Справа № 127/18227/15-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/18227/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М.М.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

09 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Павич О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій щодо перерахунку пенсії неправомірними,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій щодо перерахунку пенсії неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Аргументуючи доводи апеляційної скарги позивач вказує, що суд першої інстанції фактично відмовив у використанні законного права на призначення пенсії в зв'язку з досягненням пенсійного віку передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" чим грубо порушив норми матеріального права. Скаржник зазначив, що тільки за бажанням особи може і повинен бути здійснений розрахунок пенсії з використанням нової середньої заробітної плати по Україні. За вказаних обставин, позивач просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули до суду апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці з 31 травня 2006 року та отримує пенсію за віком по Списку №2, згідно зі статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

06 липня 2015 року в зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на що отримав відмову.

На думку позивача вище вказані дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці є протиправними та порушують її законні права та охоронювані інтереси, що стало причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про пенсійне забезпечення", дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних міркувань.

Відповідно до частин 1, 2 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 31 травня 2006 року позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, позивач реалізував своє право на призначення пенсії. В подальшому, після призначення пенсії, позивач має право звернутись до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення його на інший вид пенсії.

Приписами статті 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статті 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", унормовано такі види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до приписів статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З аналізу наведених норм випливає, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені статтею 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У справі, що розглядається, у позивача відсутні підстави та вона не виявила бажання перейти з одного виду пенсії на інший, оскільки вона претендує на пенсію в межах одного виду - пенсію за віком, а отже і відсутні підстави здійснювати призначення вже раніше призначеної пенсії та всі пов'язані з призначенням пенсії нарахування.

Крім того, частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що визначена частиною 2 статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовується лише у випадку переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Оскільки позивач з травня 2006 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є різновидом пенсії за віком, підстави для призначення чи переведення позивача на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в порядку визначеному статтею 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 2012, 2013, 2014 років.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що відповідач діяв на підставі та в межах закону.

З урахуванням зазначених вище норм чинного законодавства, що регулюють спірні відносини сторін, та встановлених обставин справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає безпідставними заявлені позивачем вимоги, які обґрунтовано залишені судом першої інстанції без задоволення.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 грудня 2015 року.

Головуючийсуддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С. Сапальова Т.В.