Справа № 815/4216/15
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4216/15

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Скрипченка В.О., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представника апелянта - Лисого С.О.,

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участю третіх осіб - начальника ГУМВС України в Одеській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області № 418о/с від 01.07.2015р. в частині звільнення з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України старшого дільничного інспектора міліції сектора ДІМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області; визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУМВС України в Одеській області Катеринчука І.П. № 1957 від 05 червня 2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України старшого дільничного інспектора міліції сектора ДІМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2; зобов`язати ГУВС України в Одеській області поновити ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого дільничного інспектора Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області; стягнути з ГУМВС України в Одеській області на користь позивача грошове утримання за встановленими законодавством нормами за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді й стягнення грошового утримання за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на думку позивача, наказ № 1957 від 05 червня 2015 року в частині звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України старшого дільничного інспектора міліції сектора ДІМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області є безпідставним, необґрунтованим та протиправним, винесеним з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки відомості, викладені в зазначеному наказі, не відповідають дійсності, а тому останній підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 01 серпня 1995 року проходив службу в органах внутрішніх справ України в Одеській області, в ГУМВС України в Одеській області з 15 серпня 1999 року, в тому числі в Малиновському РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на посаді старшого дільничного інспектора міліції.

Згідно наказу начальника ГУМВС України в Одеській області №1957 від 05.06.2015р. старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, майора міліції ОСОБА_2 звільнено із займаної посади за грубі порушення вимог п. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України № 3460-ІV від 22.02.2006 р., Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 382 від 28.12.1991 р., зобов'язання, наданого при прийнятті на службу до ОВС, п.п. 2.4, 2.5, 18.1, 8.7.3 «г» та «е» Правил дорожнього руху, п.п. 1.1-1.3 підрозділу ІV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155 від 22.02.2012р., доручення ГУМВС України в Одеській області № 225 від 08.08.2013р., що виразилось у особистісній недисциплінованості, грубому порушенні транспортної дисципліни, невиконанні вимог працівників ДАІ про зупинку транспортного засобу, порушення правил проїзду пішохідних переходів та перехрестя, керуванні автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмови від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння, залишенні місця складання адміністративних матеріалів, нещирості під час проведення службового розслідування, не наданні копій відповідних водійських документів на автомобіль «ДЕУ Ланос», номерний знак НОМЕР_1 до СКЗ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України. (а.с. 44-45).

На виконання вищезазначеного наказу, ГУМВС України в Одеській області видало наказ від 01.07.2015 року № 418 по особовому складу, яким 03 липня 2015 року позивача звільнено у запас Збройних Сил за п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с.134).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, та поновлення ОСОБА_2 на посаді суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем порушення, які зазначені в оскаржуваних наказах відповідача та вчиненю діяння, які дискредитують звання працівника ОВС та власне органи внутрішніх справ.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Порядок проходження служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, Дисциплінарним Статутом органів внутрішніх справ України.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 66 Положення, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3640-ІV (далі - Статут).

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників.

Частиною 12 Статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу начальника ГУМВС України в Одеській області №1957 від 05.06.2015р. старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, майора міліції ОСОБА_2 звільнено із займаної посади за грубі порушення вимог п. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України № 3460-ІV від 22.02.2006 р., Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 382 від 28.12.1991 р., зобов'язання, наданого при прийнятті на службу до ОВС, п.п. 2.4, 2.5, 18.1, 8.7.3 «г» та «е» Правил дорожнього руху, п.п. 1.1-1.3 підрозділу ІV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155 від 22.02.2012р., доручення ГУМВС України в Одеській області № 225 від 08.08.2013р., що виразилось у особистісній недисциплінованості, грубому порушенні транспортної дисципліни, невиконанні вимог працівників ДАІ про зупинку транспортного засобу, порушення правил проїзду пішохідних переходів та перехрестя, керуванні автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмові від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння, залишенні місця складання адміністративних матеріалів, нещирості під час проведення службового розслідування, не наданні копій відповідних водійських документів на автомобіль «ДЕУ Ланос», номерний знак НОМЕР_1 до СКЗ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

На виконання вищезазначеного наказу, ГУ МВС України в Одеській області видало наказ від 01.07.2015 року № 418 по особовому складу, яким 03 липня 2015 року позивача звільнено у запас Збройних Сил за п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Відповідно до акту від 09.06.2015 року, ОСОБА_2, від підпису про ознайомлення з наказом від 05.06.2015 року №1957 та його отримання, відмовився.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУМВС України в Одеській області, підполковником міліції на підставі наказу ГУМВС України в Одеській області № 1773 від 21.05.2015р. (а.с.31), проведено службове розслідування за фактом порушення транспортної дисципліни старшим дільничним інспектором міліції СДІМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, майором міліції ОСОБА_2

Під час службового розслідування було встановлено, що 16.05.2015р. приблизно о 19:20 год. екіпажем ДАІ з обслуговування м. Одеси "Маяк-110", у складі інспекторів ДПС взводу № 3 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Одеси старшин міліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на перехресті вулиць Водопровідна та Старосінна у м. Одесі, був помічений автомобіль "ДЕУ Ланос" під керуванням майора міліції ОСОБА_2 При цьому зазначено, що у порушення вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху, позивач не зупинився на відповідні сигнали працівників ВДАІ, проігнорував, збільшив швидкість руху та намагався зникнути у напрямку Привокзальної площі. Зазначено, що майор міліції ОСОБА_2, керуючи вищевказаним автомобілем, у порушення вимог Правил дорожнього руху, не надав перевагу у русі пішоходу, який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з боку залізничного вокзалу в напрямку Старосінної площі. Надалі майор міліції ОСОБА_2, ігноруючи вимоги працівників ВДАІ про зупинку, які подавались за допомогою спеціальних звукових та світлових приладів, продовжив рух та, у порушення вимог п. 8.7.3 "г" проігнорував вимоги жовтого сигналу світлофора, який встановлений на регульованому пішохідному переході, після чого продовжуючи рух далі у напрямку Привокзальній площі, у порушення вимог п. 8.7.3 "е" проігнорував вимоги червоного сигналу світлофора, при цьому знов не надав переваги у русі пішоходу, який знаходився на регульованому пішохідному переході, після чого повернув праворуч з вул. Старосінної на Привокзальну площу та зупинив транспортний засіб. Вищевказані порушення Правил дорожнього руху були зафіксовані працівниками ВДАІ за допомогою відеокамери. Під час перевірки документів було встановлено, що майор міліції ОСОБА_2 керував вказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння. У зв'язку з цим працівниками ВДАІ майору міліції ОСОБА_2, у присутності свідків було запропоновано пройти тест за допомогою прибору контролю тверезості "Драгер" або проїхати до медичного закладу для проведення медичного огляду з метою встановлення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння. Однак, останній від проходження тесту та медичного огляду відмовився, самостійно залишив місце події, покинувши автомобіль.

З урахуванням наведеного у висновку службового розслідування, проведеного за фактом грубого порушення транспортної дисципліни працівником Малиновського РВ ОМУ ГУМВС, майором міліції ОСОБА_2 від 05.06.2015р., та з урахуванням того, що майор міліції ОСОБА_2 має діюче дисциплінарне стягнення рекомендовано звільнити останнього із займаної посади (а.с. 32-34).

Відповідно до ч.1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

З аналізу чинного законодавства слідує, що під вчинками, що дискредитують звання працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ. Тобто, вчинком, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, є скоєння працівником міліції дій чи бездіяльності, які гублять честь і завдає шкоди органам внутрішніх справ, підриваючи до них довір'я з боку населення, є несумісними з нормами професійної етики і принципами моралі. Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Ці вимоги відображені, зокрема, у Правилах поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС №155 від 22.02.2012 р., інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи МВС України та їх особового складу.

Розглядаючи питання про застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного впливу, у вигляді звільнення його з органів внутрішніх справ, судова колегія приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено факту вчинення ОСОБА_2 проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язків, підриває довіру до нього як носія влади та дискредитують звання працівника міліції, є помилковими.

Судова колегія вважає, що відповідачем правомірно застосовано до ОСОБА_2 таке дисциплінарне стягнення як звільнення, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які підтверджують протиправні дії майора міліції ОСОБА_2, які грубо порушують вимоги законодавства України, недотримання дисциплінарних статутів, що негативно впливає на імідж міліції в цілому.

