Справа № 823/5037/15
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/5037/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О.
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Черкаської області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Черкаської області, в якому просив визнати незаконними дії прокуратури Черкаської області в частині видання наказу прокурора Черкаської області № 573к від 26.08.2015 без посилання на пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України та змінити формулювання причини та підстави звільнення із «пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» на «пункт 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України».

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

До суду надійшла апеляційна скарга позивача, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для зміни судового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з 2005 року позивач працював у прокуратурі Черкаської області на прокурорсько - слідчих посадах. Станом на серпень 2015 року займав посаду прокурора відділу представництва інтересів громадян і держави в судах управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Черкаської області.

У зв'язку із скороченням загальної кількості прокурорів органу прокуратури Черкаської області, прокурором Черкаської області підписано попередження про звільнення позивача із займаної посади. У попередженні зазначено таке: «Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України Ви попереджаєтесь про звільнення із займаної посади у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України) з 06 жовтня 2015 року».

Вказане попередження отримано позивачем 06.08.2015.

07.08.2015 ОСОБА_2 було подано заяву на ім'я виконуючого обов'язків прокурора Черкаської області про згоду на скорочення терміну попередження.

Наказом прокурора Черкаської області № 573к від 26.08.2015 позивач був звільнений з посади на підставі лише пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру». У вказаному наказі відсутнє посилання на пункт 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Позивач, вважаючи незаконними дії прокуратури Черкаської області в частині видання наказу прокурора Черкаської області № 573к від 26.08.2015 без посилання на пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави звільнення прокурора в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури чітко передбачені Законом № 1697-VII, який в даному випадку є спеціальним по відношенню до норм Кодексу законів про працю України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Особливий порядок звільнення у разі скорочення кількості прокурорів передбачений ст. 60 Закону 1697-УІІ, а саме: у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури прокурор звільняється з посади особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, за поданням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Разом з тим, на час виникнення спірних правовідносин, частково діють норми і Закону України «Про прокуратуру» від 1991 року і Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року 1697-VII.

Розділом XIII Закону 1697-VII передбачені Перехідні положення, які регулюють правовідносини під час перехідного періоду до набрання чинності усіх норм Закону 1697-VII. Зокрема пп. 4 п. 5-1 Перехідних положень Закону 1697-VII встановлено, що прокурори звільняються з посад уповноваженими приймати такі рішення особами без подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. Тобто, у порядку, що діяв до набрання чинності Закону 1697-VII - без особливого порядку.

Отже висновок суду про наявність на день видачі спірного наказу особливого порядку звільнення прокурора є безпідставним, а посилання на ч. 1 ст. 16 і ст. 60 Закону 1697-VII як на підставу застосування при звільненні позивача саме спеціального закону - необґрунтованим.

Крім того, за умови дії при звільненні прокурора лише спеціального закону, без застосування КЗпП України, та фактичної відсутності особливого порядку звільнення прокурорів, звільнення прокурора за скороченням повинно обмежуватися однією дією - врученням підлеглому працівникові наказу про звільнення (без попередження за ст. 49-2 КЗпП України, без подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів).

Оскільки звільнення без будь-якої попередньої процедури неможливо, а особливий порядок звільнення встановлений спеціальним законом на момент звільнення ОСОБА_2 не діяв, відповідач у листі попередженні по відношенню до позивача застосував норми КЗпП України: прийняв рішення про звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та попередив про це в порядку встановленому ст. 49-2 КЗпП України.

Отже, дії прокуратури Черкаської області в частині видання наказу прокурора Черкаської області № 573к від 26.08.2015 без посилання на пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України є незаконними, а наказ підлягає зміні формулювання причини та підстави звільнення із «пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» на «пункт 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України».

Таким чином Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду в разі порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 р. - скасувати та ухвалити нову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати незаконними дії прокуратури Черкаської області в частині видання наказу прокурора Черкаської області № 573к від 26.08.2015 без посилання на пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Змінити формулювання причини та підстави звільнення із «пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» на «пункт 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Повний текст рішення виготовлено 30.11.2015р.

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.