Справа № 2а-2507/10/1470
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-2507/10/1470

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Вербицької Н.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу приватного підприємства «Сибб», Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015р. по справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Сибб» до Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2010р. приватне підприємство «Сибб»(далі ПП «Сибб») звернулось в суду із позовом до Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 22.12.2009р., за яким податковий орган визначив суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 509689грн. та застосував штрафну санкцію в розмірі 254844,50грн. та податкове повідомлення-рішення №/0 від 22.12.2009р., за яким податковий орган визначив суму податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 634759грн. та застосував штрафну санкцію в розмірі 317379,50грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в період з 11.11.2009р. по 1.12.2009р. відповідачем проведена планова виїзна перевірка позивача, за підсумками якої 4.12.2009р. складено акт за №406/2301/34129574 «Про результати планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1.01.2008р. по 31.12.2008р.».

Перевіркою встановлено порушення: п.5.1 ст.5, 5.2.1 п.5.2 ст.5 , пп.5.3.9 п.5.3 ст.5, пп.4.1.1 п.4.1 ст. 4, пп.11.3.1 п.11.3 ст.11 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994р. №334/94-ВР, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 634759грн., у тому числі за 1 кв.2008р.- 124227 грн., 2 кв.2008 р.-100793 грн., 3 кв. 2008р.- 346726 грн., 4 кв.2008 р.-63013 грн.; пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.7.3.1 п. 7.3 ст.7, абзацу2 пп.7.4.1 та пп.7.4.5 ст.7, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість» від 3.04.1997р. №168/97-ВР, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 509689грн., у тому числі: січень 2008р. - 37940 грн.; лютий 2008р. - 40218грн.; березень 2008р. - 21595грн.; квітень 2008р. - 50030грн.; травень 2008р. - 19629грн.; червень 2008р. - 11460грн.; липень 2008р. - 23172грн.; вересень 2008р. - 254639грн.; жовтень 2008р. - 18151грн.; листопад 2008р. - 32855грн.

На підставі акту перевірки 22.12.2009р. контролюючим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення за №/0 про визначення субєкту господарювання податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 952138,50грн. (634759,00грн. - основного платежу, 317379,50грн. - штрафних (фінансових) санкцій) та №/0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 764533,50грн. (509689,00 грн. - основного платежу, 254844,50грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач зазначив, що висновки акта перевірки, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення не відповідають існуючим фактичним обставинам та діючому податковому законодавству, у зв'язку з чим є протиправними. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив позов задовольнити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015р. адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Березанському районі №/0 від 22.12.2009р. в частині визначення основного зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 140884,17грн., штрафної санкції в сумі 70442,09грн..

Скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Березанському районі №/0 від 22.12.2009р. в частині визначення основного зобов'язання з податку на прибуток в сумі 168350,15грн., штрафної санкції в сумі 84175,08грн..

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі приватне підприємство «Сибб» просить постанову суду в частині незадоволення вимог скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

В апеляційній скарзі Очаківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщення про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте двічі в судове засідання не прибули, про причини не повідомили, зацікавленість у вирішенні спору не проявили. Враховуючи процесуальні строки для розгляду та вирішення справи, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційні скарги можливо розглянути в порядку письмового

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарг без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі наданих первинних документів бухгалтерського та податкового обліку зроблено експертне дослідження у висновках якого вказано про розрахункове підтвердження заниження позивачем податку на прибуток на 168 350,15грн. та податку на додану вартість на 140 884,17грн. Виходячи із вказаного дослідження, судом першої інстанції скасовані спірні податкові повідомлення-рішення в частинах заниження податку, визначених висновком.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що за результатами планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1.01.2008р. по 31.12.2008р. складено акт від 4.12.2008р. за №406/2301/34129574.

