Справа № 826/22969/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 грудня 2015 року № 826/22969/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві Начальника Головного Управління Державної фіскальної служби у м. Києві Демченко Людмили Дмитрівни Виконуючиого обов'язки Начальника Головного Управління Державної фіскальної служби у м. Києві Зеніна Дмитра Олександровича
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві, Начальника Головного управління ДФС у м. Києві Демченко Людмили Дмитрівни, виконуючого обов'язки начальника управління ДФС у м. Києві Зеніна Дмитра Олександровича про визнання протиправними дій щодо відмови у поновленні позивача на посаді начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів ГУ ДФС у м. Києві, визнання протиправною бездіяльності щодо поновлення позивача на посаді начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів ГУ ДФС у м. Києві, зобов'язання невідкладно поновити позивача на посаді начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів ГУ ДФС у м. Києві та стягнути середній заробіток за період з 27.11.2014 по 03.11.2015 в сумі 77 246 грн., визнання протиправним та скасування наказу від 25.09.2015 №805-о, зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення.

Позов обґрунтовано тим, що позивача судовим рішенням, яке набрало законної сили 23.04.2015 поновлено на посаді начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів ГУ ДФС у м. Києві та зобов'язано виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, проте відповідачі не виконали таке судове рішення.

Представник Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2014 у справі №826/10884/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015, задоволено частково позов ОСОБА_1, скасовано наказ №442-о «По особовому складу податкової міліції» від 04.07.2014, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів Головного управління Міндоходів у м. Києві з 08.07.2014. Також постановлено стягнути з Головного управління Міндоходів у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.07.2014 по 21.11.2014 включно в сумі 34 099,10 грн. У задоволенні інших вимог відмовлено. Постанову суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 6 437,19 грн.

За змістом ч.1 ст.255 КАС постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно з п.3 ч.1 ст.256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

З матеріалів справи вбачається, що наказом голови Комісії з реорганізації Головного управління Міндоходів у м. Києві від 15.12.2014 №813-о «По особовому складу податкової міліції» на виконання вказаної вище постанови, скасовано наказ Головного управління Міндоходів у м. Києві від 04.07.2014 № 442-о «По особовому складу». Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів Головного управління Міндоходів у м. Києві з 08.07.2014. Також наказано Управлінню фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку ГУ ДФС у м. Києві виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за один місяць у сумі 6 437, 19 грн.

Відповідно до розрахункового листа за грудень 2014 року кошти в сумі 6 205,45 грн. виплачено позивачу на картковий рахунок.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 року № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», Кабінет Міністрів України постановив утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 1, а саме: Головне управління ДФС у м. Києві.

Кабінет Міністрів України також постановив реорганізувати територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2, зокрема, до Головного управління ДФС у м. Києві приєднати Головне управління Міндоходів у місті Києві, яке реорганізується.

Наказом Державної фіскальної служби України від 18 липня 2014 року № 2 «Про початок діяльності Державної фіскальної служби України» розпочато виконання Державною фіскальною службою (далі - ДФС) покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236 «Про Державну фіскальну службу України» функцій і повноважень Міністерства доходів і зборів України, що припиняються.

Пунктами 2 та 4 зазначеного наказу передбачено, що видання документів з питань реалізації функцій та повноважень Міндоходів здійснювати виключно за підписом посадових осіб ДФС у межах повноважень. Міндоходів забезпечити, зокрема: вжиття заходів із недопущення видання організаційно-розпорядчих, документів та реєстрації вихідної кореспонденції за підписом посадових осіб Міндоходів.

При цьому, згідно з п. 14 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074, право підписувати документи щодо здійснення повноважень та виконання функцій з формування і реалізації державної політики у визначеній Кабінетом Міністрів України сфері до дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України, зазначеним у пункті 13 цього Порядку, має керівник органу виконавчої влади, що припиняється (у разі його звільнення - заступник такого керівника), а після зазначеного дня - керівник утвореного органу виконавчої влади або органу виконавчої влади, до якого перейшли права та обов'язки органу виконавчої влади, що припиняється. У разі звільнення керівника органу виконавчої влади, що припиняється, та його заступників право підписувати такі документи надається керівникові утвореного органу виконавчої влади або органу виконавчої влади, до якого перейшли права та обов'язки органу виконавчої влади, що припиняється.

В той же час, з аналізу п.п. 20-21 такого Порядку видно, що у комісії з припинення органу виконавчої влади або територіального органу або її голови відсутні повноваження щодо поновлення співробітників на роботі.

У зв'язку викладеним, наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 25.09.2015 №805-о «По особовому складу» на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 у вказаній вище справі, внесено зміни до п. 2 наказу 15.12.2014 №813-о та поновлено позивача на посаді начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів Головного управління Міндоходів у м. Києві з 08.07.2014.

Відповідно до виписки по рахунку та платіжного доручення від 13.07.2015 позивачу виплачено 27 893,65 грн.

Оскільки наказом від 25.09.2015 внесено зміни в наказ від 15.09.2014 в частині поновлення позивача, отже, саме з 25.09.2015 постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2014 у справі №826/10884/14 в частині поновлення позивача на посаді вважається виконаною.

Частиною 2 статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік; якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно зі ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як зазначено вище, наказом від 25.09.2015 позивача поновлено на посаді з 08.07.2014 та виплачено заробітну плату за період з 08.07.2014 по 21.11.2014.

Отже, затримка виконання згадуваної постанови становить період з 27.11.2014 по 25.09.2015.

З матеріалів справи вбачається, що середній заробіток позивача за один місяць становить 6 437, 19 грн.. отже належна позивачу сума до виплати за період з 27.11.2014 по 25.09.2015 становить 64 371, 9 грн., а відтак суд вбачає наявними підстави щодо задоволення позову в частині стягнення з ГУ ДФС у м. Києві середнього заробітку за період затримки виконання судового рішення у вказаній сумі.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій щодо відмови та бездіяльності у поновленні позивача на посаді начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів ГУ ДФС у м. Києві, зобов'язання невідкладно поновити позивача на посаді начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів ГУ ДФС у м. Києві та скасування наказу від 25.09.2015 №805-о суд зазначає, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2014 у справі №826/10884/14 позивача поновлено на посаді начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів Головного управління Міндоходів у м. Києві.

Отже доводи позивача, що його має бути поновлено на вказаній посаді в ГУ ДФС у м. Києві є необґрунтованими.

Заміна сторони виконавчого провадження з примусового виконання вказаної постанови з Головного управління Міндоходів у м. Києві на ГУ ДФС у м. Києві не має правовим наслідком поновлення позивача в ГУ ДФС у м. Києві.

З огляду на викладене, позовні вимоги у вказаній частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Проте, відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 25.09.2015 ГУ Міндоходів у м. Києві з 21.10.2014 перебуває в стані припинення.

Верховний Суд України в постановах від 4 березня 2014 року (№21-8а14), від 27 травня 2014 року (№21-108а14), від 28 жовтня 2014 року (№21-484а14) сформулював правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган мова йде фактично про його реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

На час поновлення на посаді ГУ Міндоходів у м. Києві перебувало в стані припинення, що фактично унеможливлює проходження позивачем служби у названому органі та має правовим наслідком переведення позивача до новоствореної установи, проте відповідачами такі дії не вчинено.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З метою відновлення порушених прав позивача, суд вбачає наявним підстави для виходу за межі позовних вимог та зобов'язання ГУ ДФС у м. Києві перевести позивача з посади начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів Головного управління Міндоходів у м. Києві на рівнозначну посаду в ГУ ДФС у м. Києві.

За правилами частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині скасування наказу ГУ ДФС у м. Києві від 25.09.2015 №805-о та стягнення з ГУ ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за період з 27.11.2014 по 15.12.2014 в сумі 3 218,59 грн.; зобов'язання ГУ ДФС у м. Києві перевести позивача з посади начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів Головного управління Міндоходів у м. Києві на рівнозначну посаду в ГУ ДФС у м. Києві. В решті позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що постанова від 27.11.2014 у справі № 826/22696/15 в частині поновлення позивача на роботі фактично не виконана протягом року, що порушує гарантоване Конституцією України право на працю, суд вбачає наявними підстави для зобов'язання Головне управління ДФС у м. Києві протягом місяця з дня набрання даної постанови законної сили подати звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 69-71, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ГУ ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за період з 27.11.2014 по 25.09.2015 в сумі 64 371, 9 грн.

3. Зобов'язати Головне управління ДФС у м. Києві перевести ОСОБА_1 з посади начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів Головного управління Міндоходів у м. Києві на рівнозначну посаду в Головне управління ДФС у м. Києві

4. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

5. Зобов'язати Головне управління ДФС у м. Києві протягом місяця з дня набрання даної постанови законної сили подати звіт про виконання судового рішення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя В.І. Келеберда