Справа № 826/14419/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

15 грудня 2015 року № 826/14419/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Кротюка О.В. , суддів Літвінової А.В. Мазур А.С. розглянувши в порядку письмового провадження

за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України

провизнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії
Обставини справи:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач) та просить суд:

1. визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиконання дій по виключенню квартири АДРЕСА_1 з числа службових;

2. зобов`язати Міністерство оборони України виключити квартиру АДРЕСА_1 з числа службових та надати її ОСОБА_1 в постійне користування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що є особою, яка потребує поліпшення житлових умов, має право на безоплатне одержання у приватну власність жилого приміщення, яке займає. При цьому, чинним законодавством регламентовано обов`язок держави щодо забезпечення військовослужбовця та його сім`ї жилими приміщенням за місцем постійного проживання і перебування на обліку. Таким чином, на думку позивача, відповідачем протиправно відмовлено у задоволенні прохання про заміну статусу займаної квартири.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом ухвально про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби було надано службову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (колишній 8) ордер від 14.01.2009 №00811, виданий Солом`янською районною у місті Києві державною адміністрацією.

Розпорядженням Виконкому Дарницької районної в м. Києві ради (Дарницької райдержадміністрації) від 24.03.2009 було змінено нумерацію квартири з АДРЕСА_3 .

Рішенням об`єднаної житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України від 12.12.2011 року позивачу відновлено облікову справу для отримання постійного житла, та у зв`язку з набуттям права на пільгу, внесено до списків, які мають право на першочергове отримання житла, як військовослужбовця, який має вислугу більше 25 років з 12.12.2011.

В подальшому, ОСОБА_1 був звільнений з військової служби в запас у зв`язку з проведенням організаційних заходів п."г"' ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно наказу Міністра оборони України від 27.06.2014 № 350. Вислуга років у Збройних силах України: календарна - 30 років 10 місяців, що підтверджується довідкою військового комісаріату від 19.09.2014 № 176/1.

Як стверджує позивач, він та його дружина ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває на квартирному обліку у житловій комісії гарнізону м. Київ: в списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов у гарнізоні м. Київ, станом на 21.04.2015р. номер в загальній черзі 6568, номер у черзі першочергових 1480 (довідка від 20.07.2015 №14874).

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 звернувся з рапортом до Голови житлової комісії Київського гарнізону полковника ОСОБА_3 з проханням розглянути питання зміни статуту «службова» 1 кімнатної квартири житловою площею 21,48 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

За наслідком розгляду вказаного рапорту на засіданні об`єднаної житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України від 05.02.2015 постановлено клопотати перед Київським КЕУ та житловою комісією горнізону міста Києва про забезпечення та погодження розподілу житлової площі для постійного проживання шляхом виключення зі складу службової однокімнатної квартири АДРЕСА_4 генерал-майору запасу ОСОБА_1 в якій він проживає зі складом сім`ї: він, 1966 р.н. та дружина ОСОБА_2 , 1965 р.н., зі зняттям з квартирного обліку в гарнізоні міста Києва (витяг з протоколу від 05.02.2015).

20.05.2015 позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_2 із числа службових та надати її в постійне користування останньому.

Листом №303/25/6-958 від 17.06.2015 заявнику фактично відмовлено у виключенні вказаної квартири з числа службових, оскільки такі дії суперечитимуть ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 1.3 Наказу Міністерства оборони України від 19.06.2014 №401.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, з огляду на що, звернувся за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до приписів ст. 31 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

При цьому, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік (ст. 43 ЖК УРСР).

В той же час, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 N 2011-XII (далі Закон № 2011-XII).

Згідно ст. 1 вказаного закону соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно ч. 1 ст. 12 Закону № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок №1081), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Пунктом 3 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.

Зазначений пункт порядку кореспондується з приписами ст. 12 Закону № 2011-XII.

Між тим, питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (п. 6 Порядку №1081).

Відповідно до п. 8 Порядку №1081 житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженого з квартирно-експлуатаційним органом. При цьому, житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини квартирно-експлуатаційного органу (п. 11 Порядку №1081).

З вказаного слідує, що як для включення так і для виключення житлового приміщення до/із числа службових необхідне відповідне рішення виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини квартирно-експлуатаційного органу.

Поряд з цим, Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі Інструкція №737), яка визначає організацію, зокрема, забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців ЗС України (крім військовослужбовців строкової військової служби, призваних на військову службу у зв`язку з мобілізацією, і резервістів), а також осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, включаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти під час проходження військової служби, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов (далі - члени сімей військовослужбовців); контролю за розподілом жилих приміщень у гарнізонах ЗС України, перевірки правильності оформлення облікових справ військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно п. 1.3 Інструкції №737 забезпечення жилими приміщеннями серед іншого здійснюється шляхом надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.

Аналіз вказаного пункту Інструкції №737 у взаємозв`язку з приписами ст. 12 Закону № 2011-XII дає суду підстави стверджувати, що жиле приміщення військовослужбовцю та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби надається один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям.

В той же час, приписи п. 3.5 Інструкції №737 регламентують, що для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї. При цьому, обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.

Водночас, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10), або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (п. 4.1. Інструкції №737).

З вказаного слідує, що забезпечення військовослужбовця житловим приміщенням для постійного користування в населеному пункті на підставі черги (загальної та/або першочергової). Вказана норма кореспондується з приписами ст. 43 ЖК УРСР.

При цьому, Інструкцією №737 дозволяється на підставі рішення Міністра оборони України надавати додаткове жиле приміщення для постійного проживання в межах норми забезпеченості (за згодою в інших населених пунктах) військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби у запас або відставку, які перебувають на квартирному обліку як такі, що потребують поліпшення житлових умов та отримали житло від МО України або інших органів державної влади чи місцевого самоврядування за місцем проживання відповідно до вимог законодавства (п. 4.1.).

Суд звертає увагу, що вказаний пункт Інструкції №737 не є нормою імперативного характеру, тобто не встановлює обов`язку Міністра оборони України надавати додаткове жиле приміщення для постійного проживання, у той час, коли, надання такого житла постановлено в залежність дотримання вимог законодавства для його надання.

Між тим, згідно п. 4.2. Інструкції №737 правом першочергового одержання жилих приміщень, крім осіб, зазначених у статті 45 Житлового кодексу Української РСР, користуються військовослужбовці - ветерани війни, військовослужбовці, які прослужили 25 і більше календарних років, військовослужбовці, які безпосередньо несуть бойове чергування, льотно-підйомний склад та плавсклад, які перебували на обліку та потребують поліпшення житлових умов.

Суд аналізуючи доводи та норми чинного законодавства вважає за необхідне відмітити, що дійсно ЖК УРСР, Законом № 2011-XII, Інструкцією №737 встановлено право військовослужбовця на забезпечення жилими приміщенням для постійного проживання в населеному пункті за місце перебування їх на квартирному обліку, проте, порядок надання такого житла здійснюються чергово.

Відповідно до довідки №14874 від 20.07.2015 ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у ЖК гарнізону м. Києва у загальній черзі за №6578, номер в черзі «першочергових» - №1479.

Згідно ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. При цьому, ст. 47 Основного закону закріплено право на житло кожного.

В контексті вищевикладеного, судом вбачається, що забезпечення житлом позивача поза межами черги (загальної, першочергової) суперечить, як приписам Конституції України, так і нормам ЖК УРСР, Закону № 2011-XII, Інструкцію №737.

При цьому, реалізація військовослужбовцем, зокрема ОСОБА_1 , права на забезпечення житловим приміщенням не може порушувати принцип рівності прав громадян перед законом, у тому числі інших військовослужбовців, які знаходяться в черзі попереду позивача.

При цьому, слід відмітити, що згідно наданої відповідачем інформації ОСОБА_4 забезпечувався житловим приміщенням для постійного проживання під час проходження військової служби та за рахунок Міністерства оборони України отримав 2 - кімнатну квартиру АДРЕСА_5 . Згідно довідки КЕВ м. Біла Церква від 16.01.2015 № 88 вказане житло залишене матері та 2 - кімнатну квартиру АДРЕСА_6 . Згідно довідки КЕВ м. Одеса від 21.07.2008 № 35/130 вказане житло залишене сину.

Таким чином, з огляду на те, що Інструкцією №737 дозволяється на підставі рішення Міністра оборони України надавати додаткове жиле приміщення для постійного проживання в межах норми забезпеченості (за згодою в інших населених пунктах) військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби у запас або відставку, які перебувають на квартирному обліку як такі, що потребують поліпшення житлових умов та отримали житло від МО України або інших органів державної влади чи місцевого самоврядування за місцем проживання, у той час коли, надання такого житла поставлено в залежність до вимог чинного законодавства, зокрема дотримання принципу черговості на його отримання, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. А тому, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Інші доводи і заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Головуючий Суддя О.В. Кротюк

Судді А.В. Літвінова

А.С. Мазур