Справа № 757/23217/15-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - Відповідач, МВС України) про:

- визнання протиправною бездіяльності МВС України щодо невиплати Позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні;

- зобов'язання Відповідача сплатити на користь ОСОБА_2 одноразову грошову допомоги при звільненні у розмірі 141 049,84 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2015 року позовну заяву передано на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки предметом позову є виплата одноразової грошової допомоги при звільненні, даний спір є таким, який пов'язаний з проходженням публічної служби, а тому підлягає розгляду окружним адміністративним судом, а не місцевим загальним як адміністративним.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому посилається на порушення норм процесуального права, наголошуючи на невірному визначенні судом першої інстанції предмету спору, що стало підставою для неправильного висновку про порушення правил предметної підсудності спору.

У судовому засіданні представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив її вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених в останніх.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника Апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за позовом ОСОБА_2 до МВС України до Окружного адміністративного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є визнання протиправною бездіяльності Відповідача щодо невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні з публічної служби, а також зобов'язання останнього здійснити виплату, пов'язану зі звільненням з публічної служби, що не охоплюється приписами ч. 1 та ч. 3 ст. 18 КАС України. А тому, на думку Печерського районного суду м. Києва, дані позовні вимоги не можуть розглядатися місцевим загальним судом як адміністративним.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Водночас, згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відтак, вирішуючи питання про предметну підсудність справи окружному адміністративному суду, необхідно, насамперед визначити предмет спору та як наслідок неможливість його розгляду місцевим загальним судом як адміністративним.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, предметом спору є, зокрема, зобов'язання центрального органу виконавчої влади - МВС України виплатити Позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні.

Дана вимога, як вірно зазначає Апелянт, є вимогою про здійснення соціальних виплат, а відтак охоплюється приписами п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України і підлягає розгляду місцевим загальним судом як адміністративним.

Разом з тим, судовою колегією враховується, що поряд з вимогою про зобов'язання Відповідача виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні Позивачем заявлено позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльності МВС України щодо невиплати такої допомогою.

Зазначена вимога, адресована до органу державної виконавчої влади, в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України підлягає розгляду окружним адміністративним судом.

Тобто, Позивачем заявлено дві пов'язані між собою позовні вимоги.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 21 КАС України якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

За наведених обставин колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про предметну підсудність даної справи Окружному адміністративному суду м. Києва.

Аналогічна позиція випливає зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.10.2013 року у справі №К/9991/18285/11.

Посилання Апелянта на те, що Печерським районним судом м. Києва невірно застосовано приписи ст. ст. 19, 22 КАС України в частині визначення територіальної підсудності даної справи, судовою колегією оцінюється критично з огляду на таке.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши після відкриття провадження, що дана справа предметно підсудна іншому суду, правомірно керувався положеннями ст. ст. 19, 22 КАС України при визначенні суду, якому територіально та предметно підсудна справа №757/23217/15-а. Адже, як вбачається з матеріалів справи, місце проживання Позивача та місцезнаходження Відповідача є м. Київ, на яке поширюється юрисдикція Окружного адміністративного суду м. Києва, а позовні вимоги, як вже було зазначено вище, підлягають розгляду саме окружним адміністративним судом.

З огляду на викладене, судова колегія вважає правильним висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для передачі даної справи на розгляд Окружного адміністративного суду м. Києва згідно правил предметної та територіальної підсудності.

Відповідно до ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Згідно приписів ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 22, 195, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.