Справа № 13308/11/2070
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 р. м. Харків

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про скасування рішення та вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФО-П ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду позовом до управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області в якому просить суд скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області №10163-07/20 від 13.07.2011р., встановити порушення законодавства України, суб'єктом владних повноважень, управлінням ПФУ в Первомайському районі Харківської області при складанні вимоги №Ф-261 від 22.01.2011р. без наявності повноважень на її складання відповідно до ст.106 Закону України №1058; визнати вимогу №Ф-261 від 22.01.2011р. управління ПФУ в Первомайському районі Харківської області незаконною та скасувати її.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вимога № Ф-229 від 05.11.2010р. складена у порушення повноважень УПФУ в Первомайському районі Харківської області встановлених нормами п.15.1, п.15.2 та п.15.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановленої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та п.2.1 розділу ІІ Порядку 2.2. від 05.11.2009 р., №26-1 "Про порядок формування і представлення страхувальниками звітів відносно до сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органами Пенсійного фонду України", складати вказану вимогу без наявності заяви позивача складеної за додатком 28 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановленої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та без наявності поданої звітності за 2010 рік пункту 2.1. розділу ІІ Порядку 2.2. від 05.11.2009, №26-1 "Про порядок формування і представлення страхувальниками звітів відносно до сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органами Пенсійного фонду України".

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області, в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення проти позову, в яких просив в задоволенні позову відмовити, оскільки дій відповідача відповідають вимогам чинного законодавства, просив здійснювати розгляд данної справи за відсутності відповідача.

Ухвалою суду від 03.11.2011 року до участі у розгляд справи в якості другого відповідача залучене Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, представник якого в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення, в яких просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача, зазначив, що вимога та рішення винесенні відповідачами з урахуванням вимог діючого законодавства.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як платник страхового збору на обовязкове державне пенсійне страхування до Управління Пенсійного фонду в Первомайському районі Харківської області, обрав спрощену систему оподаткування - єдиний податок.

Відповідачем складена вимога про сплату боргу - недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування №Ф-261 від 22.01.2011 року, яка отримана позивачем.

Не погодившись з вказаною вимогою, ФО-П ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Первомайському районі Харківської області з заявою, на яку отримав відповідь - рішення №8414/03-21 від 14.06.2011 року, яким скарга залишена без задоволення.

Позивач звернувся зі скаргою до Головного управління Пенсійного фонду Харківської області, рішенням №10163-07/20 від 13.07.2011 року оскаржувана вимога залишена без змін, а скарга без задоволення. Рішенням Пенсійного фонду України № 20114/09-10 від 23.09.2011 року скарга позивача залишена без задоволення, вимога без змін.

У зв'язку з набранням чинності з 17.07.2010 року (опубліковано в газеті "Голос України" від 17.07.2010 за N 131) Закону України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) встановлено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах, зобов'язані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, у 2010 році, мінімальний страховий внесок для зазначених осіб становить у жовтні - листопаді - 301,12 грн., у грудні - 306,10 грн.

Оскільки на 21.07.2010 р. максимальна величина, з якої справляються страхові внески, становить 13320 грн., щомісячна сума самостійно визначеного страхового внеску, з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, не може перевищувати 4422,24 грн.

Сплата страхових внесків здійснюється у строки, визначені частиною шостою статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме щоквартально, протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу, а саме: за липень - вересень 2010 року - до 20 жовтня 2010 року; за жовтень - грудень 2010 року - до 20 січня 2011 року.

Враховуючи те, що згідно із законодавством мінімальний розмір страхового внеску встановлено на календарний місяць, а також те, що страховий стаж особам для призначення пенсії обчислюється в місяцях, сплата страхових внесків за липень 2010 року здійснюється у розмірі не менше мінімального страхового внеску.

Платникам, які не сплатять суми страхових внесків у розмірі не менше мінімального страхового внеску у терміни до 20 жовтня 2010 року та 20 січня 2011 року, надсилається розрахунок сум, які підлягають сплаті за квартал з урахуванням частини сум єдиного або фіксованого податків разом з вимогою про їх сплату для узгодження.

Згідно наданого відповідачем повідомлення-розрахунку за 4 квартал 2010 року, з урахуванням розміру мінімального страхового внеску та з урахуванням частини сплачених позивачем сум єдиного (фіксованого) податку, розмір несплаченого страхового внеску становить 878,34 грн.

Суми несплачених страхових внесків стягуються у порядку, встановленому статтею 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За підсумками року зазначені особи подають до органів Пенсійного фонду за місцем взяття на облік звіт (до 1 квітня, наступного за звітним роком), за формою згідно з додатком 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 N 26-1.

Сплата внесків платниками здійснюється на рахунки органів Пенсійного фонду, відкриті в установах ВАТ "Державний ощадний банк України", на які зараховується частина єдиного та фіксованого податків, за місцем взяття на облік цих осіб як страхувальників.

Згідно розрахунку сплати страхових внесків за жовтень-грудень 2010 року позивач не сплатив суму в розмірі 878,34 грн.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в Пенсійний Фонд України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004 за N 64/8663, страхувальники є платниками страхових внесків.

Згідно ст.1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страховими внесками є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше, а також кошти, сплачені на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону. Частиною 2 ст.5 Закону передбачено, що виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до ч.6 ст.17 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Частиною 2 ст.20 зазначеного Закону встановлено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальником на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

У встановлений законом строк позивач страхові внески не сплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість перед Пенсійним фондом.

Згідно абз. 5 ст.7 прикінцевих положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" який набув чинності з 01.01.2011 року - стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Таким чином, у звязку з несплатою позивачем коштів, відповідач, на підставі ч.3 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»направив вимогу про сплату боргу № Ф-261 від 22.01.2011 р.

Згідно п.3 ч.3 ст.106 Закону та п.8.4. Інструкції, протягом 10 робочих днів з дня одержання вимоги страхувальник зобовязаний сплатити зазначену у вимозі суму сплати боргу та суму фінансових санкцій.

Абзацом 8 ч.3 ст.106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку по те, що відповідачем правомірно та в межах повноважень управління пенсійного фонду виявлені здійснені позивачем порушення вимог законодавства щодо сплати страхових внесків, в результаті чого винесено вимогу № Ф-261 від 22.01.2011 р.

Щодо позовних вимог про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області №10163-07/20 від 13.07.2011р. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області №10163-07/20 від 13.07.2011р., прийняте за результатами розгляду скарги позивача не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії в розумінні норм КАС України, оскільки не містить будь-яких обовязкових для позивача владних приписів, а тому не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 122, 157, 159, 160-164, 167, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області про скасування вимоги відмовити.

В частині позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про скасування рішення - закрити провадження по справі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Шевченко О.В.