Справа № 805/1592/15-а
Суддя: Олішевська B.В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 р. Справа № 805/1592/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» м. Краматорськ

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про: визнання незаконною та скасування вимоги Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № Ю 162/12-25 від 04.02.2015 року на суму 510189,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» м. Краматорськ, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № Ю 162/12-25 від 04.02.2015 року на суму 510189,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.02.2015 року Товариством отримано лист з Вимогою про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № Ю-162/10-25 від 04.02.2015 року на суму 510189,96 грн. Позивач зазначив, що зазначена вимога є незаконною, оскільки Закон України «Про тимчасові заходина період проведення антитерористичної операції» та Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» прямо виключають можливість застосування штрафних та фінансових санкцій до відповідача, як платника єдиного внеску, який зареєстрований на території проведення антитерористичної операції.

Представник позивача до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Представник відповідача ОСОБА_1 до суду зявилась, через канцелярію суду надала заперечення на позовну заяву відповідно до якого просила суд відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що згідно даними витягу з картки особового рахунку підприємства за платежем 71010000 «Єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування» станом на 31.01.2015 року суму боргу (недоїмки) позивача складала 510189,96 грн. Відповідач зазначив, що Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» відповідно до якого платники єдиного внеску, які розташованих на території населених пунктів, зазначеним у ст. 2 Закону України № 1669 звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». Відповідно до розяснень наданих Державною фіскальною службою України платники єдиного внеску, які перебувають на обліку фіскальних органів, розташованих на території, де проводилась антитерористична операція або було оголошено військовий чи надзвичайний стан, продовжують здійснювати господарську діяльність, нараховувати, обчислювати і сплачувати заробітну плату, то вони зобовязані виконувати встановлені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» функції. Через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі не прибуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» зареєстровано в якості юридичної особи 16.11.2011 р. за № 0003564, включено до ЄДРПОУ за № 37944275, та перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до контролюючого органу були надані звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року. Відповідно до яких позивачем самостійно визначено до сплати загальну суму страхових внесків за липень 2014 року в розмірі 91222,92 грн., серпень 2014 року 97454,20 грн., вересень 2014 року 106586,88 грн., жовтень 2014 року 99517,60 грн., листопад 2014 року 95267,42 грн., грудень 2014 року 84161,28 грн.

Судом згідно матеріалів справи встановлено, що позивачем сума єдиного внеску за період з липня по грудень 2014 року не сплачувалась в повному обсязі, сума недоїмки склала 489125,14 грн.

В звязку з несплатою позивачем єдиного внеску Державною податковою інспекцією у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 21.08.2014 року№ /14963 в сумі 21064,82 грн., з яких штраф у розмірі 12921,74 грн., пеня у розмірі 8143,08 грн.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням відповідача позивач оскаржив його у судовому порядку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01.07.2015 року по справі № 805/1974/15-а у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський завод енергетичного машинобудування" до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення від 21.08.2014 року № /14963 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі: 21064,82 грн. відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.08.2015 року по справі № 805/1974/15-а апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський завод енергетичного машинобудування" задоволено частково, скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01.07.2015 року по справі № 805/1974/15-а. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський завод енергетичного машинобудування" до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення від 21.08.2014 року № /14963 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі: 21064,82 грн. залишено без розгляду.

Згідно п. 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та з урахуванням вимог пункту 6.3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування Державною податковою інспекцією у м. Краматорську було сформовано вимогу № Ю-162/10-2504.02.2015 року на загальну суму 510189,96 грн. у тому числі основний платіж 489125,14 грн., штрафні санкції 12921,74 грн., пені в розмірі 8143,08 грн.

Не погодившись з прийнятою вищезазначеною вимогою позивач оскаржив її до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, за результатами розгляду скарги прийнято рішення № 2279/10/05-99-23-01 від 27.03.2015 року відповідно до якого вимогу № Ю-162 від 04.02.2015 року залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з п.12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Приписами частини 2, статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною 14 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно до пп. 6.3 розділу VII Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року № 455, зазначено, що органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках, зокрема: якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога надсилається: платникам, зазначеним у пунктах 1 та 2 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, протягом пяти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій).

