Справа № 804/14025/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.
суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.
секретар судового засідання: Фірсік Д.Ю.
за участі представників позивача Никоненко В.А., Волович Р.А.
представників відповідача Павлової Н.І., Козлова О.В.,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 р. до участі в справі притягнуто в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державне космічне агентство України (далі ДКА України).
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2015 р. позов задоволено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Так, апелянт вказує, що в порушення приписів КАС України судом першої інстанції не застосовано наслідків пропуску строку звернення до суду, а ухвала від 20.10.2015 р. про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду прийнята з грубим порушенням норм процесуального права, оскільки постановлена без виходу до нарадчої кімнати, є немотивованою. Висновок суду про поважність причин пропуску строку звернення до суду через оскарження ДП «КБ «Південне» вимоги від 07.04.2014 р. № 04-06-05-15/3446, є безпідставним, оскільки оскарження вимоги не перешкоджало позивачу звернутися до суду з відповідним позовом.
Також зазначає про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про завершеність операцій (робіт) по етапах 16 та 17 Державного контракту на виконання дослідно-конструкторських робіт від 29.08.2003 р. № Р-21-04-03 у зв`язку з підписанням сторонами контракту актів здачі-приймання виконаних робіт за вказаними етапами та надходження на поточний рахунок відповідача коштів від Міністерства оборони Російської Федерації за проведені роботи. Відповідачем не в повному обсязі виконані зобов`язання за 16 та 17 етапами Державного контракту, оскільки технічна документація по результатам виконання дослідно-конструкторських робіт за 16 та 17 етапами не поставлена замовнику. Така поставка повинна відбуватися із обов`язковим оформленням митних декларацій, проте додаткова угода до Державного контракту щодо умов поставки не укладена.
Крім того, з 02.07.2014 р. відповідач позбавлений можливості здійснити поставку технічної документації за 16 та 17 етапами Державного контракту замовнику у зв`язку з зупиненням дії дозволів на право здійснення експорту товарів військового призначення, зокрема, дозволу № 28145200 від 19.12.2013 р., що надавав право на експорт технічної документації за 16 та 17 етапами Державного контракту. 23.01.2015 р. Торгово-промисловою палатою України відповідачу видано сертифікат № 2658 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчені такі обставини, що виникли за Державним контрактом, починаючи з 02.07.2014 р.
На думку апелянта, висновок суду першої інстанції, що невідображення у бухгалтерському обліку за грудень 2013 р. доходів за фактично виконані та прийняті замовником роботи по етапах 16 та 17 Державного контракту є порушення п. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 5, п. 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. № 290, є неправильним, оскільки дохід за спірними господарськими операціями не може бути достовірно визначений через невиконання відповідачем в повному обсязі зобов`язань, можливу зміну розміру отриманих сум за роботи, а також у зв`язку з неможливістю визначення розміру витрат, що пов`язані з перевезенням технічної документації замовнику. При цьому судом першої інстанції не враховано наказ ДП «КБ «Південне» № 2377 від 29.11.2012 р. «Про формування облікової (економічної) політики підприємства», п. 13.7 якого передбачено відображення в бухгалтерському обліку доходів від постачання науково-технічної продукції як результату наданих послуг (виконаних робіт) за межі митної території України у звітному періоді фактичного відвантаження науково-технічної продукції на підставі вантажної митної декларації.
Апелянт вказує, що тільки після врегулювання питань уповноваженими державними органами України та Російської Федерації, що пов`язані з припинення військово-технічного співробітництва між державами, врегулювання усіх питань, пов`язаних з виконанням зобов`язань, що виникли між сторонами Державного контракту до початку дії форс-мажорних обставин (до 02.07.2014 р.), в тому числі й щодо розрахунків з підприємствами-співвиконавцями за контрактом, відповідач матиме змогу відобразити у бухгалтерському обліку доходи від робіт по етапах 16 та 17 та витрати на проведення зазначених робіт, відповідно, з урахуванням вказаного визначити розмір чистого прибутку підприємства за відповідний період та відрахувати до державного бюджету частину чистого прибутку за такий період.
