Справа № 804/14974/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю представників: позивача відповідача Кузьменко Ю.М. Смольнякової А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості, -
12 жовтня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулось із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просить:
- визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600318/1 віл 10 квітня 2015 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 2 листопада 2015 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року зупинено провадження у справі для надання додаткових доказів по справі.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- позивач не згодний з прийнятим рішенням, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем для митного оформлення товару була визначена митна вартість, виходячи з ціни контракту, тобто за основним методом. На підтвердження митної вартості товару були надані всі необхідні документи, які не містили розбіжностей, не мали ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів;
- з огляду на належність поданих документів, у відповідача були відсутні підстави для вимоги про надання додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України;
- сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю ідентичних товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками;
- дій відповідача по застосуванню 2-ґ методу за резервним методом, що ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості, за якою ввезений подібний товар, суперечать діючому законодавству.
Представник відповідача надав суду письмові заперечення з наступним обґрунтуванням:
- право упевнюватись в достовірності або точності поданих до митного оформлення документів надано органу доходів і зборів статтею 54 Митного кодексу України, а також письмово запитувати від декларанта додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості, та здійснювати коригування митної вартості товарів у разі неможливості визнання митної вартості, заявленої декларантом або уповноваженою ним особою;
- в договорі не зазначено кількість товару, що надається на реалізацію, ціна товару, а також розмір комісійної винагороди дистриб'ютору, а позивачем не надано документів, які б підтверджували або спростовували включення комісійної винагороди до ціни товару;
- з наданого позивачем прас-листа виробника товару вбачається, що виробник пропонує для продажу товари лише одному покупцеві, що унеможливлює визначення дійсної митної вартості ввезеного товару;
- копія декларації країни експорту надана без перекладу, що ускладнює проведення контролю щодо наявних розбіжностей, при цьому цей документ містить відомості про вартість товару на рівні 760 дол. США/т. на умовах FOB, що не відповідає умовам контракту та відомостям рахунків продавця та виробника;
- враховуючи розбіжності, наявні в поданих до митного оформлення документах, відсутність в цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, та відмову декларанта від надання додатково витребуваних документів, митна вартість зазначеного імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, що імпортуються, не може бути застосований, а тому відповідачем правомірно прийняті оскаржувані рішення про визначення митної вартості і картка відмови у митному оформленні товарів.
Представники сторін в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що для митного оформлення товару ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» подало до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію №110010000/2015/020538 (відправник компанія «LIAONING DALMOND REFRACTORIES CO. «LTD»), в режимі ІМ 40 АА.
В графі 31 ВМД №110010000/2015/020538 наведено опис товару, а саме: вироби з мінеральних речовин, в іншому місце не зазначені: алюмопериклазовуглецева цегла марки DALS AR P-8H3 (30/0) з вмістом Аl203-70, 55%; MgO-9,77%; С-9,195. Вогнетривковість - 1650 градусів за Цельсієм. Виробляються на основі високо глиноземистих, сировинних матеріалів з вмістом магнію та вуглецю.
- картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами №110/2012/0001471 від 16 січня 2015 року;
- накладна ЦІМ/УМВС №R010429 від 19.03.2015 року;
- довідка про транспортні витрати №062Д/806 від 10.04.2015 року;
- рахунок про здійснення платежів третім особам на користь продавця №DTH-025-14/14-0314-12-80080831 від 06.03.2015 року;
- рахунок про здійснення платежів третім особам на користь продавця №DTH-025-14/14-0314-12-80080832 від 06.03.2015 року;
- рахунок про здійснення платежів третім особам на користь продавця №DTH-025-14/14-0314-12-80080832 від 06.03.2015 року;
- прейскурант (прас-лист) виробника товару №033/0403/DMKD15 від 04.03.2015 року;
- рахунок-фактура (інвойс) №DTH-025-14/14-0314-12-80080831 від 06.03.2015 року;
- рахунок-фактура (інвойс) №DTH-025-14/14-0314-12-80080832 від 06.03.2015 року;
- пакувальний лист від 06.03.2015 року;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) №DTH-025-14/14-0314-12 від 14.02.2014 року;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода №7 від 29.12.2014 року;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода №26 від 27.02.2015 року;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода №27 від 27.22.2015 року;
- дистриб'юторський контракт від 01.03.2013 року;
- інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару №2720 від 19.03.2015 року;
- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2720 від 19.03.2015 року;
- лист №006/2907/ DTH14 від 29.07.2014 року;
Митна вартість товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України на рівні 1,035 дол. США за 1 кг.
10.04.2015 року відповідач надав позивачу повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
- відповідно до ст. 254 МКУ копію митної декларації країни відправлення.
Одночасно декларанта повідомлено, що частиною 6 ст.53 МКУ передбачено, що він за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Листом від 10.04.2015 року № 062Д/823, надісланим у складі електронного повідомлення, декларантом проінформовано митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений частиною 3 статті 53 Митного кодексу України та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно частини 8 статті 55 Митного кодексу України.
