Справа № 153/1166/15-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 153/1166/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Головін В.А.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

09 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Ярового О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4 на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до Ямпільської міської ради Вінницької області, ДП "Ямпільводоканал" про визнання протиправною бездіяльність,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_4 звернулись в суд з адміністративним позовом до Ямпільської міської ради Вінницької області про зобов'язання ДП «Ямпільводоканал» надати розрахунки вартості послуг, журнал аварійних викликів та випуску автомобілів та скасування рішення Ямпільської міської ради №1788 від 24 грудня 2014 року про зміну та затвердження тарифів.

04 листопада 2015 року Ямпільський районний суд Вінницької області прийняв постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Непогоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, у якій просять скасувати вказану постанову та повернути справу до суду першої інстанції для нового розгляду в іншому складі суду.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача про задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Позивач - ОСОБА_4 та представник ДП «Ямпільводоканал» в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 09 вересня 2014 року ДП «Ямпільводоканал» КП «Вінницяводоканал» звернулось із листом до голови Ямпільської міської ради, в якому просило переглянути тарифи на послуги водопостачання та водовідведення в сторону підвищення згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги №1875-VI від 24 червня 2004 року та згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» №869 від 01 червня 2011 року, у зв'язку з підвищенням цін на паливно-мастильні матеріали, електроенергію та ростом мінімальної заробітної плати.

Так, із витягу газети «Ямпільські вісті» від 19 вересня 2014 року встановлено, що в районній газеті надруковано повідомлення про намір ДП «Ямпільводоканал» змінити тарифи на водопостачання та водовідведення.

Згідно рішення Ямпільської міської ради №1738 «Про тарифи на водопостачання і водовідведення в м.Ямполі» від 29 жовтня 2014 року Ямпільська міська рада вирішила рекомендувати ДП «Ямпільводоканал» КП «Вінницяводоканал» через засоби масової інформації повідомити споживачів послуг з централізованого водопостачання і водовідведення про причини зміни тарифів, розрахунки економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво та структуру і розмір тарифів, що пропонуються до затвердження та в порядку, визначеному законодавством, провести громадські слухання по обговоренню регуляторного акту щодо зміни тарифів на послуги з централізованого водопостачання і водовідведення на території м.Ямполя.

В результаті чого в газеті «Ямпільські вісті» від 14 листопада 2014 року надрукована інформація щодо зміни тарифів на водопостачання та водовідведення, а також 28 листопада 2014 року в актовому залі Ямпільської міської ради відбулись громадські слухання щодо підвищення тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення.

Так, на підставі акту перевірки тарифів на послуги водопостачання та водовідведення ДП «Ямпільводоканал» встановлено, що громадська комісія звернулася до комісії з житлово-комунальних питань Ямпільської міської ради з пропозиціями: ДП «Ямпільводоканал» має переглянути, з ціллю оптимізації тарифів, шляхи зниження собівартості продукції; врахувати низьку платоспроможність населення, у зв'язку з економічною ситуацією в країні; виходячи з базових тарифів; рекомендували встановити наступні тарифи для населення: водопостачання не вище 7 грн, водовідведення не вище - 9 грн; для організацій: водопостачання - 19.80 грн, водовідведення - 35.83 грн.

За таких обставин, 03 грудня 2014 року в актовому залі Ямпільської міської ради відбулися громадські слухання про розгляд перевірки формування тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення членами громадської комісії.

Так, 24 грудня 2014 року Ямпільська міська рада прийняла рішення №1788 «Про тарифи на водопостачання і водовідведення в м. Ямполі» яким вирішила затвердити ДП «Ямпільводоканал» КП «Вінницяводоканал» нові тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на території м.Ямполя.

Також, 01 січня 2015 року в газеті «Ямпільські вісті» надруковано зміст рішення Ямпільської міської ради Вінницької області №1788 від 24 грудня 2014 року «Про тарифи на водопостачання і водовідведення в м.Ямполі».

Крім того, 22 квітня 2015 року ОСОБА_2 подав начальнику ДП «Ямпільводоканал» ОСОБА_5 письмову заяву про надання публічної інформації, а саме: розрахунки вартості послуг з водопостачання та водовідведення по нових тарифах, журнал аварійних викликів і журнал випуску автомобілів за 2014 рік.

Так, листом №61 від 24 квітня 2015 року ДП «Ямпільводоканал» надіслав на адресу ОСОБА_2 відповідь, в якій зазначив про те, що запитувана ним інформація є конфіденційною, доступ до якої обмежений юридичними та фізичними особами, крім суб'єктів владних повноважень.

Аналогічна відповідь ДП «Ямпільводоканал» була надана ОСОБА_4 на його запит, щодо надання аналогічної публічної інформації.

