Справа № 0806/556/2012
Суддя: Каракай Н. Д.
Дата ухвалення: 2012-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 0806/556/2012 р.
Номер провадження № 8-а/0806/368/2012
У Х В А Л А

25.12.2012 Гуляйпільський районний суд Запорізької області

В складі: головуючого судді - Каракай Н.Д.

при секретарі - Юрченко Н.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гуляйполе адміністративну справу за заявою Управління праці та соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами: постанови Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06.06.2006 року у справі № 2-а-89/2006 за позовом ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06.06.2006 року у справі № 2-а-89/2006 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області про стягнення щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 1898,75 грн., стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову допомогу за 2003 рік у сумі 146,50 грн., за 2004 рік у сумі 342,25 грн., за 2005 рік у сумі 1410 грн., а всього 1896,75 грн.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04.07.2006 року апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області на постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06.06.2006 року залишено без розгляду.

Управління праці та соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області звернулося до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами: постанови Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06.06.2006 року у справі № 2-а-89/2006 за позовом ОСОБА_1

В обґрунтування заявлених вимог відповідач посилається на те, що з огляду на Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06.06.2006 року у справі № 2-а-89/2006 підлягає перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами згідно зі статтями 245-249 КАС України.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 визначив, що згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Конституцією України передбачені гарантії прав громадян на соціальний захист, зокрема такі, як законодавче закріплення основ соціального захисту, форм і видів державного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92), визначення джерел державного соціального забезпечення (частина друга статті 46), контроль за використанням коштів Державного бюджету України (стаття 98).

Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі Ейрі проти Ірландії констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії від 12.10.2004 року.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 визначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень, та виходить з того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права (ст. 1, ч. 1 ст. 8 Основного Закону України) обумовлює здійснення законодавчого регулювання обов'язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Вважають, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Далі в заяві зазначили, що відповідно до норм Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України та зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України (ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19); Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, здійснює визначені Конституцією та законами України повноваження, видає постанови і розпорядження в межах своєї компетенції (ч. 3 ст. 113, п. 10 ст. 116, ч. 1 ст. 117).

Положення Конституції України, зокрема ст. 95 зазначають, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Бюджетного Кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та закону про державний бюджет України.

Відповідними статтями законів України про Державний бюджет України на 2000-2007, розміри щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ветеранам війни встановлювалися виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників Державного бюджету на відповідні роки.

Невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері. Одним із таких органів і є Кабінет Міністрів України, який згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 закону України Про Кабінет Міністрів України забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

Прохають переглянути судове рішення від 06.06.2006 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, скасувати його і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, наполягає на її задоволенні.

Позивач за первісним позовом в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечує, надав суду письмові заперечення з додатками (а.с. 24-35), прохає відмовити в її задоволенні.

Розглянувши заяву про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами викладено в ч. 2 ст. 245 КАС України:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановляння ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Рішенням Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VІІ Прикінцеві положення Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу VІІ Прикінцеві положення Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік від 23 грудня 2010 року № 2857- VІ з наступними змінами.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік, який набрав чинності 19.06.2011 року, визначено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного Закону, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 року № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи, а не суб'єкта владних повноважень (ч. 3 ст. 245 КАС України).

Посилання заявника суб'єкта владних повноважень на Рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року абсолютно безпідставні, оскільки на час розгляду судом адміністративної справи № 2-а-89/2006 цього Рішення Конституційного Суду України не існувало.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

На час розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області у справі № 2-а-89/2006 та прийняття судового рішення по даній справі Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, застосований судом при розгляді справи, не був визнаний Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Вимогами частин 2 і 3 Конституції України та ст. 2 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, виключена будь-яка можливість обмеження виплат наявністю певних коштів чи фінансування з бюджету.

В зазначеному Рішенні Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року не встановлено преюдиціальне значення цього рішення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Законів України про Державний бюджет України загалом, в тому числі на всі майбутні та на минулі часи, за 2003, 2004, 2005 роки.

Постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06.06.2006 року у справі № 2-а-89/2006 за позовом ОСОБА_1, стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову допомогу за 2003 рік у сумі 146,50 грн., за 2004 рік у сумі 342,25 грн., за 2005 рік у сумі 1410 грн., а всього 1896,75 грн. (а.с. 5-6), яка не переглядалася в апеляційному порядку (а.с. 33).

Отже, вказані у заяві обставини неможливо визнати нововиявленими і такими, що впливають на обґрунтованість висновків суду.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 1, 7, 245, 252, 253 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Управління праці та соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами: постанови Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06.06.2006 року у справі № 2-а-89/2006 за позовом ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

З ухвалою в повному обсязі сторони можуть ознайомитися 29.12.2012 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_2