Справа № 804/8569/15
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2015 рокусправа № 804/8569/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року у справі №804/8569/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСПЛАВ" до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСПЛАВ" до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управляння Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ "ІНТЕРСПЛАВ" з податку на додану вартість за січень 2015 року, а податкову декларацію ТОВ "ІНТЕРСПЛАВ" з податку на додану вартість за січень 2015 року визнано такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 04.02.15р.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (, індекс 49008, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Красногвардійський район, вул. Театральна, буд. 1 А) у десятиденний строк з дня отримання судового рішення у даній справі, яке набрало законної сили, подати звіт про виконання судового рішення у даній справі.

Позивач своїм правом на апеляційне оскарження не скористався і не оскаржив рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог.

У разі часткового оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерсплав" зареєстроване як юридична особа та включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за ідентифікаційним кодом 32014517, перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Матеріалами справи підтверджено, що 31.10.2014 року між ТОВ «Інсперсплав» та Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області укладено Договір №311020141 про визнання електронних документів. Засобами електронного зв'язку 04.02.2015 року ТОВ «Інтерсплав» направило податкову декларацію за податковий період січень 2015 року. Того ж дня отримавши електронну квитанцію №1, якою повідомлялося, що документ не прийнято у зв'язку з тим, що ТОВ «Інтерсплав» не є платником ПДВ на момент подання звіту.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що на момент подання податкової декларації ТОВ «Інтерсплав» не було позбавлено статусу платника податку на додан вартість.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.49.1 ст.49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 203.1 статті 203 ПК України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із п.203.2 ст.203 ПК України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п.57.1. ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем направлено до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська декларацію з податку на додану вартість за звітний період січень 2015 рік, яку не прийнято, у зв'язку з тим, що ТОВ «Інтерсплав» не є платником ПДВ, та видано квитанцію №1.

Однак, як зазначалося судом першої інстанції, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2014 року по справі №804/14688/13-а, за адміністративним позовом ТОВ «Інтерсплав» до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська позов задоволено частково. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 року постанова окружного суду у даній справі залишена без змін в частині визнання протиправним скасування рішення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровска ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області №23 від 25.10.2013 року про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ»Інтерсплав». Ухвалою ВАСУ від 10.04.2015 року у справі №К/800/16239/15 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДПІ на Постанову ДОАС від 10.01.2014 та постанову ДААС від 26.02.2015 року у справі№804/14688/13-а.

Згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також, для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Також слід зазначити, що у разі набрання законної сили рішення про задоволення позовних вимог та визнання протиправним рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідне рушення податкового органу вважається протиправним з моменту його прийняття. Наведене означає, що таке рішення податкового органу не створює будь-яких правових наслідків. Тому протиправно анульоване свідоцтво платника податку на додану вартість слід вважати чинним протягом усього часу від моменту його видачі, у тому числі і період від дати прийняття протиправного рішення про анулювання такого свідоцтва до набрання чинності відповідним рішенням.

Таким чином, законодавством чітко врегульовано порядок та послідовність дій податкових органів у разі скасування рішення про анулювання реєстрації платників податку на додану вартість.

Виходячи з вищевикладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області неправомірно прийнято рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ №23 від 25.10.2013 року платника податку на додану вартість ТОВ "ІНТЕРСПЛАВ", що підтверджується судовими рішеннями, відповідно і неправомірним є дії відповідача щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ "ІНТЕРСПЛАВ" з податку на додану вартість за січень 2015 року адже на момент подання податкової декларації з ПДВ за січень 2015 рік (станом на 04.02.15р.) ТОВ "ІНТЕРСПЛАВ" не було позбавлено статусу платника податку на додану вартість.

Стосовно іншої частини позовних вимог позивача про зобов'язання ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області у десятиденний строк з дня отримання судового рішення у даній справі, яке забрало законної сили, подати звіт про виконання судового рішення суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ч.2 ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко