Справа № 1318/1776/2012
Суддя: Карнасевич Г. І.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 1318/1776/2012
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 жовтня 2015 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Карнасевич Г.І.,

при секретарі Страхоцькій Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Самборі та Самбірському районі про визнання незаконних дій по перерахунку пенсії неправомірними та спонукання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій управління Пенсійного фонду України у місті Самборі та Самбірському районі (надалі Відповідач) щодо перерахунку його пенсії неправомірними, посилаючись на те, що пенсію за віком отримує згідно списку № 2 з 15. 08. 1997 року. З 01. 01. 2007 року розмір його пенсії був перерахований із загального трудового стажу 49 років 03 місяці 10 днів та із середньомісячної скоригованої заробітної плати за період роботи з 01. 07. 1978 року по 30. 06. 1983 року та з

01.07.2000 року по 30.11.2006 року (коефіцієнт заробітку 3,11284, а заробітна плата для обрахунку пенсії 2 289,71 грн.)

З 01.05.2010 року на підставі поданих ним документів до його трудового стажу зараховано час роботи з 01.12.2006 року по 30.04.2010 року і зроблено перерахунок пенсії. Загальний стаж на той час становив 52 роки 08 місяців 10 днів.

З 01.12.2011 року розмір його пенсії був суттєво зменшений, підставою якого послужив акт зустрічної перевірки, проведеної управлінням Пенсійного фонду Російської Федерації по

м. Москві та Московській області, який спростував представлену ним довідку № 344 від

21.04.2004 року, зазначивши, що його заробітна плата згідно платіжних відомостей в інвалютних рублях та згідно особових рахунків в радянських рублях не відповідає вищевказаній довідці.

Такі дії Відповідача вважає неправомірними, оскільки останній не вправі був зменшувати розмір його пенсії за даним актом, що суперечить вимогам ст. 22 Конституції України.

А тому просить судовим рішенням зобовязати Відповідача здійснити перерахунок його пенсії у відповідності до представленої ним довідки.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив, що колишні його співробітники, які разом з ним працювали у ВО «Зарубежгеология, продовжують отримувати пенсію на підставі представлених ним аналогічних довідок від роботодавця, а розмір його заробітку в представлених відповідачем довідках № №101 і 102 від серпня 2011 року відповідає розміру заробітку, зазначеному у довідці №344. Такі дії Відповідача мотивує упередженим ставленням до нього із за вимоги здійснити перерахунок пенсії після встановлення йому статусу дитини війни.

Представники Відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позову не визнали, вважаючи, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 був здійснений на підставі вищезгаданого акту зустрічної перевірки із урахуванням положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закону) в діючій на той час редакції, у відповідності до якого при обчисленні розміру пенсії особі, яка до 01.07.2000 року працювала за кордоном в установах колишнього СРСР чи УРСР або за відрядженням цих установ, при наданні довідки про заробітну плату може бути врахована частина заробітку, яка була виплачена в радянських карбованцях при умові, що на них нараховувалися страхові внески. Обчислення розміру пенсії зазначеній категорії осіб із заробітку з урахуванням частини заробітної плати, отриманого в іноземній валюті, чи із заробітку, отриманого в інвалютних карбованцях, цим Законом не передбачалося.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, зясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється пенсіонером і у відповідності до списку № 2 з 15. 08. 1997 року отримує пенсію, розмір якої з 01.01.2007 року був перерахований із загального трудового стажу 49 років 03 місяці 10 днів та із середньомісячної скоригованої заробітної плати за період роботи з 01.07.1978 року по 30.06.1983 року та з

01.07.2000 року по 30.11.2006 року (коефіцієнт заробітку 3,11284, а заробітна плата для обрахунку пенсії 2 289,71 грн.)

З 01.05.2010 року на підставі поданих позивачем документів (довідка №25 від

05.05.2010 року) та заяви від 07.05.2010 року до його трудового стажу зараховано час роботи з

01.12.2006 року по 30.04.2010 року і зроблено перерахунок пенсії. Загальний стаж на той час становив 52 роки 08 місяців 10 днів.

З 01.12.2011 року розмір його пенсії був зменшений. Таке зменшення Відповідач мотивує актом зустрічної перевірки, проведеної управлінням Пенсійного фонду Російської Федерації по м. Москві та Московській області по результатах документальної перевірки довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 14.04.1979 року по 28.07.1983 року, який спростував представлену позивачем довідку № 344 від 21.04.2004 року.

Як убачається зі змісту даного акту, перевірка проводилась на підставі запиту Відповідача з його власної ініціативи після здійснення перерахунку пенсії та послідуючої її виплати позивачу впродовж 1,5 року на підставі вищезгаданої довідки № 344. За вказаний період у Відповідача не виникало будь яких сумнівів щодо законності цього документу.

Такі дії Відповідача суд вважає неправомірними, оскільки згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як було встановлено судом, саме одним і тим же роботодавцем юридичною особою ФГУП В/О «Зарубежгеология» за підписом одних і тих же посадових осіб (керівника

ОСОБА_4 та головного бухгалтера ОСОБА_5Б.) в різний період було видано три довідки про заробіток позивача за один і той же період (з 14.04.1979 року по 26.07.1983 року): №344 від

21.12.2004 року, де заробіток ОСОБА_1 зазначений загальною сумою, та № №101 і 102 від серпня 2011 року, де його заробіток ОСОБА_1 вказаний окремо в радянських карбованцях та іноземній валюті. Проте з простих арифметичних підрахунків видно, що загальний розмір заробітку однаковий. Так, згідно довідки №344 за квітень 1979 року позивач отримав 381,

23 радянських карбованців, така ж загальна сума його заробітку за цей облікований період зазначена і в довідках №№ 101, 102 ( 274, 83 + 106, 40). Як убачається зі змісту даних документів відрахування в соцстрах на той час існуючого СРСР проводились зі всіх сум по встановлених тарифах.

Ні роботодавцем, ні Управлінням №3 Головного управління Пенсійного фонду Росії по м. Москві та Московській області не спростовано в процесі проведеної перевірки недійсності довідки за №344 та правильності її видачі. Ця ж довідка послужила в свій час правовою підставою для здійснення перерахунку пенсії позивачу пенсійним фондом України в Самбірському районі і, виходячи з її змісту, останньому було достовірно відомо про перебуванні позивача на роботі за кордоном.

На неодноразову вимогу суду надати розяснення щодо законності довідки № 344 роботодавець жодної відповіді не дав.

З тих підстав суд приходить до переконання, що Відповідачем в силу ч.1 ст.71 КАС України не доведено тих обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, а відтак звуження змісту та обсягу існуючих прав ОСОБА_6 суперечить ст. 22 Конституції України.

У ст. 3 Конституції України зазначено, що людина є найвищою соціальною цінністю суспільства.

Згідно ч.1 ст. 1 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства судочинства шляхом справедливого неупередженого розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01. 11. 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.97 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що у відповідності до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії проводиться в сторону збільшення, а не зменшення розміру пенсії, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 із урахуванням положень ст. 6 Конституції України підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 18, 69, 71, 86, 102, 158, 160 163, 171-2КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду в м. Самборі та

Самбірському районі Львівської області щодо зменшення щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області перерахувати ОСОБА_1 пенсію, починаючи з

01.12.2011 року, враховуючи довідку про заробітну плату № 344, видану ФГУП ВО «Зарубежгеология».

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її отримання, яка подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя