Справа № 826/9829/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 грудня 2015 року 16:45 № 826/9829/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доУправління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області
третя особаДержавне підприємство «Київське лісове господарство»
провизнання протиправними та скасування висновків,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Державне підприємство «Київське лісове господарство», в якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення суб'єкта владних повноважень a саме: висновки від 06 лютого 2013 року за № 85-03 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1405 га. у власність гр. ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах с Малютянка Києво-Святошинського району Київської області та № 125-03 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1900 га. у власність гр. ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах с. Малютянка Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2015 відкрито провадження у справі №826/9949/15 та призначено її судовий розгляд справи.

У зв'язку з припиненням повноважень судді ОСОБА_5. щодо здійснення правосуддя, в провадженні якої перебувала адміністративна справа №826/9829/15 і не була розглянута, дана справа направлена на повторний автоматизований розподіл позовних заяв та 13.08.2015 передана для розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Кобилянському К.М.

Враховуючи зазначене, ухвалою суду від 17.08.2015 прийнято справу до свого провадження суддею Кобилянським К.М. та призначено судове засідання на 08 вересня 2015 року, яке в подальшому відкладалось з метою отримання додаткових доказів для вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Під час розгляду справи представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Заперечень на позов не надав. Про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Третя особа позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

03 серпня 2010 між позивачем і третьою особою укладено Угоду № 255 щодо взаємної охорони та благоустрою лісової ділянки ДП «Київський лісгосп» (Васильківське лісництво, кв.8, відділ 15, площа 0,2999 га з метою покращення її рекреаційних, культурно-оздоровчих властивостей, санітарного стану, охорони від самовільних рубок, пожеж, засмічення побутовими та промисловими відходами без обмеження виконання своїх службових обов'язків лісовою охороною.

Підпунктом 1.3 угоди позивачу дозволено за рахунок власних коштів надавати допомогу в проведенні лісогосподарських робіт, додаткових лісівничих заходів, робіт пов'язаних з благоустроєм і охороною даної лісової ділянки від самовільних рубок, пожеж, засмічення побутовими та промисловими відходами, а також інших робіт по влаштуванню території з метою покращення рекреаційних, культурно - оздоровчих властивостей, санітарного стану даної лісової ділянки без обмеження виконання своїх службових обов'язків лісовою охороною.

Пунктом 2 угоди визначені обов'язки позивача:

- за рахунок власних коштів надавати допомогу ДП «Київський лісгосп» для проведення лісогосподарських робіт на даній лісовій ділянці по її благоустрою, охорони від самовільних рубок, пожеж, засмічення побутовими та промисловими відходами;

- проводити відповідні роботи щодо взаємної охорони цієї ділянки, її благоустрою;

- утримувати дану лісову ділянку в належному стані і виконувати інші вимоги чинного Лісового Кодексу України.

- дотримуватися правил пожежної безпеки в лісовому насадженні.

Суд встановив, що угода № 255 не містить в собі викладення жодних прав позивача, в тому числі, майнових, стосовно земельної ділянки, а містить лише викладення обов'язків ОСОБА_1 по відношенню до земельної ділянки, про що зазначено вище.

При цьому, матеріали справи не містять в собі інших правочинів, які б встановлювали, змінювали чи припиняли право користування земельною ділянкою ОСОБА_1

Відповідно до Акта прийняття в спільне користування лісової земельної ділянки від 03.08.2010 Державним підприємством «Київське лісове господарство», як постійним лісокористувачем з однієї сторони та ОСОБА_1, з іншої сторони, складено даний акт про прийняття в спільне користування земельної ділянки лісового фонду Васильківського лісництва, що складається з ділянки, розташованої в кв. 8, виділ 15, площа 0,2999 га.

Як зазначає позивач в позовній заяві в обґрунтування наявності порушеного права, їй стало відомо, що на публічній кадастровій карті України вказана земельна ділянка Васильківського лісництва (квартал 8 виділ 15), зазначена як дві окремі земельні ділянки які на даний момент перебувають у приватній власності, а саме:

- з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,1405 га.;

- з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,19 га.

Відтак, позивачу стало відомо, що земельні ділянки були передані у приватну власність фізичним особам за наявності складених Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області довідок за формою 6-зем, висновків про погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян та висновків про наявні обмеження на використання земельних ділянок.

Разом з тим, в позовній заяві позивач згадує про: 1) рішення Малютинської сільської ради № 78/184 від 12.12.2012, на підставі якого розроблювався проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1405 га. та 2) рішення Малютянської сільської ради № 22/42 від 12.03.2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,19 га., при цьому не оскаржуючи правомірність зазначених актів індивідуальної дії.

Тобто, позивач намагається захистити порушене, на її думку, право (розпоряджатись ділянкою лісництва в 8-му квадраті виділ 15) не шляхом визнання протиправним та скасування рішень, якими безпосередньо і було виділено дві земельні ділянки в натурі іншим особам, а оскаржує проміжні документи (висновки), які безпосередньо не вирішують питання прав стосовно земельної ділянки.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент подання позивачем заяви про передачу земельної ділянки) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

За приписами ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень чч. 8, 9 ст. 118 Земельного кодексу України розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія).

Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк.

Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Дослідивши спірні правовідносини в контексті вказаних вище норм, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає, що оскільки, з однієї сторони, позивачем не надало доказів перебування спірної земельної ділянки площею 0,2999 га. у неї на праві власності/користування, а з іншої сторони, матеріали справи не містять в собі письмових доказів порушення відповідачем норм Земельного кодексу України при складанні висновків, то позовні вимоги є необґрунтованими.

Фактично, складання відповідачем оскаржуваних висновків та, як наслідок, в подальшому, виділення іншим особам на підставі таких висновків земельних ділянок, не може порушувати право позивача на користування земельною ділянкою, адже таке право у позивача станом на час вирішення даної справи в суді - не виникло.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.М. Кобилянський