Вимога формується на підставі даних особового рахунку платника на суму боргу, що перевищує 10 грн.

Згідно з пунктом 6.4 розділуVII Інструкції, вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника фізичної особи).

Судом встановлено, що позивачем не сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування відповідно до самостійно визначених сум грошових зобовязань за період з липня по грудень 2014 року.

Щодо посилання позивача на Закон України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» суд зазначає наступне.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

У статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначенні у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Такий перелік було затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

В подальшому,розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р. зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористичнаоперація, та визнання такими, що втратили чинність,деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», відповідно до якого втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053, а також визначено перелік населених пунктів на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Суд зазначає, що відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається, що ТОВ «Краматорський завод енергетичного машинобудування» зареєстровано за адресою: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, буд. 10В, відповідно до п. 16, ст. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р, м. Краматорськ входить до зазначеного переліку.

Відповідно до статтею 11 Закону України № 1669 внесено зміни до Закону України від 08.07.2010 року №2464«Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а саме розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 9-3 такого змісту:платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Крім того, відповідно до п. 15 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, платники єдиного внеску, зазначені у розділі II цієї Інструкції, які перебувають на обліку у фіскальних органах, розташованих на території населених пунктів відповідно до переліку, визначеного Кабінетом Міністрів України, де проводилася антитерористична операція, звільняються від відповідальності, фінансових санкцій (штрафів та пені) за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, передбачених статтями25і26 Закону, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Отже, підставою для звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до фіскального органу за місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, що настають за днем закінчення антитерористичної операції.

Разом з цим, у листі ДФСУ від 18.06.2015 г. № 5837/М/99-99-17-02-02 розяснено, що платники єдиного внеску, які перебувають на обліку в фіскальних органах, розташованих на території, де проводилась антитерористична операція або було оголошено військовий чи надзвичайний стан, на період антитерористичної операції звільняються від своїх обов'язків, зокрема щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, подання звітності тощо.

Закон № 1669 не скасовує обов'язків, визначених частиною другою ст. 6 Закону № 2464, а надає можливість платникам єдиного внеску на період проведення антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та повному обсязі. Згідно з вимогами Закону № 1669 зазначені обов'язки мають бути виконані платниками єдиного внеску після закінчення антитерористичної операції.

З вищенаведених норм законодавства можна зробити висновок, що саме по собі включення того чи іншого населеного пункту до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, не є безумовною підставою для невиконання чи виконання не в повному обсязі платниками єдиного внеску своїх обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнобов'язкове державне соціальне страхування».

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до ДПІ у м. Краматорську з заявою № 263 від 05.11.2014 року, відповідно до якої просили звільнити ТОВ «КЗЕМ» від виконання обовязків по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції, а також просили скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску № 2/14963 від 21.08.2014 року на загальну суму 21064,82 грн.

Крім того, згідно із ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про Торгово - промислову палату України» зі змінами внесеними відповідно доЗакону №1669 -VII, Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Суд зазначає, що сертифікату (висновку) Торгово промислової палати про засвідчення форс мажорних обставин суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідач при складанні оскаржуваної вимоги діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимогиТовариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» м. Краматорськдо Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № Ю 162/12-25 від 04.02.2015 року на суму 510189,96 грн. не підлягають задоволення.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» м. Краматорськ містить вимоги майнового характеру.

На виконання Закону України «Про судовий збір» Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» м. Краматорськ відповідно до платіжного доручення № 58 від 22.04.2015 року сплатило судовий збір у сумі 487,20 грн., що складає 10 відсотків розміру ставки судового збору.

Оскільки позивачем на користь Державного бюджету України під час подання адміністративного позову, за вимоги майнового характеру сплачено грошові кошти з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи ті обставини, що у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» м. Краматорськ відмовлено, решта суми судового збору в розмірі 4384,80 грн. підлягає стягненню з позивача.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» м. Краматорськ до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № Ю 162/12-25 від 04.02.2015 року на суму 510189,96 грн. відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» м. Краматорськ (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10В, ) на користь Державного бюджету України (отримувач: УК/м.Слов'янськ/22030001, р/р 4075 в ГУДКУ у Донецькій області, МФО банку834016, ) судовий збір в розмірі 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Олішевська B.В.