Справа № 804/1638/15
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2015 р. Справа № 804/1638/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Борисенка П.О, при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю представника позивача - Овсяннікової М.Ш., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області
до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного
господарства «Дніпро-Західний Донбас»
про стягнення коштів,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області (правонаступником якого є - Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області) до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас», в якому позивач просить стягнути з відповідача у дохід держави кошти на загальну суму 194971,12 грн., одержані без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства, а саме, зайво отримані кошти по відшкодуванню заборгованості з різниці в тарифах, які були отримані як субвенція відповідно до постанови КМУ від 25.04.2008 року №440.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що ревізією фінансово-господарської діяльності відповідача встановлені порушення вимог п. 8.1.2 Закону України від 28.12.1994 № 334 «Про оподаткування прибутку підприємств» та п. 12 постанови КМУ від 12.07.2006 № 959 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення»; включення підприємством до складу витрат сум нарахованої амортизації по основним засобам, які у 2004 році були передані Синельниківською міською радою Державному міжрайонному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» на праві господарського відання. Також, у зв'язку з внесенням недостовірних даних до Звітної калькуляції собівартості води у 2005-2007 рр., а саме включення обсягів води поставленої населенню, обсягу реалізованї води садово-огородним товариствам, встановлено зайво отриману субвенцію на суму 194971,12 грн.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2011р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2012 р. апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2011р. без змін.
18.11.2014 р. ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області задоволено частково, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року скасувано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
В ухвалі Вищого адміністративного суду України зазначено, що колегія суддів не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем вірно визначено у Звітній калькуляції собівартості води у 2005-2007 роках обсяги води, поставленої населенню, в тому числі обсяги реалізованої води садово-огороднім товариствам, та включено суми амортизації, нарахованої по безоплатно отриманим основним засобам, а тому відсутні підстави для відшкодування отриманої субвенції на суму 194971,12 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2015р. зазначену справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права, а отже мають бути залишенні без задоволення.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 1, п. 7 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується, що здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.
Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про державні закупівлі (п.4 вказаного Положення).
У відповідності до п.1 «Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (надалі - Порядок), визначено процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання.
Положення п.2. Інструкції передбачають, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Ревізія проводиться шляхом: документальної перевірки, що передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною та фінансовою звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об'єкта контролю, пов'язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності. У разі ведення бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів зберігання, обробки інформації на вимогу посадової особи контролюючого органу керівник об'єкта контролю повинен забезпечити оформлення відповідних документів на паперовому носії. Надання документів об'єкта контролю посадовим особам контролюючого органу забезпечується керівником об'єкта чи його заступником, що встановлює п.16 Порядку.
Відповідно до пункту 1.2.4.3 Плану контрольно-ревізійної роботи Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області на ІІІ квартал 2009 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного міжрайоннного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» за період з 01.04.2007 року по 30.06.2009 року, за результатами якої складено акт від 14.08.2009 року № 920-24/24.
Ревізією формування фактичних витрат по наданню підприємством послуг з водопостачання населенню Синельниківського району встановлено, що в порушення вимог пункту 8.1.2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та пункту 12 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 959, до складу витрат зайво включені суми нарахованої амортизації по безоплатно отриманим у 2001 році Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» основним засобам, а саме, водопровідні мережі Синельниківського району, які були передані на баланс підприємства Дніпропетровською обласною державною адміністрацією як цілісний майновий комплекс Синельниківського групового водопроводу.
Також, ревізією правильності розрахунку обсягу заборгованості різниці в тарифах, наданих населенню м. Синельникове, встановлено включення підприємством до складу витрат сум нарахованої амортизації по основним засобам, які у 2004 році були передані Синельниківською міською радою Державному міжрайонному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на праві господарського відання.
Відповідно до пунктів 22, 26, 30 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 92 від 27.04.2000 року, об'єктом амортизації є вартість, яка амортизується (окрім вартості землі і незавершених капітальних інвестицій).
