Справа № 295/13459/15-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Слюсарчук Н.Ф.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА
іменем України

"14" грудня 2015 р. Справа № 295/13459/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Майора Г.І.
суддів: Бучик А.Ю.
Шевчук С.М.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю представника відповідача Овсієнко Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "21" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, в якому просила визнати відмову відповідача у проведенні перерахунку пенсії неправомірною та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії у відповідності з довідками командира військової частини НОМЕР_1 , що є правонаступником військової частини НОМЕР_2 № 301 та № 302 від 06.08.2015 року з 26.12.2013 року. Вважає, що такі дії відповідача суперечать вимогам ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Ухвалою суду від 10.09.2015 року позовні вимоги за період з 26.12.2013 року по 06.03.2015 року залишені судом без розгляду у зв`язку із пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду.
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 21.10.2015 позов задоволено.
Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок командира військової частини НОМЕР_1 , що є правонаступником військової частини НОМЕР_2 , № 301 та № 302 від 06.08.2015 року з 06 березня 2015 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи убачається, що 05.12.2013 року ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира 93 окремого лінійно- вузлового полку зв`язку ( по особовому складу) № 38-пм звільнено у відставку з військової служби в ЗС України та наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 287 від 26 грудня 2015 року виключено із списків військової частини № НОМЕР_2 .
Для нарахування пенсії командиром в/ч НОМЕР_2 позивачу було видано довідку про додаткові види грошового забезпечення за № 703 від 26.12.2013, яку в подальшому, разом з розрахунковою книжкою серії НОМЕР_3 передано до Житомирського ОМВК для підготовки документів пенсійної справи та передачі через Житомирський ОМВК в Головне Управління Пенсійного Фонду України для нарахування і призначення пенсії.
З 26.12.2013 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнений з військової служби, та деяких інших осіб".
В серпні 2015 року позивач звернулась до ГУ ПФУ в Житомирській області та отримала довідку про розрахунок своєї пенсії, відповідно до якого вбачається, що останнім до складу додаткових видів грошового забезпечення, з яких повинно бути нараховано основний розмір пенсії, не включено отримані суми додаткової грошової винагороди та суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходів та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
У зв`язку з чим ОСОБА_2 06.08.2015 звернулась до командира в/ч НОМЕР_1 (правонаступника військової частини НОМЕР_2 ) з вимогою про надання довідки про проведення виплат за вищевказаний період. В той же день позивачу видано довідки № 301 та №302 від 06.08.2015, якими підтверджено постійність вищевказаних виплат та їх проведення за період в 24 місяці до звільнення у відставку, з урахуванням утримання сум єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
ОСОБА_2 подано заяву до Житомирського ОВК про направлення до ГУ ПФ України в Житомирській області додаткових документів для нарахування пенсії в повному обсязі. Проте, листом №5407 від 17.08.2015 Житомирським ОВК роз`яснено, що враховуючи те, що 04.02.2014 року документи для призначення пенсії вже було направлено до ҐУ ПФ України в Житомирській області, а тому додаткові документи для уточнення основного розміру пенсії та в разі потреби необхідно представити саме в ГУ ПФУ в Житомирські області.
Враховуючи роз`яснення Житомирського ОВК , 19.08.2015 позивачем подано заяву до ГУ ПФУ в Житомирській області, в якій остання просила прийняти довідки командира військової частини НОМЕР_1 ( правонаступника військової частини НОМЕР_2 ) за № № 301, 302 від 06.08.2015 для перерахунку пенсії, з врахуванням: щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів за період з 01 січня 2012 року по 26 грудня 2013 року та одноразової грошової допомоги при звільненні, підтвердженої розрахунковою книжкою серії НОМЕР_3 , з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Листом від 01.09.2015 №880/Д-11 ГУ ПФУ в Житомирській області відмовило позивачу у перерахунку пенсії посилаючись на те, що пенсія обчислюється виходячи з грошового забезпечення, до якого включаються тільки постійні виплати, а одноразові додаткові виплати, про які зазначає позивач, не входять до складу грошового забезпечення і тому включатися при її обчисленні не можуть.
Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо нездійснення відповідного перерахунку та виплати позивачеві пенсії з врахуванням наявності у його пенсійній справі довідок є неправомірними.
Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з такого.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до частини першої статті 43 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Постановою № 889 від 22 вересня 2010 року Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі - винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 ( далі - постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, далі - Інструкція) Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.
Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.
Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України ( постанова від 10.03.2015 року у справі №21-70а15).
Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира без змін.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від "21" жовтня 2015 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "15" грудня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул. Ольжича,7,м.Житомир,10003
- ,