Справа № 815/5406/15
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5406/15

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Єщенка О.В,

- Романішина В.Л.,

за участю секретаря судового засідання - Богданової С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправною та скасування податкової консультації -

В С Т А Н О В И Л А :

31 серпня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» (далі - ТОВ «Інтертелеком») звернулося до суду з позовом до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС, в якому просило визнати протиправною і скасувати податкову консультацію від 31.07.2015 року № 3772/10/28-08-06-17.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Інтертелеком» зазначило, що на його думку відповідач при наданні податкової консультації перевищив свої повноваження, розширивши коло об'єктів оподаткування шляхом збільшення переліку підстав, за яких позивач зобов'язаний нараховувати податкові зобов'язання при продажу нерухомого майна, що розташоване на території ВЕЗ "Крим".

Відповідач заперечував проти позову зазначаючи, що в оскаржуваній консультації дотримувався роз'яснень ДФС України від 28.05.2015 року № 11250/6/99-99-19-03-02-15.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою задовольнити позов.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ТОВ "Інтертелеком" володіє необоротними активами, інвестиціями та товарно-матеріальними цінностями, що перебували на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на момент тимчасової окупації. На теперішній час позивач не має можливості користуватися вищезазначеними активами, у зв'язку із чим керівництвом прийнято рішення реалізувати майно російській компанії.

06.07.2015 року ТОВ "Інтертелеком" звернулося до СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС за індивідуальною податковою консультацією, в якому просило надати роз'яснення щодо особливостей оподаткування операцій по реалізації необоротних активів, інвестицій, товарно-матеріальних цінностей, які знаходиться на ВЕЗ "Крим", нерезиденту

31 липня 2015 року листом СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС № 3772/10/28-08-06-17 позивачу надано індивідуальну податкову консультацію, в якій наведено приписи п.26 підрозділу 10 розділу ХХ, пп.133.1.1 п.133.1 ст.133, п.185.1 ст.185 ПК України, п.3.2 ст.3, п.12.3 ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ст.9 МК України. У листі також вказано, що роз'яснення порядку обкладання ПДВ операцій з відчуження нерухомого майна, що розташоване на території ВЕЗ "Крим" надано листом ДФС України від 28.05.2015 р. № 11250/6/99-99-19-03-02-15.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, при надані оскаржуваної податкової консультації, не розширював перелік підстав для нарахування податкових зобов'язань з ПДВ та не привласнював функції законодавчого органу України, а лише дотримувався єдиного підходу до надання консультації з питань оподаткування для уникнення отримання суб'єктами господарювання різних по суті відповідей, використавши для цього роз'яснення ДФС України від 28.05.2015 р. № 11250/6/99-99-19-03-02-15 шляхом посилання на нього в спірній консультації.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Підпунктом 14.1.172 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податкова консультація це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Пунктом 52.1 та п.52.2 ст.52 ПК України встановлено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 06 липня 2015 року звернувся до відповідача з листом про надання податкової консультації, в якому просив роз'яснити питання щодо особливостей оподаткування операцій по реалізації нерезиденту необоротних активів, інвестицій та товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться на ВЕЗ «Крим».

31 липня 2015 року відповідач, на звернення ТОВ «Інтертелеком,» надав податкову консультацію, посилаючись на норми Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» та на лист ДФС України від 28.05.2015 року № 11250/6/99-99-19-03-02-15 «Щодо обкладення ПДВ операцій з відчуження об'єкта нерухомого майна, що розташоване на території ВЕЗ «Крим».

Наслідком застосування податкової консультації згідно п. 53.1 ст. 53 Податкового кодексу України є те, що платника податку не може бути притягнуто до відповідальності, якщо він діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Пунктом 53.3 ст. 53 ПК України визначено, що платник податків може оскаржити до суду, як правовий акт індивідуальної дії, податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Отже, Податковий кодекс України в якості підстав для визнання недійсною податкової консультації чітко визначає суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідач при наданні консультації уникає відповіді на постановлені йому запитання, відсилаючи на матеріали іншої податкової консультації. Разом з тим, зі змісту ст. 53 ПК України вбачається що, відсутність чітких відповідей на поставлені запитання не є підставою для визнання недійсною індивідуальної податкової консультації.

Крім того, п. 5 Методичних рекомендацій щодо надання органами ДПС України письмових додаткових консультацій (лист ДПА України від 21.01.2011 року № 1600/1/10-1017/220), передбачено вимоги, яким повинні відповідати податкові консультації, а саме: 1) надаватися згідно з цими Рекомендаціями виходячи з положень Податкового кодексу України та економічного змісту того чи іншого виду податку, збору (обов'язкового платежу), інших законів, що регулюють справляння відповідних зборів/плати; 2) містити у назві посилання на конкретну статтю або пункт акта законодавства, щодо якого вона надається; 3) відповідати вимогам Типової інструкції з діловодства в органах ДПС, затвердженої наказом ДПА України від 01.07.98 р. N 315, із змінами та доповненнями, розробленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 1997 року N 1153 "Про затвердження Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади".

Отже, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз'яснення конкретному платнику податків по конкретній нормі закону.

Зі змісту оскаржуваної податкової консультації вбачається, що відповідач в жодному абзаці не зробив висновку, а лише цитував та посилався на норми законів України, ПК України та на лист ДФС.

Враховуючи викладене, вірним є висновок суду першої інстанції, що в оскаржуваній консультації приведено частково текст правової норми, без відповідного умовивіду.

Апеляційна скарга не містить правових підстав на спростування висновків суду першої інстанції.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Єщенко

Суддя: В.Л.Романішин