Справа № 826/15288/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірель Трейд" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2015 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірель Трейд" до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ "Мірель Трейд" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкової вимоги форми «Ю» № 9443-23 від 17.07.2015, рішення про опис майна № 16903/10/26-54-23-01 від 17.07.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2015 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки податкові повідомлення-рішення № від 24.07.2013 та № від 24.07.2013 позивачем в судовому порядку не оскаржено та грошове зобов'язання визначене такими податковими повідомленнями-рішеннями не сплачено, доводи податкового органу про наявність у позивача податкового боргу є обґрунтованими. А також, враховуючи, що позивачем не сплачено податковий борг, що відповідно до п. 59.1 ст. 59 та пп. 3 п. 89.3 ст. 89 ПК України є підставою для надіслання податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, отже при прийнятті оскаржених податкової вимоги та рішення відповідач діяв відповідно до згадуваних норм Податкового кодексу України, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною податковою інспекцією в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкову вимогу № 9443-23 від 17.07.2015 про стягнення з позивача податкового боргу в сумі 3 088 593,76 грн.

Також, Державною податковою інспекцією в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 16903/10/26-54-23-01 від 17.07.2015.

Податковий орган вказує, що позивач має заборгованість з податку на додану вартість в сумі 1508564,53 грн та з податку на прибуток в сумі 1580029,23 грн, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень № від 24.07.2013 та № від 24.07.2013.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, 07.08.2013 позивачем подано до ГУ Міндоходів у м. Києві скаргу на вищевказані податкові повідомлення-рішення від 24.07.2013.

Будь-які докази надсилання ГУ Міндоходів у м. Києві позивачу в строки визначені положеннями п. 56.8 ст. 56 ПК України, рішення за результатами розгляду його скарги на зазначені податкові повідомлення-рішення та про продовження строків розгляду скарги на них відсутні.

У відповідності до ст. 56 ПК контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Виходячи зі змісту наведеної статті, а також з урахуванням відсутності в матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів надсилання позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на зазначені податкові повідомлення-рішення та про продовження строків розгляду скарги, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що скарга позивача на податкові повідомлення-рішення від 24.07.2013 вважається задоволеною, а податкові повідомлення-рішення скасованими.

Судом першої інстанції зазначено, що з матеріалів справи вбачається, що згадувані податкові повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку та рішенням Головного управління Міндоходів у м. Києві № 3349/10/26-15-10-04-04 від 19.08.2013 продовжено розгляд скарги та в подальшому, рішенням Головного управління Міндоходів у м. Києві № 4844/10/26-15-10-04 від 01.10.2013 податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Проте, детально дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено відсутність в них як рішення № 3349/10/26-15-10-04-04 від 19.08.2013, яким продовжено розгляд скарги так і рішення Головного управління Міндоходів у м. Києві № 4844/10/26-15-10-04 від 01.10.2013, яким податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини другої ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, на вимогу норми даної статті відповідачем не доведено факт наявності вищевказаних рішень № 3349/10/26-15-10-04-04 від 19.08.2013 та № 4844/10/26-15-10-04 від 01.10.2013.

Окрім того, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2015, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 у справі № 826/500/15 адміністративний позов ТОВ «Мірель Трейд» до ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкової вимоги № 14924-25 від 16.12.2014 та рішення про опис майна № 28544/10/26-54-25-24 від 17.12.2014 задоволено. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві № 14924-25 від 16.12.2014. Визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про опис майна № 28544/10/26-54-25-24 від 17.12.2014.

В даній справі судами встановлено, 07.08.2013 позивач звернувся до Головного управління Міндоходів у м. Києві з первинною скаргою за № 1278 на податкові повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві № та № від 24.07.2013.

За результатом розгляду первинної скарги позивача ГУ Міндоходів у м. Києві сформовано рішення № 4844/10/26-15-10-04 від 01.10.2013 (9237/7), яким скаргу позивача залишено без задоволення, а вищевказані податкові повідомлення-рішення відповідача - без змін.

З наведеного вбачається відсутність доказів направлення на адресу позивача протягом 20 днів після надходження до контролюючого органу первинної скарги рішення по суті або ж рішення про продовження розгляду скарги.

З огляду на недоведеність факту надіслання вказаних рішень позивачу у вказаний строк, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог п. 56.9 ПК України скарга позивача на вищезгадані ППР є задоволеною, а вказані ППР є не чинними, не створюють будь-яких правових наслідків для цілей виникнення узгоджених податкових зобов'язань та, відповідно, податкового боргу, який виник із обставин нарахування податкових зобов'язань за вищезгаданими ППР.

Відповідно до частини першої ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто вищевказаними судовими рішеннями вже встановлено факт скасування податкових повідомлень-рішень від 24.07.2013, на підставі яких, на думку податкового органу, у позивача виникла заборгованість з податку на додану вартість в сумі 1508564,53 грн та з податку на прибуток в сумі 1580029,23 грн.

У зв'язку з цим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що судові рішення у справі № 826/500/15 не мають преюдиціального значення для вирішення даної справи.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірель Трейд" задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2015 скасувати та ухвалити нову, якою адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірель Трейд" до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення задовольнити.

Скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 9443-23 від 17.07.2015 та рішення про опис майна у податкову заставу № 16903/10/26-54-23-01 від 17.07.2015.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірель Трейд" судові витрати у розмірі 5 439, 59 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 15.12.2015.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.