Справа № 825/2257/15-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2257/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Падій В.В.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Петрика І.Й.
Суддів:Борисюк Л.П.,
Собківа Я.М.,
При секретарі:Валяєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Прокуратури Чернігівської області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Виконуючого обов'язки прокурора Семенівського району Чернігівської області в інтересах держави до Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, третя особа - Дочірнє підприємство «Ліга-2», про скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

Виконуючий обов'язки прокурора Семенівського району звернувся в інтересах держави до суду з адміністративним позовом до Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дочірнє підприємство «Ліга-2» про скасування розпорядження Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 22.09.2009 № 423 «Про затвердження технічної документації та надання в оренду земельних ділянок не витребуваних часток (паїв) Дочірньому підприємству «Ліга-2».

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Прокуратура Чернігівської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 198, 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, розпорядженням Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 22.09.2009 № 423 «Про затвердження технічної документації та надання в оренду земельних ділянок невитребуваних часток (паїв) Дочірньому підприємству «Ліга-2» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо надання в оренду невитребуваних земельних ділянок (паїв) Дочірньому підприємству «Ліга-2» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 20,44 га (рілля) на території Жадівської сільської ради та передано вищезазначені землі в оренду терміном до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на землю, але не більше ніж на 15 років (а.с.8).

Згідно довідки з державної статистичної звітності форми 6-зем від 13.07.2015 № 10-28-0.3-1401/2-15 земельна ділянка загальною площею 20,44 га (рілля) сформована за рахунок земель запасу, що знаходяться в адміністративних межах Жадівської міської ради. Нормативна грошова оцінка земель станом на 10.07.2015 складає 219960,15 грн. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14).

Вважаючи оскаржуване розпорядження таким, що підлягає скасуванню, виконуючий обов'язки прокурора Семенівського району звернувся до суду з позовом за захистом інтересів держави.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції не погоджується із огляду на наступне.

Згідно положень частини першої статті 3 та статті 4 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Приписами статті 17 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин, зокрема, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Так, відповідно до частин 1, 3 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України закріплено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до статті 13 Закону України від 05.06.2003 № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Так, розпорядженням Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 22.09.2009 № 423 «Про затвердження технічної документації та надання в оренду земельних ділянок невитребуваних часток (паїв) Дочірньому підприємству «Ліга-2» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо надання в оренду невитребуваних земельних ділянок (паїв) Дочірньому підприємству «Ліга-2» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 20,44 га (рілля) на території Жадівської сільської ради та передано вищезазначені землі в оренду терміном до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на землю, але не більше ніж на 15 років.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що суду для всебічного, повного та об'єктивного розгляду даної справи необхідно з'ясувати чи містить оскаржуване розпорядження ознаки недоцільності, неекономності, неефективності за очікуваннями чи фактичними результатами.

Згідно положень частини першої статті 3 та статті 4 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Конституція України (ст. 14) та Земельний кодекс України визначають землю як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави. Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України та прийнятими відповідно до них нормативно- правовими актами. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі (ст.ст. 1, З ЗК України).

Суд першої інстанції обґрунтовує законність розпорядження Семенівської райдержадміністрації від 22.09.2009, посилаючись на наявність у неї відповідних повноважень згідно з Земельним Кодексом України, та на дотримання Дочірнім підприємством «Ліга-2» визначеного законом порядку отримання земельної ділянки в оренду.

Проте, колегія суддів зазначає, що ці доводи суду мають відношення виключно до законності оспорюваного розпорядження райдержадміністрації на момент його прийняття. Водночас питання незаконності розпорядження не піднімається та не ставиться відповідна позовна вимога. Позивач просить скасувати розпорядження як таке, що є недоцільним, неекономним та неефективним за очікуваннями та його фактичними результатами.

Така можливість прямо передбачена ч. 3 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»: розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваннями чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Про неефективність, недоцільність та неекономність подальшого існування розпорядження відповідача красномовно свідчить той факт, що воно залишається нереалізованим упродовж майже 6 років - з моменту прийняття 22.09.2009 і до цього часу. Адже цим розпорядженням затверджено технічну документацію та передано земельну ділянку в оренду.

Таким чином, оскаржуване розпорядження суперечить ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а також ст. 91 та ст. 96 Земельного кодексу України, відповідно до яких обов'язками власників і користувачів земельних ділянок є забезпечення використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог законодавства про охорону довкілля; сплата земельного податку; підвищення родючості ґрунтів та збереження інших корисних властивостей землі; своєчасне надання відповідним органам виконавчої влади та місцевого самоврядування даних про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом, та ін.

Так, відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки.

Матеріалами справи доведено, що земельна ділянка, передана в оренду оспорюваним розпорядженням, до цього часу фактично не використовується, що призводить до погіршення її якості та властивостей в цілому, ставить під загрозу її подальше ефективне використання, забезпечення збереження та відтворення природної цінності.

Заперечуючи проти адміністративного позову, відповідач зазначає про ненадходження клопотань інших осіб щодо надання в оренду цієї земельної ділянки. Водночас, ненадходження заяви і є саме наслідком існування оспорюваного розпорядження, адже з його врахуванням райдержадміністрація не може прийняти іншу заяву та передати землю іншій особі.

Не надано належної оцінки судом і факту погіршення природного стану земельної ділянки. Даний факт є загальновідомим, адже невикористання земельної ділянки впродовж 6 років суттєво зменшує її родючість.

Як вбачається з листів Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 09.07.2015 № 163/02-13, Управління агропромислового розвитку Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 09.07.2015 № 01-9/426, Відділу Держземагентства у Семенівському районі Чернігівської області від 09.07.2015 № 10-28-0.3-1394/2-15 договір оренди на земельну ділянку площею 20,44 га між Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області та Дочірнім підприємством «Ліга-2» не укладався (а.с.9-11).

Для повного та всебічного з'ясування обставин справи, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року зупинено провадження у справі з метою витребування належних доказів того, як відбувається підготовча робота по заключенню та реєстрації договорів оренди на спірні земельні ділянки та які ДП «Ліга-2» вживає заходи щодо укладення та реєстрації договорів оренди: надати підписані договори оренди, докази звернення до РДА для їх укладення або докази їх реєстрації.

Однак, в строк, встановлений судом, дана ухвала ДП «Ліга-2» не виконана.

У зв'язку із цим, 11 листопада 2015 року судом вдруге надано можливість виконати вимоги ухвали від 23.09.15 шляхом надання витребуваних документів. Однак і на запит суду від 11.11.15 судом не отримано жодної відповіді.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що розпорядження Семенівської райдержадміністрації від 22.09.2009 № 423, яке є чинним, не створило для сторін жодних правових наслідків, не реалізувало основну мету - ефективне та раціональне використання землі, є неекономним, оскільки не забезпечило надходження коштів до бюджету, є недоцільним, оскільки договори оренди на спірні земельні ділянки не укладено до цього часу.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні постанови було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню є помилковим.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, тому вбачаються підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратури Чернігівської області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги Виконуючого обов'язки прокурора Семенівського району Чернігівської області задовольнити.

Скасувати розпорядження Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 22.09.2009 № 423 «Про затвердження технічної документації та надання в оренду земельних ділянок невитребуваних часток (паїв) ДП «Ліга-2».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.Й. Петрик

Судді: Л.П. Борисюк

Я.М. Собків

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.