Також за позицією відповідача є безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що зміст п. 13.7 наказу ДП «КБ «Південне» № 2377 «Про формування облікової (економічної) політики підприємства» від 29.12.2012 р. суперечить вимогам П(С)БО 15 «Дохід», а вантажна митна декларація не є первинним документом, що фіксує здійснення господарської операцій.
Представники відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представника третьої особи.
Представники позивача в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Ревізією встановлено, що ДП КБ «Південне» не відображено у бухгалтерському обліку підприємства за грудень 2013 р. як доходи від фактично виконаних та прийнятих замовником дослідно-конструкторських робіт по етапах 16 та 17 відомості виконання до контракту від 29.08.2003 р. № Р-21-04-03 на загальну суму 125 187 180,0 грн., так і витрати на проведення зазначених робіт на загальну суму 103 272 451,04 грн., що призвело до заниження на зазначені суми у «Звіті про фінансові результати за 2013 рік» чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у рядку 2000 та собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) у рядку 2050. Як наслідок, ДП КБ «Південне» у рядку 2350 «Звіту про фінансові результати за 2013 рік» на суму 21 914 728,96 грн. (125 187 180,0 грн. - 103 272 451,04 грн.) занижено суму чистого прибутку, отриманого підприємством за 2013 рік, що призвело до недоотримання загальним фондом державного бюджету частини чистого прибутку у сумі 3 287 209,34 грн. (21 914 728,96 грн. х 15%) та є порушенням вимог п.13 ст.29 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-УІ, ст. 10 Закону України від 06.12.2012р. №5515-УІ «Про Державний бюджет України на 2013 рік», п. 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138, яким визначено, що частина чистого прибутку (доходу), що відраховується до державного бюджету за відповідний період визначається, виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, та визначено відсоток відрахувань у розмірі 15%. Зазначене порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету на вищевказану суму.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності вказаних порушень.
Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/201, визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю. Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об`єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).
Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).
Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Згідно з пунктом 10 статті 10 цього Закону органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ДФІ в Дніпропетровській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «КБ «Південне» за період з 01.91.2012 р. по 31.12.2013 р., результати якої оформлено актом № 05-19/03 від 12.03.2014 р. (а.с. 21-31).
Згідно із п. 2 додаткової угоди від 12.12.2012 р. № 57/12 до контракту від 29.08.2003 р. № P-21-04-03 пункт 46 вказаного контракту доповнено текстом у наступній редакції: «Специфікація № 14 на поставку технічної документації на комплекс П118М з виробом А18М по етапу 14 контракту від 29.08.2003 р. № Р-21-04-03 з території України на територію Російської Федерації (додаток №27 до контракту № Р-21-04-03, додаткова угода №57/12 від 12.12.2012). Перелік технічної документації, дозволеної до відправки з території України на
територію Російської Федерації у відповідності до специфікації №14 (додаток №1 до Специфікації № 14, додаткова угода №57/12 від 12.12.2012)».
Згідно із найменуванням технічної документації у Специфікації №14 з території України на територію Російської Федерації 12.12.2012 р. поставлено технічну документацію за етапом 14 вартістю 499 160,0 тис. руб. РФ.
Ревізією встановлено, що відповідно до відомості виконання дослідно- конструкторської роботи (шифр «Заряддя-2-18М-1), яка відповідно до п.1 Додаткової угоди від 30.11.2013 р. № 59/13 до контракту від 29.08.2003 р. № Р-21- 04-03 визначає зміст, етапність та строки виконання робіт, у періоді з 01.01.2013 р. по 15.12.2013 р. передбачено виконання робіт за 16 етапом вартістю 450 000,0 тис. руб. РФ та у періоді з 01.05.2013 р. по 10.12.2013 р. передбачено виконання робіт за 17 етапом вартістю 50 000,0 тис. руб. РФ.
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди від 30.11.2013 р. № 59/13 вона є невід`ємною частиною контракту від 29.08.2003 р. № Р-21-04-03 та вступає в силу з моменту підписання сторонами, тобто з 30.11.2013 р.
