Справа № 824/1937/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1937/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

08 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Національної академії внутрішніх справ про скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому з уточненням позовних вимог просив: визнати незаконними і скасувати наказ Національної академії внутрішніх справ "По особовому складу" від 03.04.2015 №45 о/с, яким позивача було звільнено в запас з постановкою на військовий облік за пунктом 64 "Є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та наказ Національної академії внутрішніх справ від 03.04.2015 №41 ст.; поновити позивача на посаді інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів Національної академії внутрішніх справ; визнати недійсним запис в трудовій книжці №2 від 03.04.2015 "Звільнений з органів внутрішніх справ" на підставі наказу Національної академії внутрішніх справ від 03.04.2015 №45 о/с, зобов'язавши Національну академію внутрішніх справ вчинити наступний запис: "Запис №2 від 03.04.2015 вважати недійсним, поновити на службі на попередній посаді"; стягнути з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 17124,45 грн.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.10.2015 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Національної академії внутрішніх справ від 03.04.2015 №41ст "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора відділення забезпечення навчального процесу ННІПФЕКП НАВС капітана міліції ОСОБА_3."; визнано протиправним та скасовано наказ Національної академії внутрішніх справ від 03.04.2015 №45 о/с По особовому складу; поновлено позивача на посаді інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів Національної академії внутрішніх справ з 04.04.2015; стягнуто з Національної академії внутрішніх справ на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 10979, 96 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, з 16.05.2014 займав посаду інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів Національної академії внутрішніх справ.

У зв'язку з поданням начальником інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів НАВС полковником міліції ОСОБА_5 доповідної записки від 23.02.015 про невихід без поважних причин на службу капітана міліції ОСОБА_3 наказом Національної академії внутрішніх справ від 25.02.2015 №286 призначено службове розслідування за указаним фактом.

При цьому рапортом від 25.03.2015 начальник відділення інспекції особового складу ВКЗ підполковник міліції ОСОБА_6 просив ректора Національної академії внутрішніх справ генерал-майора міліції ОСОБА_7 продовжити строк проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни капітаном міліції ОСОБА_3

Згідно висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни інспектором відділення забезпечення навчального процесу ННІПФЕКП НАВС капітаном міліції ОСОБА_3, затвердженого 03.04.2015 ректором Національної академії внутрішніх справ генерал-майором міліції ОСОБА_7, за грубе порушення службової дисципліни, порушення вимог Закону України "Про міліцію", статей 1, 4 та 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV; Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382; Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 55; Правил внутрішнього розпорядку Національної академії внутрішніх справ, затверджених наказом НАВС від 10.11.2010 №888; Правил проживання в гуртожитках НАВС, затверджених наказом НАВС від 07.02.2013 №85 та Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом МВС України від 06.02.2001 №85, що виразилось у: постійному ігноруванні і невиконанні наказів та доручень керівництва інституту і академії; неналежному виконанні функціональних обов'язків; відсутності на службі впродовж тривалого часу (з 05.01.2015 по 02.04.2015, в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; неінформуванні в установленому порядку безпосередніх та прямих начальників і ненаданні документально підтверджуючих документів про причини відсутності на службі (з 02.12.2014 по 02.04.2015); висловлюванні 02.03.2015 у грубій формі на адресу працівників академії нецензурною лайкою; непроходженні в установленому порядку медичного огляду у Центральній військово-лікарській комісії МВС України, капітана міліції ОСОБА_3, інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів Національної академії внутрішніх справ, згідно з пунктом 8 статті 12 Дисциплінарного статуту ОВС України, - звільнено з органів внутрішніх справ.

Окрім цього 03.04.2015 Національною академією внутрішніх справ прийнято наказ №41ст "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора відділення забезпечення навчального процесу ННІПФЕКП НАВС капітана міліції ОСОБА_3.", яким вирішено звільнити позивача з органів внутрішніх справ.

В зазначеному наказі наведені підстави для звільнення аналогічні тим, що викладенні у висновку службового розслідування від 03.04.2015.

Наказом Національної академії внутрішніх справ "По особовому складу" від 03.04.2015 №45 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено зі служби в органах внутрішніх справ в запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 64 "Є" (за порушення дисципліни) позивача 03.04.2015.

Підставою для прийняття указаного наказу зазначено висновок та наказ НАВС від 03.04.2015 №41ст.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд вважає, що позивачем доведено незаконність звільнення зі служби в органах внутрішніх справ, а відповідачем в ході розгляду даної адміністративної справи не доведено правомірність звільнення позивача. До того ж, відповідачем не було доведено обґрунтованість застосування до позивача саме крайнього заходу дисциплінарного впливу, яким згідно положень ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України є звільнення з органів внутрішніх справ.

Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України закріплено обов'язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Громадянам згідно зі ст. 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-XII (далі - Закон № 565-XII), правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону № 565-XII, порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються "Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991 (далі - Положення).

Зокрема визначення службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Статут).

Так, ст. 1 Статуту, визначає, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі ст. 2 Статуту дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Відповідальність осіб рядового і начальницького складу встановлена ст. 5 Статуту, де зазначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно із Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовою у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань й інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності і статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй у користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень і доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до п. 2 Інструкції "Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України", затвердженої наказом МВС України № 552 від 06.12.1991, завданням службового розслідування є повне, об'єктивне і всебічне розслідування обставин порушень, скоєних особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, виявлення причин і умов, що сприяли їх скоєнню, встановлення винних і забезпечення правильного застосування чинних нормативних актів для того, щоб кожний винний був притягнутий до відповідальності, а жоден невинний не постраждав. Службове розслідування має сприяти дотриманню законності, викорененню випадків її порушення, а також вихованню у особового складу органів внутрішніх справ усвідомлення обов'язковості, точного і безумовного дотримання законодавства.

Згідно з п. 10 вказаної Інструкції при проведенні службового розслідування повному, об'єктивному і всебічному дослідженню підлягають п.10.1 "подія порушення" (час, місце, спосіб, інші обставини); п.10.2 "наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення"; п.10.3 "обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність"; п.10.4 "характеристика особи, яка скоїла порушення" (ставлення до служби, поведінка до порушення); п.10.5 "причини та умови, що сприяли скоєнню порушення"; п.10.6 "характер і розмір нанесених порушенням збитків".

Відповідно до ст. 12 Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

При цьому порядок накладення дисциплінарного стягнення визначений ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, яка встановлює, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Окрім цього, за приписами ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Водночас дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до висновку службового розслідування від 03.04.2015 основною підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ був невихід його на роботу без поважних причин з 05.01.2015 по 02.04.2015 й ненадання підтверджуючих документів про причини відсутності на службі в період з 02.12.2014 по 02.04.2015.

Зокрема у висновку службового розслідування від 03.04.2015 вказано, що з урахуванням отриманої в ході службового розслідування інформації документально підтверджено лише 93 дні лікування позивача у медичних установах, а щодо решти 88 днів невиходу на службу (з 05.01.2015) документальне підтвердження відсутнє.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, в зазначений період позивач перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що підтверджується наявними у справі листками непрацездатності: серії АГЗ №652857 (з 05.01.2015 по 15.01.2015), серії АГІ №026972 (з 16.01.2015 по 29.01.2015), серії АГЧ №786226 (з 29.01.2015 по 06.02.2015), серії АГЗ №647477 (з 07.02.2015 по 16.03.2015), серії АГХ №138647 (з 17.03.2015 по 17.04.2015).

Водночас, згідно наданого відповідачем листа Центрального госпіталю МВС України від 10.03.2015 №55/4-206, позивач перебував на лікуванні в госпіталі з 02.12.2014 по 02.01.2015, що відповідачем не заперечувалось.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи позивач перебував на лікуванні і з 18.04.2015, що підтверджується наявними у справі листками непрацездатності: серії АГХ №139502 (з 18.04.2015 по 22.04.2015), серії АГЧ №530289 (з 23.04.2015 по 2904.2015), серії АГГ №819447 (з 30.04.2015 по 07.06.2015), серії АГГ №819619 )з 08.06.2015 по 09.06.2015), серії АГГ №924771 (з 10.06. 2015 по 23.06.2015), серії АГГ №819636 (з 24.06.2015 по 03.08.2015).

Відповідач неодноразово пропонував позивачу отримати направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, що підтверджується матеріалами справи, однак позивач від отримання такого направлення відмовлявся, про що складено відповідні акти. Таке направлення (№125) позивач отримав лише 02.03.2015, проте медичний огляд у Центральній військово-лікарській комісії не проходив. При цьому, як пояснив позивач, медичний огляд військово-лікарською комісією він не проходив у зв'язку з різким погіршенням стану здоров'я (по 22.04.2015 включно перебував на лікуванні, що підтверджується наявними у справі листками непрацездатності).

23 квітня 2015 року позивач отримав у Центральному госпіталі МВС України довідку №61, якою встановлено діагноз та вказано про потребу консультації в Центрі мікрохірургії ока.

