Справа № 814/4006/15
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

08 грудня 2015 року Справа № 814/4006/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, пр. відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївзернопродукт-Грейгово", вул. Шевченка, 44, с. Грейгове, Жовтневий район, Миколаївська область, 57223

доЖовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Торгова, 63-А, м. Миколаїв, 54050 Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, пр. Леніна, 97, м. Миколаїв, 54055

пророз'яснення порядку виконання рішення суду, зобов'язання провести необхідні виконавчі дії, а саме провести списання коштів з державного бюджету залишку невідшкодованого податку на додану вартість боржником, зобов'язання провести зарахування коштів бюджетного відшкодування податку на додану вартість,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Жовтневої ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, ГУ Державної казначейської служби України у Миколаївській області про стягнення з Державного бюджету України залишку невідшкодованого податку на додану вартість на суму 70319,13 грн., зобовязання вчинити певні дії.

08.12.2015 позивач надав уточнення до адміністративного позову, просив видати ухвалу суду про розяснення порядку виконання рішення суду щодо виконання виконавчого листа по справі № 2а-2299/11/1470, зобовязати Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області провести необхідні виконавчі дії, а саме провести списання коштів з Державного бюджету залишку невідшкодованого податку на додану вартість на суму 70319,13 грн., зобовязати Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області провести зарахування коштів бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 70319,13 грн., стягнення з Державного бюджету залишку невідшкодованого податку на додану вартість на 70 319,13 грн.

Суд приймає заяву про зміну позовних вимог та розглядає справу з урахуванням змінених позовних вимог.

Позивач обгрунтовує позов тим, що податкове повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування скасовано, а відтак він має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Відповідачі надали суду заперечення та просили відмовити у задоволенні позову з підстави, що позивачем заявлені вимоги, які не є правильним способом захисту.

Розглянув матеріали справи, заслухав представників сторін, суд дійшов висновку:

15.10.2010 року Державна податкова інспекція у Жовтневому районі Миколаївської області прийняла податкове повідомлення-рішення № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість позивачу за листопад 2009 року на суму 70319,13 гривень.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.07.2011 року по справі № 2а-2299/11/1470, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2012, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі №/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 70319,13 гривень.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 03.09.2013 касаційну скаргу Жовтневої ОДПІ відхилено, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.07.2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2012 року по справі № 2а-2299/11/1470 залишено без змін.

30.09.2015р. на виконання постанови від 04.07.2011 по справі № 2а-2299/11/1470, яка набрала законної сили 21.03.2012 року, видано виконавчий лист, в якому зазначено: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі №/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 70319,13 гривень.

Відповідно до статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Таким чином, заява про роз'яснення судового рішення може бути розглянута тільки по тій справі, по якій вже прийнято рішення, яке є незрозумілим, і не може бути окремою позовною вимогою в іншій справі. Тому позовна вимога про видачу ухвали про розяснення порядку виконання рішення суду щодо виконання виконавчого листа по справі № 2а-2299/11/1470 задоволенню не підлягає, а повинна бути подана позивачем заява в порядку ст.170 КАС України по справі 2а-2299/11/1470.

Правомірність суми бюджетного відшкодування в сумі 70319,13 грн. встановлено в ході розгляду справи № 2а-2299/11/1470.

За приписами п. 200.13 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

На підставі п.200.15 ПК України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість визначено Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 (далі- Порядок № 39).

Згідно з пунктом 8, 9 Порядку 39 державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою. На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з Державного бюджету залишку невідшкодованого податку на додану вартість задоволенню не підлягає, оскільки позивачем обрано неправильний спосіб захисту прав платника податку на додану вартість. В цьому випадку правильним способом захисту прав позивача є вимога про зобовязання податковий орган до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обовязків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету. (Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 16.09.2015 року).

За приписами частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Разом з тим, ч. 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 16, 19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів. Безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

Таким чином, органи Казначейства перераховують платнику податку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний банківський рахунок платника податку лише за наявності відповідного висновку та узагальненої інформації від податкових органів, або здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету.

Оскільки відповідного висновку від податкових органів до Казначейства не надходило, а виконавчий лист по справі № 2а-2299/11/1470, як і саме рішення по справі, не містить вимоги про стягнення коштів, у ГУ Державної казначейської служби України у Миколаївській області відсутні підстави для стягнення/повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість позивачу.

Як наслідок, позовні вимоги про зобовязання Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області провести списання коштів з державного бюджету залишку невідшкодованого податку на додану вартість як залишку суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 70319,13 грн та зобовязання провести зарахування вказаних коштів на розрахунковий рахунок позивача є такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони відповідно до вимог ст. 2 КАС України.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 11.12.2015р.