Підприємство може застосовувати норми і методи нарахування амортизації основних засобів, передбачені податковим законодавством.
Суму нарахованої амортизації всі підприємства відображають збільшенням суми витрат підприємства і зносу основних засобів.
Відповідно до вимог Інструкції по застосуванню плану розрахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року № 291 у бухгалтерському обліку у разі нарахування амортизації на безоплатно отримані необоротні активи одночасно з її нарахуванням проведення Дт 13 «Знос необоротних активів» Кт 745 «Дохід від безоплатно отриманих доходів» збільшуються інші доходи підприємства у сумі, пропорційній сумі амортизації відповідних активів.
Згідно з п. 1.2 Порядку формування тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення , затвердженого Наказом Держкомбуду України від 27.06.2001 року № 139, пункту 2 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 959 від 12.07.2006 року витрати на здійснення капітальних вкладень - це витрати, пов'язані з будівництвом, реконструкцією, придбанням матеріальних активів, які підлягають амортизації згідно з чинним законодавством ( Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств» ).
Отже, підприємством безоплатно (без понесення витрат) отримало вже побудовані водопровідні мережі по м. Синельникове і Синельниківському району, тому відповідно до п. 3.3 Порядку № 139 п 12 Порядку № 959 при розрахунку амортизації основних виробничих засобів, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів виробничого призначення застосовуються вимоги Закону України від 22.05.1997 р. № 283/97- ВР «Про оподаткування прибутку підприємств».
Пунктом 8.1.2 Закону № 283 визначено, що амортизації підлягають витрати підприємства на придбання основних фондів та матеріальних активів, а оскільки підприємство отримало водопровідні мережі м. Синельникове і Синельниківського району безоплатно, протягом 2005, 2006, 2007 років нарахування амортизації на ці основні засоби з віднесенням до витрат до складу тарифу на водопостачання є порушенням вищезазначених нормативних актів.
Як наслідок, включення підприємством до Розрахунку обсягів заборгованості за минулі роки з різниці в тарифах сум амортизації по безоплатно отриманих необоротних активах призвело до незаконного отримання підприємством суми субвенції з державного бюджету місцевим і бюджетам з відшкодуванням різниці в тарифах.
Відповідно до п.п. 4, 5 Порядку перерахування у 2008 році з Державного бюджету субвенції місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися і постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з водопостачання та водовідведення тарифам, затвердженим органам державної влади чи органам місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2008 року № 440 розрахунок обсягу заборгованості з різниці було проведено на підставі документів, наданих відповідачем.
Копії документів, які надавалися до територіальних комісій, а саме Звітна калькуляція собівартості питної води за 2005, 2006, 2007 роки, Розрахунок обсягів заборгованості за минулі роки в різниці тарифах, звіт про роботу водопроводу, звіт про витрати з надання послуг з водопостачання не містять даних, щодо обсягів споживання води у розрізі категорій споживачів та інформації про безоплатно отримані необоротні активи.
Безпідставне включення при розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тарифах до обсягу води реалізованої населенню Синельниківського району обсягів води, поставленої садово-огороднім товариствам, встановлено в ході ревізії аналізом даних бухгалтерського обліку, а саме помісячних звітів - « Реалізація води», дані якого не надавалися членам територіальних комісій, а безпідставне включення амортизації по безоплатно отриманим активам встановлено аналізом рішень місцевих органів влади, які також не надавалися до розгляду комісіями.
Отже, порушення в сумі 194 971,12 грн. (п.6 обов'язкових вимог ДФІ в Дніпропетровській області) стосується саме суми зайво включеної амортизації по безоплатно отриманим у 2001 році об'єктом контролю основним засобам, та взагалі не стосується садово-огородніх товариств.
Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 71, 86, 94, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 23.03.2015 р.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 23.03.2015р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді П.О.Борисенко П.О.Борисенко І.В.Калита