Разом з тим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачу були фактично відомі причини невиходу позивача на роботу в період з 02.12.2014 по 02.04.2015, що підтверджується показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_9, які були допитані при розгляді справи в суді першої інстанції; Актом про відмову надати пояснення від 02.03.2015, складеному в ході проведення службового розслідування, в якому вказано про повідомлення ОСОБА_8, що з 02.12.2014 він перебуває на лікарняному; а також листом Центрального госпіталю МВС України від 10.03.2015 №55/4-206. При цьому, позивач пояснив, що він в силу свого захворювання (вроджена 3 С глаукома обох очей, міопія високого ступеня обох очей, міопічний астигматизм правового ока) до липня 2015 року фізично не міг подати до відділу кадрового забезпечення Національної академії внутрішніх справ листки непрацездатності на підтвердження причин невиходу на службу. Водночас, вказані листки були позивачем пред'явлені 02.07.2015 при відвідуванні разом з батьком Національної академії внутрішніх справ, що не заперечувалось відповідачем.

Таким чином відповідач дійшов передчасного висновку про відсутність позивача на службі з 02.12.2014 по 02.04.2015 без поважних причин та, відповідно, помилково кваліфікував такі обставини як порушення позивачем службової дисципліни.

Поряд з тим з оскаржуваного наказу та висновку службового розслідування від 03.04.2015 слідує, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ не лише за порушення службової дисципліни, що виразилось у відсутності на службі впродовж тривалого часу (з 05.01.2015 по 02.04.2015 в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин та неінформуванні в установленому порядку безпосередніх та прямих начальників і ненаданні документально підтверджуючих документів про причини відсутності на службі (з 02.12.2014 по 02.04.2015), а й за порушення службової дисципліни, що виразилось в постійному ігноруванні та невиконанні наказів і доручень керівництва інституту й академії, неналежному виконанні функціональних обов'язків, висловлюванні 02.03.2015 у грубій формі на адресу працівників академії нецензурною лайкою та непроходженні в установленому порядку медичного огляду у Центральній військово-лікарській комісії МВС України.

Водночас в апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що позивачем допускались неодноразові порушення службової дисципліни протягом часу перебування його на посаді інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів Національної академії внутрішніх справ.

Однак, колегія суддів з таким твердженням відповідача не погоджується з огляду на таке.

Так, у висновку службового розслідування від 03.04.2015 не зазначено й у чому саме виразилось неналежне виконання позивачем функціональних обов'язків та коли таке допущено.

Відповідно до ст. ст. 14 та 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарне стягнення накладається за кожне порушення службової дисципліни і у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

Відтак відповідачем порушено вимоги щодо порядку та строку накладення дисциплінарних стягнень при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності з підстав, наведених в оскаржуваному наказі від 03.04.2015 №41ст.

Поряд з тим під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не було доведено те, що з боку позивача мало місце саме постійне ігнорування та невиконання наказів і доручень керівництва інституту й академії. Не надано таких доказів відповідачем і до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ Національної академії внутрішніх справ від 03.04.2015 №41ст "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора відділення забезпечення навчального процесу ННІПФЕКП НАВС капітана міліції ОСОБА_3." є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Окрім цього, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно того, що з огляду на протиправність наказу Національної академії внутрішніх справ від 03.04.2015 №41ст протиправним є і прийнятий на його підставі наказ від 03.04.2015 №45 о/с По особовому складу, яким було звільнено позивача зі служби в органах внутрішніх справ в запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 64 "Є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

При цьому наказ від 03.04.2015 №45 о/с по своїй суті є наказом про виконання накладеного на позивача дисциплінарного стягнення.

Згідно ст. 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Отже, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, накладене на особу рядового і начальницького складу, яка тимчасово непрацездатна, виконується лише після її прибуття до місця проходження служби.

Однак, як вбачається, наказ від 03.04.2015 №45 о/с прийнято відповідачем в період перебування позивача у тимчасовій непрацездатності до прибуття його до місця проходження служби, тобто усупереч вимогам статті 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Разом з цим, відповідачем не було доведено обґрунтованість застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення з органів внутрішніх справ.

Пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Оскільки позивача 03.04.2015 незаконно звільнено зі служби в органах внутрішніх справ з посади інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів Національної академії внутрішніх справ, то він підлягає поновленню на указаній посаді з 04.04.2015 з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених позовних вимог у спосіб та межах передбачених законодавством.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.