Справа № 359/9605/15-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/9605/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Борець Є.О. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області та виконавчого комітету Гірської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: комунальне підприємство Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Гірської сільської ради та виконавчого комітету Гірської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: комунальне підприємство Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування рішення виконавчого комітету Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області №61/3 від 31.08.2000 року «Про оформлення права власності на жилі будинки».

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт та його представник у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Треті особи в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просили залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явились до судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області №61/3 від 31.08.2000 року (а.с.14) за ОСОБА_3 оформлено право власності на житловий будинок в. Гора, Бориспільського району. На підставі цього рішення 27.09.2000 року на ім'я ОСОБА_3 було видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок НОМЕР_1 (а.с.18).

Правова позиція позивача ґрунтується на положеннях ст.17 Закону України «Про власність» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), якими передбачено, що майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Проте, колегія суддів вважає такі доводи позивача такими, що не відповідають вимогам закону та обставинам справи, з огляду на таке.

Встановлено, що в 1977 році ОСОБА_3 була відведена земельна ділянка площею 0,08 га для будівництва індивідуального житлового будинку, що підтверджується копією акту (а.с.37). Після цього ОСОБА_3 отримав свідоцтво на забудову індивідуальної садиби за вказаною адресою (а.с.32-33).

Судом першої інстанції встановлено, а апелянтом не спростовано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 одружились в 1982 році, та вдвох почали будівництво житлового будинку за адресою с.Гора, Бориспільського району, самостійно будували фундамент та стіни, зводили дах. В 1991 році житловий будинок був збудований в повному обсязі. На той час апелянт був малолітнім, а тому не приймав участі в будівництві житлового будинку.

12.12.1991 року був складений акт про прийняття в експлуатацію вищевказаного житлового будинку (а.с.42), що свідчить про завершення будівництва 1991 року.

З копії паспорту громадянина України, виданого на ім'я позивача (а.с.8), вбачається, що останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1, відтак на день закінчення будівництва житлового будинку ОСОБА_2 виповнилось 9 років, що також підтверджує неможливість участі позивача у будівництві даного об'єкту нерухомого майна.

Вказане у своїй сукупності спростовує посилання ОСОБА_2 на ст.17 Закону України «Про власність», та вказує на те, що позивач не мав права на набуття спільної сумісної власності на житловий будинок, відповідно виконавчий комітет Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області діяв правомірно при прийнятті рішення №61/3 від 31.08.2000 року «Про оформлення права власності на жилі будинки».

Крім того, доводи позивача стосовно того, що на час прийняття оскаржуваного рішення житловий будинок не був прийнятий в експлуатацію, спростовуються копією акту прийняття об'єкту нерухомого майна в експлуатацію від 12.12.1991 року (а.с.42).

Згідно ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право звернутись до адміністративного суду, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З огляду на те, що рішенням виконавчого комітету Гірської сільської ради №61/3 від 31.08.2000 року не порушені жодні права, свободи або інтереси позивача, відтак позовні вимоги ОСОБА_3 правомірно залишені без задоволення судом першої інстанції.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказує на імперативні приписи частин 1, 2 ст.99 КАС України, якими встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на це, колегія суддів зазначає, що позивач об'єктивно міг і мав можливість дізнатись про рішення виконавчого комітету Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області №61/3 від 31.08.2000 року «Про оформлення права власності на жилі будинки» до 2015 року, що також є однією з підстав для відмови в задоволенні даного адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Апелянт на виконання вказаних вимог ч.1 ст.71 КАС України не надав до суду належні докази правомірності своїх вимог, та належним чином не обґрунтував їх.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 06.11.2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.