Співставленням первинних документів до меморіального ордеру № 32 «Реалізація щодо основного виробництва» за грудень 2013 року, даних відомостей виконаних робіт та журналу реєстрації господарських операцій меморіального ордеру №32 «Реалізація щодо основного виробництва» встановлено, що вищевказані операції з виконання робіт за 16 та 17 етапами відомості виконання дослідно-конструкторської роботи по контракту від 29.08.2003 р. № Р-21-04-03 у складі доходів ДП «КБ Південне» за грудень 2013 р. не відображено.
Враховуючи, що згідно із п. 24 контракту від 29.08.2003 р. № Р-21-04-03 датою виконання обов`язків за окремими етапами є дата підписання (затвердження) замовником акта про виконання цих робіт, узгодженого з Дніпропетровським ПГЗ ДКА, у ході ревізії проведено зустрічну звірку у ДПГЗ ДКАУ, за результатами якої встановлено наступне.
Пред`явительською запискою від 10.12.2013 р. вих. №220/542 (вх. №2098 від 10.12.2013 р.) ДП «КБ «Південне» пред`явлено до ДПГЗ ДКАУ для кінцевого приймання роботи, виконані у відповідності до етапу 16 відомості виконання до контракту № Р-21-04-03 від 29.08.2003 р.
Відповідно до Протоколу узгодження договірної ціни, узгодженого 14.12.2013 р. начальником Управління Департаменту МО РФ по забезпеченню ДОЗ В.Г. Матусовим, затвердженого Генеральним конструктором - Генеральним Директором ДП «КБ «Південне» О.В. Дегтяревим (без зазначення дати), та Структури ціни на науково-технічну продукцію, вартість робіт по 16 етапу «Визначення можливості продовження терміну експлуатації виробу А18М і комплексу П118М до 26 і 27 років відповідно» по зазначеному етапу узгоджено у сумі 450 000,0 тис. рублів РФ (додаткова угода 59/13).
Відповідно до Акту здачі-приймання виконаних робіт по етапу 16 дослідно-конструкторські роботи «Заряддя-2-18М-1» по контракту від 29.08.2003р. № Р-21-04-03 (додаткова угода 59/13), узгодженого начальником Дніпропетровського ПГЗ ДКАУ В.П. Шаповалом, виконавцем ДП КБ «Південне» здані, а замовником МО РФ прийняті 14.12.2013р.
Згідно із зазначеним актом у відповідності до 16 етапу виконання робіт розроблені і випущені чотири програмно-методичних документи, конкретний перелік яких наведено у акті, проведені дослідження технічного стану виробів А18М з ГЧ Ф173 на виділених об`єктах замовника, випущені науково-технічні звіти №№1200Д, 1320Д та технічний звіт №839р/2013, випущена збірка звітів, протоколів по проведенню досліджень матеріальної частини виробу А18М, розроблені висновки про можливість продовження терміну експлуатації виробів А18М і комплексу ПІ 18М до 26 років.
У вищевказаному акті зазначено, що перелічені роботи виконані згідно з затвердженим тактико-технічним завданням і відомості виконання у повному обсязі у визначені терміни.
Від виконавця зазначений акт підписано Генеральним конструктором - Генеральним Директором ДП «КБ «Південне» О.В. Дегтяревим, від замовника - Начальником Управління Департаменту МО РФ по забезпеченню ОСОБА_1 із зазначенням дати - 14.12.2013р. та узгоджено начальником Дніпропетровського ПГЗ ДКАУ В.П. Шаповалом.
У підтвердження прийняття робіт, виконаних відповідно до етапу 16, начальником Дніпропетровського ПГЗ ДКАУ В.П. Шаповалом видано Посвідчення №14, вих. №1309 від 10.12.2012, яке зареєстровано у журналі обліку посвідчень по оплаті виконаних робіт.
Пред`явительською запискою від 10.12.2013 №162/478 (вх.№2099 від 10.12.2013) ДП «КБ «Південне» пред`явлено до ДПГЗ ДКАУ для кінцевого приймання роботи, виконані у відповідності до етапу 17 відомості виконання до контракту № Р-21-04-03 від 29.08.2003.
Відповідно до Акту здачі-приймання виконаних робіт по етапу 17 дослідно-конструкторські роботи «Заряддя-2-18М-1» по контракту від 29.08.2003 № Р-21-04-03 (додаткова угода 59/13), узгодженого начальником Дніпропетровського ПГЗ ДКАУ В.П. Шаповалом, виконавцем ДП КБ «Південне» здані, а замовником МО РФ прийняті.
У вищевказаному акті зазначено, що перелічені роботи виконані згідно з затвердженим тактико-технічним завданням, вказано про виконання робіт у повному обсязі у визначені терміни.
Від виконавця зазначений акт підписано Генеральним конструктором - Генеральним Директором ДП «КБ «Південне» О.В. Днгтяревим, від замовника - Начальником Управління Департаменту МО РФ по забезпеченню ДОЗ В.Г. Матусовим із зазначенням дати - 10.12.2013р., узгоджено начальником Дніпропетровського ПГД ДКАУ В.П. Шаповалом.
У підтвердження прийняття робіт, виконаних відповідно до етапу 17 Державного контракту, начальником Дніпропетровського ПГЗ ДКАУ В.П. Шаповалом видано Посвідчення №15, вих. №1310 від 10.12.2012, яке зареєстровано у журналі обліку посвідчень по оплаті виконаних робіт.
Таким чином, ревізією встановлено невідображення у грудні 2013 року в обліку ДП КБ «Південне» актів здачі-прийняття виконаних по етапах 16 та 17 Державного контракту дослідно-конструкторських робіт «Заряддя-2-18М-1» та невіднесення до доходів ДП «КБ «Південне» за грудень 2013 року виконаних дослідно-конструкторських робіт за зазначеними етапами, які відповідно до вищеописаних актів здачі-прийняття виконавцем ДП КБ «Південне» здані, а замовником МО РФ прийняті.
Невідображення у грудні 2013 року в обліку ДП КБ «Південне» актів здачі-прийняття виконаних по етапах 16 та 17 дослідно-конструкторських робіт, що являються первинними документами, у яких зафіксовано здійснення господарських операцій по реалізації вищевказаних робіт, є порушенням вимог п. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», яким визначено, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Враховуючи наявність актів здачі-прийняття виконаних по етапах 16 та 17 дослідно-конструкторських робіт, що свідчить про завершеність операцій за даними етапами, невизнання доходом, отриманим у грудні 2013 року, операцій зі здачі вказаних робіт є порушенням вимог п.5, п. 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 (далі - П(С)БО 15) в частині визнання доходів при збільшенні активів або зменшенні зобов`язань та за наявності умов щодо достовірної оцінки результату зазначених операцій.
За результатами ревізії позивачем направлено ДП «КБ «Південне» вимогу від 07.04.2014 р. № 04-06-05-14/3446, якою від відповідача, зокрема, вимагається відобразити по бухгалтерському обліку кредиторську заборгованість перед державним бюджетом в сумі 3287209,34 грн. та перерахувати до державного бюджету недоотриману ним частку прибутку за 2013 рік на як частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) (а.с. 11-20).
Відповідачем пункт 2 вимоги в частині відображення в бухгалтерському обліку підприємства кредиторської заборгованості перед державним бюджетом в сумі 3287209,34 грн. та перерахування суми в розмірі 3287209,34 грн. до державного бюджету як частину чистого прибутку не виконаний.
Як зазначено в акті ревізії й у вимозі, відповідачем порушено п. 13 ст. 29 Бюджетного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», п. 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 р. № 138.
Пунктом 17 частини 2 статті 29 Бюджетного кодексу України встановлено, що до доходів загального фонду Державного бюджету України належать частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність.
Як встановлено ст. 11-1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» державні унітарні підприємства (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, а також державних підприємств "Міжнародний дитячий центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") та їх об`єднання зобов`язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України: у розмірі 30 відсотків - державні унітарні підприємства, що є суб`єктами природних монополій, та державні унітарні підприємства, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 мільйонів гривень; у розмірі 15 відсотків - інші державні унітарні підприємства.
Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 р. № 138, за приписами п. 1 якого згідно з цим Порядком частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, а також державних підприємств "Міжнародний державний центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб`єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.
