Справа № 537/5837/14-а
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2015 р. м. Київ К/800/15201/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Білуги С.В.

суддів Заїки М.М.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної Державної адміністрації на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 24 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Крюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної Державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Крюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної Державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 24 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та після перерахунку виплатити ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2014 рік у розмірі передбаченому статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тобто у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної Державної адміністрації подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 24 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року скасувати та закрити провадження у справі.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі, рішення судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 18.10.2004 та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни.

Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області у квітні 2014 року була перерахована та виплачена ОСОБА_2 разова грошова допомога до 5 травня у розмірі 795 грн., тобто у розмірі, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 102 від 16 квітня 2014 року «Деякі питання виплавати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Задовольняючи частково позовні вимоги суди попередніх інстанцій посилались на те, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102 «Про деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» є неправомірною.

Проте колегія суддів не може погодитись з такими твердженнями судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Частиною 3 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що у 2014 році норми і положення статей деяких Законів України, зокрема ст.ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 встановлено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються Законами України, а також нормативно-правовими актами відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Отже, станом на час виникнення спірних правовідносин Кабінет Міністрів України мав право регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102 «Про деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у 2014 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державної адміністрації (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, що не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 795 гривень.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що відповідач повинен нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірах встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102.

Враховуючи наведене та відповідно до змісту вказаних положень чинного законодавства колегія суддів дійшла висновку, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасних висновків про задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки доказів, обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції повно і правильно, але допущено помилку в застосуванні норм матеріального права - судові рішення першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

постановила:

Касаційну скаргу Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної Державної адміністрації - задовольнити частково.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 24 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Крюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної Державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Ухвалити нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Білуга

Судді А.Ф. Загородній

М.М. Заїка