В акті перевірки вказано на порушення позивачем п.5.1 ст.5, 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 , пп.5.3.9 п.5.3 ст.5, пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 , пп. 11.3.1 п.11.3 ст.11 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994р. №334/94-ВР, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 634759грн., у тому числі за 1 кв.2008р.- 124227грн., 2 кв.2008р. 100793грн., 3 кв. 2008р. 346726грн., 4 кв.2008р.- 63013грн.;на порушення пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, абзацу 2 пп.7.4.1 та пп.7.4.5 ст.7, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість» від 3.04.97р. №168/97-ВР, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 509689грн., у тому числі: січень 2008р. - 37940 грн.; лютий 2008р. 40218грн.; березень 2008р. 21595грн.; квітень 2008р. 50030грн.; травень 2008р. 19629грн.; червень 2008р. 11460грн.; липень 2008р. 23172грн.; вересень 2008р. - 254639грн.; жовтень 2008р. 18151грн.; листопад 2008р. 32855грн.

На підставі порушень, встановлених в акті перевірки, 22.12.2009р. за результатами планової виїзної перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення за №/0 про визначення субєкту господарювання податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 952138,5грн. (634759,0грн. - основного платежу, 317379,5грн. - штрафних (фінансових) санкцій) та за №/0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 764533,5грн. (509689,0грн. основного платежу, 254844,5грн. - штрафних (фінансових) санкцій).

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки ДПІ про відсутність у позивача документів, які б підтверджували господарські операції та, відповідно, надавали право формувати податковий кредит та валові витрати в розмірах, заявлених субєктом господарювання.

Перевіряючи правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішення та підстави за якими вони були прийнятті, судова колегія виходить з того, що спірні питання регулюються ЗУ «Про податок на додану вартість», ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств», ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За правилами ст.1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства. Таким чином визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Первинним документом є документ, якій містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як визначено в пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Нормами пп.7.4.5. п.7.4. ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість» встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Зі змісту пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість» слідує, що датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Відповідно до пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 ЗУ «Про податок на додану вартість» об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

Підпунктом 5.2.1 п.5.2 ст.5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» передбачено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

В пп.5.3.9. п.5.3 ст.5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.11.2009р. для проведення перевірки позивачем надано: банківські документи, накладні на реалізацію, товарно-транспортні накладні, договори купівлі-продажу товару, рахунки. Бухгалтерський та податковий облік підприємством не відновлено, а тому перевірку на підставі усіх наданих документів з відома керівника ПП «СИББ». Проте, надані документи не містять в повній мірі фактичних даних, які б надавали право на формування податкового кредиту та валових витрат в обємі визначеному позивачем.

Матеріалами справи встановлено, що 2.11.2013р. органом досудового слідства порушено кримінальну справу №0000309 відносно директора ПП «СИББ» ОСОБА_2 за ч.3 ст.212, ч.4 ст.27, ч.2 ст.358, ч.4 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, однак постановою слідчого від 29.12.2014р. кримінальну справу №0000309 від 2.11.2013р. відносно ОСОБА_2 закрито у звязку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування за постановою слідчого, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) проведено комісійну судово-економічну експертизу, за результатами якої складено висновок від 29.08.2014р. за №3855/3856/14-45 (надалі експертний висновок).

На експертне дослідження були винесені питання, в тому числі і таке: чи підтверджуються документально висновки акта №406/2301/34129574 від 4.12.2009р. в частині необґрунтованого заниження податку на прибуток за період з 1.01.2008р. по 31.12.2008р. на суму 634759,0грн. та заниження податку на додану вартість на суму 509689,0грн.

На підставі висновку експерта, який був зроблений з урахуванням висновку почеркознавчої експертизи, встановлено, що розрахункове підтвердження знайшло заниження позивачем податку на прибуток на 168350,15грн. та заниження податку на додану вартість на 140 884,17грн.

Крім того, колегія вважає необхідним зауважити на той факт, що справа призначалась до розгляду неодноразово, однак ні представник ДПІ, ні представник підприємства в судове засіданні не прибули та не підтвердили ті обставини, на які посилались в апеляційних скаргах.

Надаючи оцінку прийнятому судом першої інстанції рішенню, з урахуванням висновків експерта щодо заниження позивачем податкових зобовязань, судова колегія вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.

В доводах апеляційних скаргах апелянти посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скаргах доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198, 200, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «СИИБ» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: Н.В. Вербицька

ОСОБА_1