Справа № 2-а-4429/11
Суддя: Сугачова О. О.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши клопотання представника Харківської міської ради про закриття провадження, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, виконкому Харківської міської ради, Харківського міського голови, Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, третіх особі: Управління Держгеокадастру у Харківської області, Управління Держгеокадастру у м. Харкові, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, скасування рішень, зобовязання вчинення певних дій.

Представник Харківської міської ради звернувся до суду із клопотанням, яким просить закрити провадження у вказаній адміністративній справі в частині оскарження рішення Харківської міської ради від 29.04.2009р. № 94/10 в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2; скасувати рішення Харківської міської ради № 94/09 від 29.04.2009р. в частині затвердження проекту землеустрою і передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки по вул. Ілліча, 66-«б», скасування державного акту на право приватної власності на цю ділянку.

Обґрунтовуючи доводи клопотання зазначає, що оскільки субєктом владних повноважень прийнято рішення Харківською міською радою від 29.04.2009р. № 94/10 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки ОСОБА_2 із затвердженням проекту землеустрою і передачі у власність останньому земельної ділянки по вул.. Ілліча, 66-«б», оспорювання правомірності таких рішень має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право. Така позиція випливає із Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.01.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» при вирішення питань, повязаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, розяснень, викладених у п.п.2.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 01.04.2010р. № 2 тощо.

Представник позивача з вимогами клопотання не погодився, надавши письмові заперечення.

Суд, вивчивши доводи заявленого клопотання, заперечення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Так, дійсно, одніми з вимог позову ОСОБА_1, є визнання недійсним та скасування рішення Харківської міської ради від 29.04.2009р. № 94/10 в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянку ОСОБА_2, скасування рішення Харківської міської ради № 94/09 від 29.04.2009р. в частині затвердження проекту землеустрою і передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки по вул. Ілліча, 66-«б», скасування державного акту на право приватної власності на вказану земельну ділянку.

Відповідно до положень ст.. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.01.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» при вирішення питань, повязаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, розяснень, викладених у п.п.2.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 01.04.2010р. № 2, рішенням Конституційного Суду України від 01.04.2010р. № 10-рп/2010 щодо офіційного тлумачення положень частини 1 ст. 143 Конституцій України, п.п. «а», «б», «в», «г» ст.. 12 Земельного кодексу України та п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України. Так, суду мають виходити з того, що відповідно до ст..ст. 13, 14 Конституції України, ст..ст. 177, 181, 324 та у відповідності до глави 30 ЦК України, земля та земельні ділянки є обєктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок

Земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі, на змелені частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю. Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст..ст. 16, 21, 393 ЦК України та ст.. 152 ЗУ України, в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування (п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01.01.2013р.).

Отже, оскільки позивач оспорює правомірність прийнятого Харківською міською радою рішення в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2, рішення в частині затвердження проекту землеустрою і передачі у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки зі скасуванням державного акту на право власності на земельну ділянку, то між сторонами, а саме, Харківською міською радою, як субєктом владних повноважень, виник спір, управлінські дії якого, спрямовані на виникнення цивільних прав у сфері земельних відносин.

Доводи представника позивача, викладені у запереченнях, не спростовують висновків суду.

Наявність ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.01.2011р., якою скасовано ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14.07.2009р. та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2009р. про закриття провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1, не суперечать висновкам суду, т.я. на той час такі вимоги позивачем не заявлялись.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 157 КАС України,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Харківської міської ради від 29.04.2009р. № 94/10 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки ОСОБА_2; скасування рішення Харківської міської ради № 94/09 від 29.04.2009р. в частині затвердження проекту землеустрою і передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки по вул. Ілліча, 66-«б» та скасування державного акту на право приватної власності на вказану земельну ділянку.

Розяснити позивачу, що він має право звертатися із вказаними вимогами у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя