Справа № 826/11011/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 листопада 2015 року № 826/11011/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач) з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. (надалі також - відповідач1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі також - відповідач2), в якому просив:

- визнати протиправною відмову Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. при розгляді вимог ОСОБА_1 щодо включення його до реєстру кредиторів за вкладами в ПАТ "ВіЕйБі Банк" по договорам банківського вкладу зі сплатою процентів на загальну суму 333323 (триста тридцять три тисячі триста двадцять три) грн.

- зобов'язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М.А. та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити вимоги ОСОБА_1 (адреса проживання: 03115, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» по договорам банківського вкладу зі сплатою процентів на загальну суму 333323 (триста тридцять три тисячі триста двадцять три) грн. та віднести його вимоги до відповідної черги в порядку, встановленому чинним законодавством.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивача безпідставно, в порушення норм чинного законодавства, не включено до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Представник відповідача - 1 зазначав, що відповідачами, на виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», було дотримано порядку здійснення оповіщення кредиторів про ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», однак, ще до такого оприлюднення, 23.03.2015 року, позивач вперше звернувся до Фонду із заявою, в якій просив включити його до Реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів та відсотків, тобто в той час, коли у нього ще не виникло права такого звернення, а повторне звернення 05.05.2015 року відбулося вже з пропуском передбаченого законодавством тридцятиденного строку. Відтак, з підстав пропуску строку подання заяви позивач не має права відшкодування суми коштів, зарахованих в дохід банку.

Відповідач2 письмових пояснень чи заперечень щодо заявленого позову не виклав, про час, дату і місце проведення судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Явки повноважного представника до суду не забезпечив, про причини неприбуття суд не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду про наступне.

Як свідчать матеріали справи, 03 жовтня 2013р. між позивачем та Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу №658171/2013 на суму 27000 (двадцять сім тисяч) доларів США.

Після закінчення даного договору, 03 листопада 2014 року було переукладено договір на суму 12000 (дванадцять тисяч) доларів США (договір банківського вкладу №858816/2014), проте на поточному рахунку за договором № 658171/2013 від 03 жовтня 2013 року залишилися кошти в сумі 8571,72 (вісім тисяч п'ятсот сімдесят один) доларів США 72 центи.

Крім того, 10 січня 2014 року між позивачем та банком було укладено договір банківського вкладу №724090/2014 на суму 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. (40000 грн. при укладанні договору та 10000 грн. поповнення рахунку).

В подальшому, позивачем з поточного рахунку було перераховано на рахунок іншої людини 6831 доларів США.

З урахуванням викладеного, загальна сума банківських депозитів разом з невиплаченими відсотками з попередній період складає: 20571,72 долари США та 50000 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 листопада 2014 року прийнято рішення № 123 про запровадження з 21 листопада 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк».

По результатам дії тимчасової адміністрації ОСОБА_1 було відшкодовано 200000 (двісті тисяч) грн. - розмір гарантованої суми відшкодування.

Однак, позивач зазначав, що оскільки на день подання заяви 23 березня 2015 року, згідно даним Національного Банку України, курс долара США складав 2319, 0613 грн. за 100 доларів США, то повна сума вкладів та відсотків у національній валюті дорівнювала 533323 грн. (20661,72 (долари США)*2319,0613/100+54166грн), а після відшкодування 200000 (двісті тисяч) грн., загальна сума для погашення вимог кредитора складає 333323 (триста тридцять три тисячі триста двадцять три) грн.

З підстав прийняття НБУ рішення про відкликання ліцензій та повної ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», позивач 23 березня 2015 року звернувся до відповідача1 з заявою про задоволення вимог кредитора шляхом включення їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів в порядку черговості, з проханням надання відповіді про включення до цього реєстру у строки, передбачені Законом.

За наслідком розгляду вказаної заяви, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною М.А., позивача повідомлено проте, що позивачу необхідно повторно, але до 24 квітня 2015 року, звернутися з кредиторськими вимогами, оскільки перша заява була подана до оголошення Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку ПАТ «ВіЕйБі Банк».

