Справа № 348/2160/15-а
Суддя: Мужик І.І. І. І.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2160/15-а

10 грудня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: Мужика І.І.

секретаря: Кушнірчук М.Д.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Жукової -ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідані в м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. В судовому засіданні позивач по справі ОСОБА_1 позов підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, яку просить задоволити та визнати дії управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області неправомірними та зобовязати вчинити певні дії. Представник відповідача-управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області ОСОБА_4 позов не визнала і просить в його задоволенні відмовити, оскільки він безпідставний. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, свідків і дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з"ясувавши фактичні обставини справи, перевіривши матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав: У відповідності з вимогами ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та важкими умовами праці, за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, і за результатами атестації робочих місць. Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є насамперед наявність професії чи посади в зазначених Списках, підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць, проведення якої затверджений постановою КМ України від 01.08.1992 року № 442, та виконання робіт в умовах, передбачених відповідним Списком.

Підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється у суворій відповідності із Списком № 1 і № 2 на підставі записів у трудових книжках працівників, та уточнюючих довідок, виданих на підставі первинних підприємств про характер та умови праці, а також про зайнятість упродовж повного робочого дня на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно з п.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці України від 18.11.2005 року №383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади. З урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, повязаних із виконанням трудових обовязків.

Судом встановлено, що позивач по справі- Насадюк І.М на підставі наказу №68-к від 25.04.1985 року був прийнятий на роботу у Кутський лісокомбінат слюсарем-монтажником. На підставі наказу №166-к від 06.08.1986 року його було переведено електрозварником четвертого розряду. На підставі наказу №43-к від 02.03.1987 року він був переведений електрозварником котельні 4-го розряду, а з 21.11.1988 року- електрозварником 5-го розряду. 27.06.1989 року позивач був звільнений з роботи за власним бажанням.

02.08.1989 року позивач на підставі наказу №211-к від 02.08.1989 року був прийнятий на роботу у Будівельно-монтажне управління - 40 тресту «Надимгазпромбуд» ізолювальником 3-го розряду. 01.04.1990 року на підставі наказу №88-к позивача було переведено електрозварником ручної зварки 4-го розряду, а з 21.05.1990 року звільнений з роботи у звязку із переведенням у БМУ тресту «Ленгепаснафтобуд».

22.05.1990 року на підставі наказу №47-к позивач був прийнятий на роботу у БМУ тресту «Ленгепаснафтобуд» електрозварником 4-го розряду, а звільнений з роботи 28.05.1991 року за власним бажанням.

02.01.1992 року позивач на підставі наказу №5 від 02.01.1992 року був прийнятий на роботу у підприємство «Каскад» електрозварником 5-го розряду, а з 02.01.1998 року звільнений з роботи за власним бажанням.

16.07.2002 року я на підставі наказу №45 позивач був прийнятий на роботу у Надвірнянське ВЖРЕП електрозварником 5-го розряду, а з 14.08.2002 року звільнений з роботи за власним бажанням.

На підставі наказу №22 від 26.05.2004року позивач був прийнятий на роботу у ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» електрозварником ручної зварки. На підставі наказу № 27 від 29.04.2008 року був переведений робочим по комплексному обслуговуванню і ремонту будівель, а з 01.03.2009 року звільнений з роботи у звязку із закінченням строку трудового договору.

На підставі наказу № 21 від 14.05.2009 року позивач був прийнятий на роботу у ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» електрозварником ручної зварки. На підставі наказу №36-к від 26.04.2010 року був звільнений з роботи у звязку із закінченням строку трудового договору.

На підставі наказу №41-к від 27.05.2010 року позивач був прийнятий на роботу у ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» електрозварником ручної зварки. На підставі наказу №26-к від 25.04.2011 року був звільнений з роботи у звязку із закінченням строку трудового договору.

На підставі наказу №33-к від 10.06.2011 року позивач був прийнятий на роботу у ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» електрозварником ручної зварки. На підставі наказу №73-к від 13.12.2011 року був звільнений з роботи за власним бажанням.

На підставі наказу №10-к від 23.04.2012 року позивач був прийнятий на роботу у ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» електрозварником ручної зварки. На підставі наказу №40-к від 21.12.2012 року був звільнений з роботи за власним бажанням.

22.04.2013 року на підставі наказу №24-к позивач був прийнятий на роботу у ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» електрозварником ручної зварки, а на підставі наказу №58-к від 30.11.2013 року був звільнений з роботи за власним бажанням.

Весь стаж роботи позивача по справі ОСОБА_1 у вищевказаних підприємствах підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці від 25.12.1978 року з посиланням на дату та номер наказів про прийняття та звільнення.

Даний факт не оспорюють сторони по справі.

Так, період роботи позивача з 01.08.1986 року по 27.06.1989 року, з 01.04.1990 року по 21.05.1990 року, з 22.05.1990 року по 28.05.1991 року, з 02.01.1992 року по 02.01.1998 року коли він працював електрозварником, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 (Розділ 32 «Загальні професії») та постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 (Розділ №33 «Загальні професії» п. 906).

Період роботи позивача з 02.07.2001 року по 24.08.2001 року, з 16.07.2002 року по 14.08.2002 року коли він працював електрозварником ручної зварки, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 ( Розділ №33 «Загальні професії» п. 906 ).

Період роботи позивача з 26.05.2004 року по 28.04.2008 року, з 14.05.2009 року по 26.04.2010 року, з 27.05.2010 року по 25.04.2011 року, з 10.06.2011 року по 13.12.2011 року, з 23.04.2012 року по 21.12.2012 року, з 22.04.2013 року по 30.11.2013 року коли він працював електрозварником ручної зварки, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36 (Розділ №33 «Загальні професії» п. 33).