Згідно з п. 2 цього Порядку частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.
За приписами п. 3 Порядку частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.
Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.
Отже, сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями підлягає частина чистого прибутку, яка визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.
Пунктом 43 Державного контракту встановлена необхідність погодження додаткової угоди до контракту на виконання робіт у 2004 р.
Тобто, умовами Державного контракту не передбачено укладання додаткових угод щодо змісту, етапності, строків виконання робіт за окремими етапами робіт, крім укладання такої угоди у 2004 р.
Відтак, оформлення акту, погодженого з Дніпропетровським ПГЗ ДКАУ, та видача посвідчення є підставою для закриття відповідного етапу робіт.
Пунктом 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» визначено, що господарські операції повинні бути відображено в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони здійснені.
Пунктом 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. № 290, (далі П(С)БО 15 «Дохід») передбачено, що дохід визначається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Оскільки умовами контракту чітко встановлено, що приймання виконаних робіт здійснюється підписанням сторонами контракту акту з погодженням Дніпропетровським ПГК ДКАУ, з урахуванням наявності підписаних у грудні 2013 р. сторонами Державного контракту актів приймання-передачі виконаних робіт за етапами 16 та 17, які погоджені начальником Дніпропетровського ПГЗ ДКАУ, колегія суддів вважає доведеним здійснення господарських операцій за 16 та 17 етапами Державного контракту саме у грудні 2013 р., відповідно є безпідставним невідображення у бухгалтерському обліку позивача у 4 кварталі 2013 р. (грудні 2013 р.) цих господарських операцій.
Невідбраження відповідачем у бухгалтерському обліку фактично здійснених господарських операцій за етапами 16 та 17 Державного контракту (доходів від фактично виконаних та прийнятих замовником робіт та витрат на їх проведення) потягло за собою факт невизначення підприємством частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету.
Отже, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість висновків акту ревізії та вимоги в цій частині.
У зв`язку з невиконанням відповідачем вимоги в частині перерахування до державного бюджету недоотриманої частини прибутку за 2013 р., є правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.
Доводи апелянта стосуються неможливості саме передачі замовнику результатів виконаних робіт. Апелянт вказує не незавершеність господарських операцій через неможливість поставки результатів робіт за етапами 16 та 17 Державного контракту, що обумовлює, на його думку, неможливість достовірного визначення частини чистого прибутку, який підлягає перерахуванню до державного бюджету, проте такі доводи є безпідставними через те, що неможливість вивезення на територію замовника документації, що є предметом контракту, не впливає на факт виконання етапу контракту.
Щодо посилання апелянта на відсутність факту укладання додаткових угод, які визначають порядок поставки технічної документації, судова колегія вказує на відсутність приписів у Державному контракті щодо обов`язкового укладання таких додаткових угод за кожним етапом виконання робіт.
Також є безпідставним посилання відповідача на неможливість поставки результатів робіт за 16 та 17 етапами Державного контракту через зупинення Державною службою експортного контролю України дозволу № 28145200 від 19.12.2013 р. на експорт технічної документації за етапами 16 та 17 Державного контракту 20.06.2014 р., видачу Торгово-промисловою палатою України 23.01.2015 р. ДП «КБ «Південне» сертифікату № 2658 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчено форс-мажорні обставини, що виникли за Державним контрактом, починаючи з 02.07.2014 р.
Як зазначено вище, дозвіл № 28145200 від 19.12.2013 р. на експорт технічної документації за етапами 16 та 17 Державного контракту, виданий ДП «КБ «Південне», зупинено Державною службою експортного контролю України 20.06.2014 р., форс-мажорні обставини за Державним контрактом відповідно до сертифікату № 2658 виникли з 02.07.2014 р.
Отже, вказані обставини, за якими відповідач на має можливості здійснити поставку технічної документації замовнику, виникли наприкінці червня 2014 р. початку липня 2014 р., тобто після фактичного виконання робіт за 16 та 17 етапами Державного контракту у грудні 2013 р., відповідно ці обставини ніяким чином не впливають на факт виконання робіт за вказаними етапами Державного контракту.