В подальшому, позивач повторно звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» з проханням задовольнити його кредиторські вимоги шляхом включення їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів в порядку черговості, встановленої Законом. При цьому позивач зазначив, що оскільки відповідь на свою першу заяву він отримав з порушенням строку, передбаченим Законом, а саме - 30.04.2015р., у зв'язку з чим був незаконно позбавлений можливості звернутися з заявою до 24 квітня 2015 року, то просив прийняти його кредиторські вимоги та вважати їх такими, що подані у строки визначені Законом.

Листом від 19 травня 2015 року позивачеві було надано відповідь, згідно якої роз'яснено, що відповідно до ч. 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до Банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Оскільки кредитори банку мали право подавати кредиторські вимоги в період з 26 березня 2015 року по 24 квітня 2015 року включно, то будь-які вимоги, що надходять після закінчення цього строку, вважатимуться погашеними.

Позивач не погоджуючись з такими незаконними діями уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», вважаючи, що Фондом було необґрунтовано відмовлено йому у включенні до загального реєстру кредиторів та віднесення його вимог до відповідної черги, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» регулюється порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

При цьому, у відповідності до частини 6 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно частини 5 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Крім того, згідно зі статтею 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно частини другої статті 1060 Цивільного кодексу України умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Частиною першою статті 1061 Цивільного кодексу України передбачено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини 1 статті 52 цього Закону.

Так, відповідно до ч.1 ст.52 Закону, кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом.

В ході судового розгляду справи підтверджено, що в позасудовому випадку виплачено позивачу гарантовану суму відшкодування, в розмірі 200 000 грн., вказаний факт позивачем не заперечується. Однак, в межах даного спору, позивач оскаржує факт не включення його до реєстру кредиторів, на підставі ч.4 ст.52 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача 1 із заявами про включення до реєстру кредиторів, щодо повернення банківських вкладів та відсотків, у встановленому законодавством порядку. Втім, як зазначалося вище, відповідачем1 не вирішене питання про включення позивача до реєстру кредиторів.

Поряд з цим, вирішуючи питання щодо правомірності рішення про відмову у включенні позивача до реєстру кредиторів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк», суд вважає за доцільне зазначати наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною третьою статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»» фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах «Урядовий кур'єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; 4) прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду; 5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб - вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Частині першою статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь - які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Таким чином, законодавством у галузі гарантування вкладів фізичних осіб регламентовано чіткий порядок звернення кредиторів із вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, щодо включення їх до реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів і відсотків, та правові підстави задоволення Фондом таких вимог.

З системного аналізу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обумовлюється висновок проте, що порушення кредитором установленого законодавством тридцятиденного строку для звернення з вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами виключає наявність правових підстав для їх прийняття уповноваженою особою Фонду за умови дотримання Фондом порядку оповіщення кредиторів про ліквідацію банку.

Проте, суд звертає увагу на те, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не має обмежень щодо подання заяв про внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів раніше строку розміщення інформації про початок процедури ліквідації банку, а лише встановлює наслідки пропуску строку.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що подання позивачем заяви раніше обумовленого строку не може бути підставою для позбавлення її законних прав на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів як вкладника банку.

З огляду на наведене, суд не погоджується з висновком відповідача1 про те, що у правовідносинах, які виникли, відсутні правові підстави для включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредитора, відтак рішення про відмову Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. при розгляді вимог ОСОБА_1 включити позивача до реєстру кредиторів за вкладами в ПАТ "ВіЕйБі Банк" по договорам банківського вкладу зі сплатою процентів на загальну суму 333323 (триста тридцять три тисячі триста двадцять три) грн., є таким, що не узгоджується з приписами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. при розгляді вимог ОСОБА_1 щодо включення його до реєстру кредиторів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк» по договорам банківського вкладу зі сплатою процентів на загальну суму 333323 (триста тридцять три тисячі триста двадцять три) грн.

Зобов'язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М.А. та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити вимоги ОСОБА_1 (адреса проживання: 03115, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» по договорам банківського вкладу зі сплатою процентів на загальну суму 333323 (триста тридцять три тисячі триста двадцять три) грн. та віднести його вимоги до відповідної черги в порядку, встановленому чинним законодавством.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур