Топ Трейдінг», зазначивши, що у вказаних актах податковий орган може лише констатувати факт неможливості здійснення відповідного зіставлення документів платника податків, однак не наділений повноваженнями в таких актах визнавати правочини нікчемними із застосуванням наслідків нікчемності.

За наслідками розгляду адміністративного позову Одеським окружним адміністративним судом 09 грудня 2014 року ухвалено постанову про задоволення позову ПП «Фірма Грат».

Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № та № від 29.07.2014р.

Приймаючи означене рішення, Одеський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що позивач підтвердив належним чином оформленими первинними документами право на включення до податкового кредиту сум ПДВ за податковими накладними, отриманими від ТОВ «Спецбілд» за наслідками виконання договору підряду №2014/02 від 09.01.2014р. та від ТОВ «Топ Трейдінг» за наслідками виконання договору поставки будматеріалів №08/14 від 14.01.2014р. Суд зазначив, що неможливість проведення звірок контрагентів позивача через їх відсутність за юридичною адресою на час проведення таких звірок не свідчить про відсутність господарської діяльності такими підприємствами на час здійснення відповідних господарських операцій з ПП «Фірма Грат».

В апеляційній скарзі ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та відмовити ПП «Фірма Грат» у задоволенні поданого ним позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом не надано належної правової оцінки доводам відповідача про відсутність у контрагентів позивача ТОВ «Спецбілд» та ТОВ «Топ Трейдінг» необхідних умов для здійснення господарської діяльності у задекларованих обсягах, а також відображення ними здійснення господарських операцій з «ризиковими» суб'єктами господарювання.

Також, апелянт посилається на: ненадання до перевірки товарно-транспортних накладних в підтвердження поставки товару за договором поставки №08/14 від 14.01.2014р., укладеним з ТОВ «Топ Трейдінг»; надання до перевірки актів приймання-передачі підрядних робіт за договором підряду №2014/02 від 09.01.2014р., укладеним з ТОВ «Спецбілд», які не відповідають вимогам типової форми первинних облікових документів у будівництві; ненадання проектно-кошторисної документації, локальних кошторисів та підсумкових відомостей ресурсів, які є невід'ємною частиною актів приймання виконаних будівельних робіт.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, у період з 26.06.2014р. по 03.07.2014р. податковим ревізором-інспектором відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Фірма Грат» з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків ТОВ «Топ Трейдінг» за період січень - лютий 2014 року та ТОВ «Спецбілд» за період січень-лютий 2014 року та визначення впливу на податковий облік, за результатами якої складено акт перевірки №3883/15-53-22-01/31309370 від 10.07.2014р.

У висновках акту перевірки вказується на порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження ПДВ до сплати за січень 2014 року на загальну суму 35 000 грн. та завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9) (позитивне значення) по рядку 19 Декларації за лютий 2014 року на 24 420 грн.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що позивачем у січні - лютому 2014 року до податкового кредиту включено суми ПДВ, які входять до вартості придбання товарів (робіт, послуг) по господарських операціях з ТОВ «Спецбілд» () та ТОВ «Топ Трейдінг» (). При цьому, перевіркою встановлено, що відповідно до актів ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 01.04.2014р. №1818/15-53-22-3/38945620 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Спецбілд» щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за період січень-лютий 2014 року» та від 01.04.2014р. №1822/15-53-22-03/38967665 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Топ Трейдінг» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за період січень-лютий 2014 року» контрагенти позивача не знаходяться за місцезнаходженням та мають стан « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. ТОВ «Спецбілд» та ТОВ «Топ Трейдінг» не мають основних засобів, трудових ресурсів та виробничих потужностей, що свідчить про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання будь-яких послуг та постачання товарів, декларують господарські операції з «ризиковими» суб'єктами господарювання, що, за висновками перевіряючих, являється доказом про відсутність реальності господарських операцій.

На підставі викладеного, а також з посиланням на ненадання товарно-транспортних накладних, в підтвердження перевезення придбаного у ТОВ «Топ Трейдінг» товару, та недоліки в заповненні актів приймання-передачі підрядних робіт за договором підряду №2014/02 від 09.01.2014р., укладеним з ТОВ «Спецбілд», ДПІ у Приморському районі м.Одеси дійшла висновку, що правочини, здійснені ПП «Фірма Грат» з контрагентами є безтоварними. За висновками податкового органу, ПП «Фірма Грат» безпідставно включило до складу податкового кредиту суми ПДВ за операціями з ТОВ «Спецбілд» та ТОВ «Топ Трейдінг», чим порушило п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

29 липня 2014 року, на підставі акту перевірки №3883/15-53-22-01/31309370 від 10.07.2014р., відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення: № про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 35000 грн. та нарахування штрафних(фінансових) санкцій в сумі 15 700 грн.; № про зменшення підприємству суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 24420 грн. за лютий 2014 року.

Задовольняючи позов ПП «Фірма Грат» про скасування вказаних податкових повідомлень-рішень суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявність порушень позивачем, зафіксованих актом перевірки №3883/15-53-22-01/31309370 від 10.07.2014р., а тому визначення на підставі такого акту підприємству до сплати грошових зобов'язань є неправомірним. Колегія суддів погоджується з таким висновком Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності надання послуг із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб'єктності сторін господарського договору, можливості реального надання послуг тощо.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Колегією суддів встановлено, що у перевіряємий період ПП «Фірма Грат» здійснювало діяльність з будівництва житлових і нежитлових будівель, на що отримало відповідну Ліцензію серії АГ №576547, видану Міністерством регіонального розвитку та будівництва України терміном дії з 10.05.2011р. по 10.05.2016р.

Податковий кредит січня 2014 року позивач формував за результатами здійснення господарських операцій з ТОВ «Спецбілд», яке здійснювало діяльність з будівництва житлових і нежитлових будівель, та ТОВ «Топ Трейдінг», яке займалося неспеціалізованою оптовою торгівлею.

Так, як вбачається з матеріалів справи та зафіксовано актом перевірки, 01.04.2013р. між ТОВ «Проджекті-Ка», як замовником, та ПП «Фірма Грат», як підрядником, було укладено договір підряду №2014/14, за умовами якого Підрядник зобов'язується за завданням Замовника своїми та залученими силами на свій ризик, виконати будівельно-монтажні роботи з улаштуванням монолітних залізобетонних підпільних каналів, влаштування підземного допоміжного спорудження на об'єкті капітального будівництва - «Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту «Одеса» за адресою: 65054, м.Одеса, Центральний Аеропорт, буд.2, закінчити роботи у встановлений у п.4.1. Договору строк та передати по акту прийому-передачі виконаних робіт замовнику відповідно до проектно-кошторисної документації, а Замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик, передати затверджену проектну-кошторисну документацію, дозвіл на будівництво, прийняти об'єкт (закінчені будівельні роботи) та своєчасно оплатити їх.

Для здійснення будівельних робіт за вказаним договором, 09.01.2014р. між ПП «Фірма Грат», як замовником, та ТОВ «Спецбілд», як підрядником, укладено договір підряду №2014/02, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов'язання по виконанню робіт на об'єктах Замовника, а саме: виготовлення металоконструкцій, монтаж металоконструкцій, улаштування покрівельного покриття, улаштування фасадних систем, застіклення фасаду, виготовлення конструкцій із монолітного залізобетону, загально-будівельні роботи.

Вказаний договір підписаний директорами підприємств, які мали повноваження на укладення угод, їх підписи завірені відповідними печатками підприємств.

Апеляційний суд встановив, що протягом січня-лютого 2014 року ПП «Фірма Грат» отримувало від ТОВ «Спецбілд» послуги за договором №2014/02 від 09.01.2014р., в підтвердження чого в матеріалах справи містяться акти приймання виконаних підрядних робіт за січень-лютий 2014 року та податкові накладні №43 від 05.02.2014р. на загальну суму 6000 грн. (в т.ч. ПДВ 1000 грн.), №462 від 31.01.2014р. на загальну суму 58 590 грн. (в т.ч. ПДВ 9765 грн.), №27 від 04.02.2014р. на загальну суму 24 600 грн. (в т.ч. ПДВ 4100 грн.), №28 від 04.02.2011р. на загальну суму 57 000 грн. (в т.ч. ПДВ 9500 грн.). Позивачем було сплачено ТОВ «Спецбілд» кошти за зазначені послуги, що не заперечується відповідачем.