Що стосується посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції положень наказу № 2377 від 29.11.2012 р. щодо формування облікової політики підприємства, суд апеляційної інстанції вказує на наступне.
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємство самостійно визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства.
Дійсно, п. 13.7 наказу ДП «КБ «Південне» № 2377 від 29.11.2012 р. (а.с. 80) «Про формування облікової (економічної) політики підприємства», погодженим ДКА України, встановлено, що відображати в бухгалтерському обліку доходи від постачання науково-технічної продукції як результату наданих послуг (виконаних робіт) за межі митної території України у звітному періоді фактичного відвантаження науково-технічної продукції необхідно на підставі вантажної митної декларації.
Разом з тим, зміст пункту 13.7 наказу ДП КБ «Південне» від 29.11.2012 р. № 2377 «Про формування облікової (економічної) політики підприємства» в частині відображення в бухгалтерському обліку доходів щодо постачання науково-технічної продукції як результату наданих послуг (виконаних робіт) за межі митної території України у звітному періоді фактичного відвантаження науково-технічної продукції на підставі вантажної митної декларації суперечить вимогам П(С)БО 15, яким визначено порядок та умови визнання доходів у відповідних періодах; вимогам п. 1 р. II Положення про порядок бухгалтерського обліку окремих активів та операцій підприємств державного, комунального секторів економіки і господарських організацій, які володіють та/або користуються об`єктами державної, комунальної власності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.12.2006 р. № 1213, яким встановлено, що у розпорядчому документі про облікову політику має бути встановлено методи оцінки, обліку і процедур, які має застосовувати підприємство та щодо яких нормативно-правовими актами з бухгалтерського обліку передбачено більш ніж один їх варіант, облікова політика визначається на основі положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів, а також п. 2 цього Положення, яким передбачено, що розпорядчий документ про облікову політику підприємства в частині визнання доходів визначає застосування порядку оцінки ступені завершеності операцій з надання послуг.
Доводи відповідача про неможливість виконання робіт за 16 та 17 етапами Державного контракту через набрання 27.05.2015 р. чинності постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2015 р. № 307 «Про припинення дії Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про військово-технічне співробітництво» та набрання чинності 11.06.2015 р. Законом України від 21.05.2015 р. № 467-VІІІ «Про денонсацію Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про співробітництво у військовій галузі», а також у зв`язку з прийняттям рішення Міністерством оборони Російської Федерації про призупинення дослідно-конструкторських робіт «Заряддя-2-18М-1» з 20.03.2015 р. та розірвання Державного контракту Міністерством оборони Російської Федерації, про що свідчить лист від 27.03.2015 р., колегією суддів не враховуються, оскільки дані обставини виникли тільки в 2015 р., тоді як підприємством здійснено фактичне виконання робіт за 16 та 17 етапами Державного контракту у грудні 2013 р., відповідно ці обставини ніяким чином не впливають на факт виконання робіт за вказаними етапами Державного контракту.
Посилання апелянта на вимогу замовника Міністерства оборони Російської Федерації про повернення відповідачем авансу в розмірі 183,6 млн. руб. за роботи по етапу 16А Державного контракту жодним чином не стосується оплати замовником робіт за 16 та 17 етапами Державного контракту, що є спірним питанням в справі.
Щодо доводів апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду, судова колегія вказує на безпідставність тверджень в цій частині через неможливість звернення ДФІ до суду з даним позовом через оскарження підприємством вимоги в судовому порядку. При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання апелянта на грубе порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині розгляду клопотання про залишення позовних вимог без розгляду без виходу до нарадчої кімнати є безпідставними, оскільки таке порушення не потягло за собою неправильне вирішення справи.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки позивача, викладені в акті ревізії щодо спірних господарських операцій, які підтримані судом першої інстанції, є обґрунтованими, відповідно наявні правові підстави, визначені Порядком відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 р. № 138, для відрахування позивачем до державного бюджету частини чистого прибутку розмірі 3287209,34 грн., у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне вирішення судом першої інстанції даної справи.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.
Повний текст ухвали складений 16.12.2015 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко