Справа № 808/2360/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2015 рокусправа № 808/2360/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

при секретарі: Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року у справі №808/2360/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, просив визнати протиправними дії Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області по складанню акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства б/н від 08.05.2013 року. В обґрунтування позову позивач зазначав, що він є власником земельної ділянки площею 0,0948 га кадастровий номер НОМЕР_1 із цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва, що розташована по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування №1949 від 28.10.2010 року, укладеному з ОСОБА_2 У лютому 2015 року ним отримано позовну заяву Бердянського міжрайонного прокурора до Бердянської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування пункту 8 рішення Бердянської міської ради №12 від 27.05.2010 року, визнання недійним державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки. Позивач зазначав, що підставою для звернення до суду прокурора стали висновки, які містяться у складеному 08.05.2013 року Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства, який на його думку, є таким, що складений не в межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, не відповідає вимогам законодавства та породжує негативні наслідки для нього.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Апелянт зазначає, що перевірку дотримання вимог земельного законодавства проведено відповідно до норм чинного законодавства, оскільки вона не підпадає під дію Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У судове засідання позивач та відповідач, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Справа розглянута у відповідності до приписів частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 11.12.2012 року. (а.с. 15). Зазначена земельна ділянка була набута позивачем у власність від ОСОБА_2, на підставі договору дарування №1949 від 28.10.2010 року, ВРД №072504. 08.05.2013 року державним інспектором відділу оперативного контролю за дотримання вимог земельного законодавства управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області ОСОБА_3 відповідно до вимог частини 1 статті 5, статтей 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», частини 1 статті 19 Закону України «Про охорону земель», пунктів 4, 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №459, проведена перевірка з питання: додержання вимог законодавства при використанні та забудові прибережної захисної смуги уздовж Азовського моря згідно вимоги прокуратури Запорізької області від 30.04.2013 року №05/3-508 вих-13 та Бердянської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері від 30.04.2013 року №94-672, за результатами якої складено Акт від 08.05.2013 року. (а.с.10-14). В результаті перевірки встановлено, що процедура передачі земельних ділянок громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 виконана із порушенням вимог земельного законодавства, а саме, проекти відведення не пройшли обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації (в порушення статті 118 та частини 4 статті 123 Земельного кодексу України), а самі земельні ділянки знаходяться в межах прибережної захисної смуги, що є порушенням статтей 88, 90 Водного кодексу України та статтей 59, 60 Земельного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що під час проведення перевірки відповідач був зобов'язаний діяти на підставі та у спосіб, що передбачені Законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Порядком планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженому наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 №132, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.03.2013 за №412/22944. Суд зазначив, шо в матеріалах справи відсутні буд-які докази, якими б підтверджувалися висновки, зроблені державним інспектором Нагорним Д.С. при проведенні перевірки та відсутні докази дотримання відповідачем встановленого законодавством порядку та процедури проведення перевірки земельного законодавства.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області діє у відповідності до Положення «Про державну інспекцію сільського господарства в Запорізькій області», Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства від 25.02.2013 року №132.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Згідно з статтею 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду(контролю) в агропромисловому комплексі, належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади,органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, ОСОБА_1 оскаржив до суду дії відповідача по складанню Акту перевірки, не погоджуючись із його змістом.

Проте, Акт перевірки за своєю правовою природою є лише носієм доказової інформації, а не рішенням контролюючого органу, яке на відміну від Акту є обов'язковим для виконання. Предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, встановлені законом умови їх реалізації. Відповідність висновків, викладених в Акті перевірки, фактичним обставинам, здійснюється судом при перевірці правомірності прийнятих за наслідками перевірки рішень. Акт, як один із видів доказів, досліджується судом та оцінюється, у тому числі, на відповідність вимогам, визначеним статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова - скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову за наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року у справі №808/2360/15 - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко