Справа № 823/5117/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Черкаси

08 грудня 2015 року справа № 823/5117/15

09 год. 05 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Цаплі І.Ю.,

представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (за довіреностями),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом комунального підприємства Інститут розвитку міста Черкаської міської ради до Державної фінансової інспекції в Черкаській області про визнання незаконною та скасування вимоги,

встановив:

15 жовтня 2015 року до суду з позовною заявою звернулося комунальне підприємство Інститут розвитку міста Черкаської міської ради, в якій просить визнати незаконною та скасувати вимогу щодо усунення порушень законодавства Державної фінансової інспекції в Черкаській області від 14 вересня 2015 року №23-05/46-6294.

Ухвалою суду від 09 листопада 2015 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 14 год. 10 хв. 18 листопада 2015 року.

18 листопада 2015 року розгляд справи відкладено на 25 листопада 2015 року о 15 год. 00 хв. В даному судовому засіданні інтереси позивача представляла ОСОБА_4 на підставі довіреності від 12 жовтня 2015 року (а.с.23).

25 листопада 2015 року на 15 год. 00 хв. позивач до зали судового засідання не зявився, свого представника не направив, хоча повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (а.с.189). Розгляд справи відкладено до 08 грудня 2015 року о 08 год. 40 хв.

08 грудня 2015 року позивач у судове засідання не з'явився. Конверт із судовою повісткою повернуто до суду із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частини 8 статті 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Зважаючи на те, що судова повістка направлялася позивачу за адресою, яка внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та яка зазначена ним у позовній заяві м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36, 18000, повідомлень про зміни адреси від позивача не надходило, суд приходить до висновку, що судова повістка вважається врученою позивачу.

Розглянувши питання можливості продовжити судовий розгляд справи, заслухавши думку представників відповідача, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, з огляду на таке.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, що передбачено статті 55 Конституції України.

Відповідно до частини 2 статті 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Будучи ініціатором судового розгляду справи позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи (статті 120 КАС України), повідомлення суд про неможливість прибуття в судове засідання (стаття 40 КАС України), дотримання процесуальних строків.

Відповідно до статті 122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі.

Застосовуючи до позивача процесуальні наслідки його повторної неявки у судове засідання суд бере до уваги положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція), згідно з якими кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права.

Зокрема, одним із аспектів гарантії справедливого судочинства, які містить стаття 6 Конвенції, є доступ до суду. Європейський Суд з прав людини у справі Bellet v. Frаnсе зазначив, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У даному випадку суд звертає увагу на те, що право позивача на доступ до суду жодним чином обмежене не було, оскільки про обставини розгляду справи, необхідність явки до суду позивач повідомлявся своєчасно та належним чином.

Зазначаючи про гарантоване Конвенцією право позивача на доступ до суду, суд не може оминути поза увагою і іншу складову такого права, як розумний строк розгляду справи, який пов'язаний не лише із правовою та фактичною складністю справи, але й поведінкою заявника.

При цьому, оцінюючи поведінку заявника з позиції Європейського Суду слід брати до уваги факти невиконання ним процесуальних обов'язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином невиконання позивачем своїх процесуальних обов'язків є вагомою причиною, яка призводить до затягування розгляду справи та створює незручності для інших учасників судового процесу.

Враховуючи вищевикладені обставини та відсутність заяв від позивача щодо подальшого розгляду справи за його відсутності, суд дійшов висновку залишити позовну заяву без розгляду. Водночас, ця ухвала не перешкоджає повторному зверненню до адміністративного суду в загальному порядку.

Сплачений судовий збір за подання цього позову не підлягає поверненню позивачу на підставі пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI.

Керуючись статтями 49, 79, 122, 155, 160-165, 254-255 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов комунального підприємства Інститут розвитку міста Черкаської міської ради до Державної фінансової інспекції в Черкаській області про визнання незаконною та скасування вимоги залишити без розгляду.

Розяснити сторонам, що ухвала про залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє позивача права звернення до суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом пяти днів з моменту її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст ухвали складений та підписаний 09 грудня 2015 року