В апеляційній скарзі ДПІ у Приморському районі м.Одеси, в обґрунтування висновку про безтоварність господарських операцій позивача з ТОВ «Спецбілд», посилається на те, що акти приймання-передачі підрядних робіт за договором підряду №2014/02 від 09.01.2014р., укладеним з ТОВ «Спецбілд», не відповідають вимогам типової форми первинних облікових документів у будівництві. Колегія суддів не бере до уваги такі доводи апелянта, оскільки вважає, що недоліки в оформленні первинних документів не роблять такі документи недійсними, а сам по собі акт прийому виконаних підрядних робіт не є документом, на підставі якого формується податковий кредит по операціях, на виконання яких складено такий акт.

Актом перевірки не зафіксовано, що на момент її проведення позивачем не надано до перевірки податкові накладні, або податкові накладні оформлені із порушеннями ст.201 Податкового кодексу України чи ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В підтвердження можливості ТОВ «Спецбілд» виконання робіт за договором №2014/02 від 09.01.2014р. та наявність у вказаного товариства відповідних виробничих можливостей в матеріалах справи міститься копія ліцензії на здійснення будівельної діяльності серії АЕ №280232, видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, терміном дії з 08.11.2013р. по 08.11.2016р.

Апеляційний суд, також, встановив, що 14.04.2014р. між ТОВ «Топ Трейдінг», як продавцем, та ПП «Фірма Грат», як покупцем, укладено договір поставки №08/14, за умовами якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця належні Продавцю будівельні матеріали, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Вказаний договір підписаний директорами підприємств, які мали повноваження на укладення угод, їх підписи завірені відповідними печатками підприємств.

В підтвердження виконання умов вказаного договору в матеріалах справи містяться:

- видаткові накладні №РН-00225 від 16.01.2014р. на суму 52380 грн. (в т.ч. ПДВ 8730 грн.), №РН-00363 від 25.01.2014р. на суму 46800 грн. (в т.ч. ПДВ 7800 грн.), №РН-00386 від 27.01.2014р. на суму 52230 грн. (в т.ч. ПДВ 8705 грн.), №РН-00051 від 04.02.2014р. на суму 58920 грн. (в т.ч. ПДВ 9820 грн.);

- податкові накладні №225 від 16.01.2014р., №51 від 04.02.2014р., №386 від 27.01.2014р., №363 від 25.01.2014р., суми ПДВ за якими включено позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

Апеляційний суд встановив, що придбані у ТОВ «Топ Трейдінг» будівельні матеріали (труби, лист, швелер, арматура) використано позивачем у здійсненні підрядних робіт за договором від 01.04.2013р., укладеним з ТОВ «Проджекті-Ка», та договором від 23.12.2013р., укладеним з ТОВ «Інтерія ЛТД», за якими ПП «Фірма Грат» виступало підрядником.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на ненадання позивачем до перевірки доказів транспортування придбаного у ТОВ «Топ Трейдінг» товару.

Апеляційний суд критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки встановив, що за умовами п.1.3 Договору поставки №08/14 від 14.01.2014р., поставка товару здійснюється автомобільним транспортом ПП «Фірма Грат». Більше того, ненадання такого документу як товарно-транспортна накладна чи надання його неоформленого належним чином, не може бути єдиною підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару, оскільки відповідною транспортною документацією обов'язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання товару.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів колегія суддів доходить висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між ПП «Фірма Грат» та ТОВ «Спецбілд» і ТОВ «Топ Трейдінг».

В запереченнях проти позову та в обґрунтовування вимог апеляційної скарги ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області посилається на відсутність ТОВ «Спецбілд» і ТОВ «Топ Трейдінг» за податковою адресою, відсутність у них необхідних умов (транспортних засобів, основних фондів, виробничих активів, земельних ділянок) для здійснення задекларованих господарських операцій; при цьому, такі відомості взято відповідачем з актів ДПІ в Приморському районі м.Одеси від 01.04.2014р. №1818/15-53-22-3/38945620 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Спецбілд» щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за період січень-лютий 2014 року» та від 01.04.2014р. №1822/15-53-22-03/38967665 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Топ Трейдінг» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за період січень-лютий 2014 року».

З цього приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит, порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом позивача, оскільки при судовому розгляді справи встановлено, що дії ПП «Фірма Грат», як платника податку, свідчать про його добросовісність, а вчинені ним правочини не викликають сумніву щодо їх реальності, що підтверджено сукупністю досліджених письмових доказів, зокрема, первинної документації. Врахуванню підлягають порушення правил податкової звітності, які зафіксовано в матеріалах перевірок платника податків, проведених з дослідженням його первинних бухгалтерських документів, тоді як акти про неможливість проведення зустрічних звірок не можуть вважатися належними доказами допущення відповідних порушень платником податків, так як зазначені акти взагалі не є перевірками, а викладені в них висновки про порушення податкового чи цивільного законодавства платником податків є нічим іншим, як припущеннями податкового органу, які необґрунтовані належними доказами.

Суду не надано доказів щодо винесення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень відносно контрагентів позивача на підставі актів перевірок ДПІ в Приморському районі м.Одеси від 01.04.2014р. №1818/15-53-22-3/38945620 та від 01.04.2014р. №1822/15-53-22-03/38967665.

Сама по собі наявність або відсутність у контрагента окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків, у зв'язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

При укладені договорів головним для суб'єкта господарювання є предмет договору, цінова політика, строки та спосіб доставки (виконання) предмету договору, розрахунки по договору (угоді), а також реєстрація постачальника як суб'єкта господарювання в органах виконавчої влади та допоміжна інформація про реєстрацію платником податку на додану вартість у органах податкової служби. Тому позивач не має права наполягати на отримані додаткової інформації відповідачем від його контрагента - постачальника товарів (робіт, послуг).

Судова колегія вважає, що позивачем виконано всі зобов'язання за договорами: отримано товар (роботи) та сплачено грошові кошти, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи. Зазначені обставини ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції відповідачем не спростовано.

Безпідставними є посилання ДПІ, що ТОВ «Спецбілд» і ТОВ «Топ Трейдінг» мали фінансово-господарські відносини з «ризиковими» суб'єктами господарювання, так як при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. У разі, якщо контрагент позивача не виконав свого зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Згідно п.6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №984 від 22.12.2010р., факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

ПП «Фірма Грат» доведено, що при укладенні договорів воно переконалося у тому, що підприємства-контрагенти були зареєстровані у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, а також зареєстровані як платник податку на додану вартість і мали право на видачу податкових накладних.

В матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані докази та факти, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів. Зазначені договори спрямовані на реальне настання наслідків, обумовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням цивільного, господарського і податкового законодавства. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наявність як у позивача, так і у суб'єкта господарювання, з яким позивач мав господарські відносини, реальної ділової мети, пов'язаної зі здійсненням зазначених господарських операцій і отриманням прибутку (доходу).

Ані актом перевірки, ані іншими матеріалами справи не встановлено жодного фактичного порушення саме позивачем вимог законодавства, яким регламентується порядок формування податкового кредиту, яке б позбавляло права на його формування по взаємовідносинах з ТОВ «Спецбілд» і ТОВ «Топ Трейдінг». Апелянтом не надано суду доказів визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами у судовому порядку нікчемними, а також визнання недійними первинних бухгалтерських документів, що підтверджують їх виконання.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 29 липня 2014 року № та №.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року за адміністративним позовом приватного підприємства «Фірма Грат» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29 липня 2014 року № та № - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач: Димерлій О.О.

Судді: Вербицька Н.В.

Єщенко О.В.