Так, судова колегія звертає увагу на те, що підставою видання наказу про звільнення, стало встановлення під час службового розслідування обставин, за яких позивач виявив низькі моральні та ділові якості, порушивши Присягу працівника органів внутрішніх справ України, вимоги ст.ст. 1,7 Закону України «Про Дисциплінарний статут ОВС України», вимоги наказу МВС України від 26 березня 2010 року №90 «Про стан дисципліни та законності в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ та заходи, щодо його покращення», що дискредитує звання міліціонера.

Факт вчинення ОСОБА_2 таких дій підтверджується відеозаписом, з якого чітко видно, що у порушення вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху, позивач не зупинився на відповідні сигнали працівників ВДАІ, проігнорував, збільшив швидкість руху та намагався зникнути у напрямку Привокзальної площі. З відеозапису вбачається, що майор міліції ОСОБА_2, керуючи вищевказаним автомобілем, у порушення вимог Правил дорожнього руху, не надав перевагу у русі пішоходу, який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з боку залізничного вокзалу в напрямку Старосінної площі. Надалі майор міліції ОСОБА_2, ігноруючи вимоги працівників ВДАІ про зупинку, які подавались за допомогою спеціальних звукових та світлових приладів, продовжив рух та, у порушення вимог п. 8.7.3 "г" проігнорував вимоги жовтого сигналу світлофора, який встановлений на регульованому пішохідному переході, після чого продовжуючи рух далі у напрямку Привокзальній площі, у порушення вимог п. 8.7.3 "е" проігнорував вимоги червоного сигналу світлофора, при цьому знов не надав переваги у русі пішоходу, який знаходився на регульованому пішохідному переході, після чого повернув праворуч з вул. Старосінної на Привокзальну площу та зупинив транспортний засіб.

Судом встановлено, та не заперечується позивачем, що ОСОБА_2 самостійно залишив місце події, не бажаючи прояснити всю ситуацію, в зв'язку з чим на місце події було запрошено інспектора ВІОС УКЗ ГУМІС майора міліції ОСОБА_8 та помічника відповідального від керівництва райвідділу заступника начальника СДІМ Мальновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_9, якому було передано на відповідальне зберігання автомобіль ОСОБА_2

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, то доводи відповідача, про вчинення ОСОБА_2 дій, що дискредитують звання міліціонера, не підтверджуються належними доказами, оскільки постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2015р. провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння) закрито - за відсутністю складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Водночас частиною четвертою статті 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Водночас передбачене частиною першої статті 72 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов'язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених частиною першою статті 72 КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 86 КАС України.

При цьому судом також повинно бути враховано вимоги частин четвертої та п'ятої статті 11 КАС України щодо необхідності офіційного з'ясування всіх обставин справи. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі, однак правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов'язковою для адміністративного суду.

Це стосується також і правової кваліфікації, наведеної у чинних рішеннях судів в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі.

Відповідно висновки інших судів щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов'язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає.

Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що відповідачем надано достатньо доказів, які дають підстави зробити висновок про то, що ОСОБА_2 своїми протиправними діями грубо порушив вимоги законодавства України, недотримався вимог дисциплінарного статуту, чим завдав значної шкоди інтересам суспільства, що негативно вплинуло на імідж міліції.

Адже до основних обов'язків міліціонера, відповідно до законодавства України, належить забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок, виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством, виявляти причини й умови, що сприяють вчиненню правопорушень, вживати заходи до їх усунення, брати участь у правовому вихованні населення;проводити профілактичну роботу серед осіб, схильних до вчинення злочинів та інше.

Таким чином, судова колегія вважає, що матеріалами справи доведено, що позивач своїми навмисними діями скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язків, підриває довіру до нього як носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Враховуючи те, що на момент звільнення у позивача було не погашене дисциплінарне стягнення, у вигляді попередження про неповну посадову відповідність за порушення норм службової та професійної етики від 30.12.2014 року наказ РВ№735 (а.с.130), судова колегія приходить до висновку, що відповідач, приймаючи наказ про звільнення ОСОБА_2, діяв у межах своїх повноважень з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття спірного наказу.

Зважаючи на вищезазначене, судова колегія приходить до висновку, що судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 11.12.2015 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: В.О. Скрипченко

Суддя: А.Г. Федусик