З вказаного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що в результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
- відповідно пункту 12.2 зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2014 року №DTH-025-14/14-0314-1, оплата товару, що постачається за даним контрактом здійснюється наступним чином: 95% вартості кожної замовленої до постачання партії товару мають бути сплачені покупцем шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку; решта коштів в розмірі 5 % від вартості партії товару, який фактично був поставлений продавцем, здійснюється протягом 15 робочих днів з дати поставки такої партії товару. Відповідно до пункту 12.3. авансовий платіж за кожну замовлену до постачання партію товару повинен здійснюватися покупцем протягом 20-ти (двадцяти) банківських днів з дати отримання покупцем оригіналу відповідного рахунку. Позивачем до документів митного оформлення надано інвойси від 06.03.2014 № DTH-025-14/14-0314-12-80080831, DTH-025-14/14-0314-12-80080832, згідно яких оплаті підлягають суми 29 733,48 доларів США і 31 298,40 доларів США відповідно. Таким чином, позивач на момент здійснення митного оформлення, 10.04.2014 року, повинен був надати до митниці банківський платіжний документ на підтвердження здійснення авансового платежу у розмірі 95% від зазначених сум, тобто на суму 28 246,81 доларів США і 29 733,48 доларів США відповідно, однак свого обов'язку не виконав;
- продаж товару, що імпортований в рамках зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2014 року №DTH-025-14/14-0314-12, здійснюється відповідно до дистриб'юторського контракту від 01.01.2013 року, укладеного між Liaoning Dalmond Refractories Co., Ltd та Dalmond Trade House Limited. Відповідно до зазначеного контракту постачальник надає, а дистриб'ютор приймає на себе право на маркетинг та продаж товарів, що виробляються поставщиком споживачам на території держав СНГ та/або Європи. Товари надаються дистриб'ютору з метою їх подальшої реалізації. Проте, в договорі не зазначено кількість товару, що надається на реалізацію, ціна товару, а також розмір комісійної винагороди дистриб'ютору, а позивачем не надано документів які б підтверджували або спростовували включення комісійної винагороди до ціни товару;
- на підтвердження заявленої митної вартості позивачем надано прайс-лист виробника товару від 04.03.2015 року №033/0403/DMKD15, який містить цінову пропозицію стосовно імпортованого товару на рівні 760 дол. США/т на умовах DAF-Manzhouli, та за датою не кореспондується з додатками до контракту від 27.02.2015 року №№ 26,27. Зазначеним прайс-листом виробник, пропонує для продажу товари лише одному покупцеві, який до того ж є пов'язаним із ним, як зазначено вище, що унеможливлює визначення дійсної вартості ввезеного товару. Аналогічні відомості щодо ціни товару на рівні 760 дол. США /т на умовах DAF- Manzhouli містяться в інвойсах виробника від 06.03.2014 року №DTH-025-14/14-0314-12-80080831, DTH-025-14/14-0314-12-80080832;
- згідно умов Контракту та додатків до нього №№ 26,27 умовами постачання товару визначено DAP-станція Правда Придніпровської залізниці, які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення. Відповідно до наданих провізних документів (залізнична накладна від 19.03.2015 року №R010429) товар надійшов залізничним транспортом транзитом через територію Російської Федерації з перевантаженням товару з китайських залізничних вагонів у російські. Листом від 10.04.2015 року №062Д/806 позивач повідомив митницю, що підтвердження транспортної складової по території України неможливо. У зв'язку з цим та враховуючи умови постави DAP-станція Правда, відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою митної вартості за контрактом. З урахуванням зазначеного та положень Інкотермс у митного органу наявні підстави вважати, що у митній вартості імпортованого товару наявні додаткові складові (перевезення, складські витрати, навантажувально-перевантажувальні витрати, витрати з експедирування вантажу).
У відповідності з частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У відповідності зі статтею 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
У відповідності з ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
З матеріалів справи вбачається, що 10.04.2015 року між ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» (покупець) та компанією «Dalmond Trade House Limited», Кіпр (далі - продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №DTH-025-14/14-0314-12 (далі - контракт), згідно якого продавець зобов'язується продати, а покупець прийняти та оплатити продукцію.
Додатком №26 від 27.02.2015 року сторони контракту визначили специфікацію на периклазовуглецеву цеглу та алюмопериклазовуглецеву цеглу, загальну суму постачання 255836,25 грн., пакування, маркування, умови та період поставки (DAP - станція Правда, Придніпровської залізниці (ІНКОТЕРМС 2010) - при поставці залізничним транспортом, DAP - ПАТ «Дніпропетровський меткомбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (Інкотермс 2010) при поставці автомобільним транспортом), строк поставки протягом 85 календарних днів з дати перерахування покупцем 95% передоплати.
Додатком №27 від 27.02.2015 року сторони контракту визначили специфікацію на алюмопериклазовуглецеву цеглу, загальну суму постачання 154935,45 грн., пакування, маркування, умови та період поставки (DAP - станція Правда, Придніпровської залізниці (ІНКОТЕРМС 2010) - при поставці залізничним транспортом, DAP - ПАТ «Дніпропетровський меткомбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (Інкотермс 2010) при поставці автомобільним транспортом), строк поставки протягом 85 календарних днів з дати перерахування покупцем 95% передоплати.
За таких обставин, у відповідача, на думку суду, обґрунтовано виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару з застосуванням методу визначення митної вартості товарів за ціною контракту.
У відповідності зі статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
В свою чергу статтею 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів.
Тому у суду немає підстав для того, щоб підміняти митний орган, визначаючи інший метод обчислення митної вартості.
Таку правову позицію сформулював Верховний Суд України в Постанові від 17.12.2013 року у справі №21-439а13.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем оскаржувані рішення були винесені у відповідності з вимогами чинного законодавстві, доводи позовної заяви є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 8 грудня 2015 року.

Суддя І.О. Верба