Таким чином, пільговий стаж роботи позивача по справі на посадах, передбачених Списком № 2 становить 17 років 10 місяців та 16днів.

Відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія на пільгових умовах призначається чоловікам при досягненні 55 років, стажі роботи не менше 12 років 6 місяців на роботах за Списком №2.

У звязку з досягненням 55 річного віку позивач по справі 29 липня 2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах. При цьому ним до заяви було подано пакет документів про стаж роботи, заробітну плату.

Однак, управлінням Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області від 02.10.2015 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у звязку із тим, що стаж його роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 складає 11 років 28 днів при загальному стажі роботи 26 років 05 місяців 07 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Із даного рішення йому стало відомо, що управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області відмовилося зарахувати його трудовий стаж у шкідливих та важких умовах праці роботу в період з 22.05.1990 року по 28.05.1991 року ( 1 рік та 23 дні ) на посаді електрозварника у Будівельно-монтажному управлінні тресту «Ленгепаснафтобуд», період з 02.01.1992 року по 02.01.1998 року (6 років 0 місяців та 0 днів) на посаді електрозварника у підприємстві «Каскад», а також не враховані періоди роботи з 26.05.2004 року по 04.07.2004 року та з 07.08.2013 року по 30.11.2013 року на посаді електрозварника ручної зварки в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка».

Таку відмову суд вважає неправомірною, оскільки при її винесенні порушені конституційні права позивача щодо пільгового пенсійного забезпечення, гарантовані статтею 46 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі-Порядку), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Підтвердженням того, що з 26.05.2004 року по 30.11.2013 року позивач працював у ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» на посаді електрозварника крім записів у трудовій книжці, свідчать довідки про заробітну плату №45-3 та №46-3 видані 30.11.2013 року ЗАТ «Камчатка» (ас.15-16).

Щодо атестації робочого місця у ЗАТ «Камчатка» (місце знаходження Російська Федерація), то слід зазначити наступне, що атестація робочих місць за умовами праці на підприємствах і в організаціях на території України проводиться згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442.

Згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації чи установи в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Тобто при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи із шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджено за результатами атестації. (Порядок застосування Списків № 1 № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383).

Отже, атестацію робочих місць проводить атестаційна комісія, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором.

Саме атестаційна комісія підприємства, яка здійснює організаційне, методичне керівництво і контроль за проведенням робіт на всіх етапах атестації, визначає перелік робочих місць, що підлягають атестації.

Отже, працівники зайняті в шкідливих і важких умовах праці того чи іншого підприємства не мають ніякого відношення щодо порядку та термінів проведення атестації робочих місць, а отже відсутність такого документу, не може позбавляти їх конституційного права на пільгове пенсійне забезпечення, оскільки шкідливі умови праці, при зайнятості на посаді, що передбачена Списком №2, чинним на період роботи особи не змінюються, а отже і не зменшується вплив шкідливого фактору виробництва на організм працівника.

Крім того, такий порядок проведення атестації існує в Україні, атестації для підтвердження права на пільгову пенсію по Списку №1 і Списку № 2 у Російській Федерації не має.

Що стосується трудового стажу позивача у шкідливих та важких умовах праці період з 22.05.1990 року по 28.05.1991 року (1 рік та 23 дні) на посаді електрозварника у Будівельно-монтажному управлінні тресту «Ленгепаснафтобуд» та в період з 02.01.1992 року по 02.01.1998 року (6 років) на посаді електрозварника у Підприємстві «Каскад», то слід зазначити, що крім записів у трудовій книжці позивача, інших уточнюючих документів на даний час він представити не має можливості, оскільки дані підприємства ліквідовані, і не всі документи були передані в архівний відділ.

Пункт 18 Порядку передбачає можливість підтвердження трудового стажу у випадку ліквідації підприємства свідченнями не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Факт про те, що позивач по справі працював у період з 22.05.1990 року по 28.05.1991 року на посаді електрозварника у Будівельно-монтажному управлінні тресту «Ленгепаснафтобуд» та в період з 02.01.1992 року по 02.01.1998 року на посаді електрозварника у Підприємстві «Каскад» ствердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Дані обставини не спростовані та не заперечуються відповідачем по справі.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 05.11.2015 року, оскільки отримав 02.10.2015 року відповідь з управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області (ас.13).

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Таким чином, суд вважає, що відповідача необхідно зобовязати зарахувати позивачу по справі ОСОБА_1 пільговий стаж за Списком №2 період роботи з 22.05.1990 року по 28.05.1991 року, з 02.01.1992 року по 02.01.1998 року, 26.05.2004 року по 04.07.2004 року та з 07.08.2013 року по 30.11.2013 року на посаді електрозварника в БМУ тресту «Ленгепаснафтобуд», у підприємстві «Каскад» та ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка», а також призначити, виплачувати пенсію в подальшою на пільгових умовах з 05.12.2015 року, а в решті позову відмовити.

А тому суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

На підставі ст.ст.18, 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167, 186, 187, 254 КАС України,суд,

Постановив: :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_1 період роботи роботи з 22.05.1990 року по 28.05.1991 року на посаді електрозварника у БМУ тресту «Ленгепаснафтобуд»; з 02.01.1992 року по 02.01.1998 року на посаді електрозварника у підприємстві «Касакад»; з 26.05.2004 року по 04.07.2004 року та з 07.08.2013 року по 30.11.2013 року на посаді електрозварника ручної зварки в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка», а також призначити, виплачувати пенсію в подальшою на пільгових умовах з 05.12.2015 року.

В решта позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Мужик І.І.

Постанова виготовлена в повному обсязі 11.12.2015 року