Таким чином, позивачі не погоджуючись із рішенням та діями відповідачів звернулись до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що Ямпільська міська рада при прийнятті оскаржуваного рішення діяла на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про зобов'язання ДП «Ямпільводоканал» надати розрахунки вартості послуг, журнал аварійних викликів та випуску автомобілів, оскільки дана позовна вимога визнана відповідачем, а також те, що інформація, яку позивачі бажають отримати не належить до категорії з обмеженим доступом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (Закон №2939) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 19 Закону №2939 запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні; запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту; письмовий запит подається в довільній формі.

Згідно з ст. 5 Закону №2939 кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону №2939 право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

При цьому, будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (ч. 2 ст. 20 Закону №2939).

Так, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Згідно із п. 2 ст. 5 Закону №2939 доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Так, відповідно до ст. 20 Закону №2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно із ч. 1 ст. 14 Закону №2939 розпорядники інформації зобов'язані зокрема: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення (п.1); визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо (п.4); надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації (п.6).

Так, під час розгляду справи в суді першої інстанції представник ДП «Ямпільводоканал» визнав позовні вимоги про надання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розрахунків вартості послуг, журнал аварійних викликів та випуску автомобілів, оскільки дана інформація не належить до категорії з обмеженим доступом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання ДП «Ямпільводолканал» надати позивачам розрахунки вартості послуг, журнал аварійних викликів та випуску автомобілів.

Проте, в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив про те, що суд першої інстанції не задовольнив його прохання про забезпечення доказів, а саме витребування у ДП «Ямпільводоканал» розрахунків вартості послуг, журнал аварійних викликів та випуску автомобілів, які необхідні для підтвердження позовних вимог щодо протиправності прийняття Ямпільською міською радою оскарженого рішення.

Однак, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні письмові клопотання або заява позивачів про забезпечення доказів, а лише в прохальній частині позовної заяви міститься вимога зобов'язального характеру про надання розрахунків вартості послуг, журнал аварійних викликів та випуску автомобілів, яка задоволена судом першої інстанції, то відсутні підстави для постановлення ухвали про забезпечення доказів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування рішення Ямпільської міської ради №1788 від 24 грудня 2014 року про зміну та затвердження тарифів, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Згідно із п. 1.4 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №279 від 10 серпня 2012 року «Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг здійснює ліцензування господарської діяльності: суб'єктів господарювання, які надають (мають намір надавати) послуги з централізованого водопостачання (виробництво, транспортування та постачання питної води споживачам) та/або централізованого водовідведення (відведення та/або очищення комунальних та інших стічних вод) в одному чи декількох населених пунктах в межах території однієї області (включаючи Автономну Республіку Крим, міста Київ та Севастополь), чисельність або сукупна чисельність населення яких становить більше ніж тридцять тисяч осіб та обсяги реалізації послуг яких становлять відповідно: з централізованого водопостачання - більше ніж триста тисяч метрів кубічних на рік; з централізованого водовідведення - більше ніж двісті тисяч метрів кубічних на рік.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг здійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, що передбачено абз. 5 п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг».

Таким чином, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг встановлює тарифи на комунальні послуги лише тим суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування яких вона здійснює, а в іншому випадку встановлення тарифів відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування.

Так, згідно із п. 2 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що органи органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

При цьому, згідно із ч. 10 ст. 31 вказаного Закону у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. За таких обставин перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Аналогічні положення містить п. 8 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 01 червня 2011 року №869, згідно якого у разі зміни протягом строку дії тарифів обсягу окремих витрат, пов'язаних з провадженням ліцензованої діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, з причин, які не залежать від ліцензіата, зокрема збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін і тарифів на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, може проводитися перерахування тарифів шляхом коригування лише тих складових частин структури тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення.

Також, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено можливість, окрім формування та встановлення нового тарифу, коригувати встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги у разі зміни протягом строку дії тарифу обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат.

Так, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №390 від 30 липня 2012 року затверджений Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад.

Вказаним порядком передбачено обов'язок для суб'єктів господарювання, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, довести до відома споживачів інформацію про загальний розмір тарифу та його структуру, обґрунтування причин зміни тарифу та іншу додаткову інформацію, визначену суб'єктом господарювання та/або органом місцевого самоврядування.

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб'єкта господарювання (за наявності), за необхідності, та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Крім того, відповідно до ст. 13 Закону України «Про місцеве самоврядування» територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування.

Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов'язковому розгляду органами місцевого самоврядування.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, інформація щодо підвищення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення була розміщена в газеті «Ямпільські вісті» та обговорювалась на громадських слуханнях.

Таким чином, незгода окремих двох громадян з розміром тарифів на водопостачання та водовідведення, які затверджені для значного числа мешканців, не може бути підставою для визнання в цілому рішення суб`єкта владних повноважень про затвердження цих тарифів нечинним.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення Ямпільської міської ради №1788 від 24 грудня 2014 року «Про тарифи на водопостачання і водовідведення в м. Ямполі» прийняте відповідачем в межах своєї компетенції, з дотриманням процедурних норм, а отже є обґрунтованим та законним та не може бути скасоване з підстав, на які посилається позивач, а тому позовні вимоги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладеного і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 грудня 2015 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.