Справа № 813/5773/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Львів № 813/5773/15

12 год. 48 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: представник Бойко Н.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Прокуратури Львівської області, в якому просить визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Львівської області №1284к від 08.07.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та зобов'язати прокуратуру Львівської області нарахувати і виплатити премію за результатами роботи у липні 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом прокурора Львівської області №1284к від 08.07.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» йому оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків при виконанні наказів Генерального прокурора України № 4гн від 19.12.2012 року «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні», № 16гн від 06.12.2014 року «Про організацію діяльності органів прокуратури щодо захисту прав і свобод дітей».

Вказує, що при вирішенні питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності та видачі оскаржуваного наказу відповідачем порушено вимоги Закону України «Про прокуратуру», Дисциплінарного статуту прокуратури України та Регламенту прокуратури Львівської області. Звертає увагу на відсутність у його діях порушень, зазначених у оскаржуваному наказі, вважає такий наказ протиправним, просить його скасувати та нарахувати і виплатити премію за результатами роботи у липні 2015 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач позов заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні. Зазначив про те, що позивачем допущено систематичне порушення вимог наказів Генерального прокурора України № 4гн від 19.12.2012 року «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» та № 16гн від 06.12.2014 року «Про організацію діяльності органів прокуратури щодо захисту прав і свобод дітей». Вказані порушення встановлені під час проведення перевірки роботи прокуратури Пустомитівського району Львівської області та належним чином зафіксовані з додержанням вимог Закону України «Про прокуратуру» та Дисциплінарного статуту прокуратури України. Внаслідок неналежного виконання службових обов'язків та відсутності контролю прокурора Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 за якістю процесуального керівництва на стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні, у зв'язку із чим, грубо порушено конституційні права громадян, на підставі ст. 48 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 8, 9, 13 Дисциплінарного статуту прокуратури України прокурором Львівської області прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Наказом в. о. Генерального прокурора України №532к від 03.04.2014 року ОСОБА_1 призначено прокурором Пустомитівського району Львівської області строком на п'ять років.

16.03.2015 року розпорядженням в. о. прокурора Львівської області № 61 створено групу для перевірки дотримання вимог наказів Генерального прокурора України № 4гн-2012, № 4/1гн-2012 та № 15гн-2012 у прокуратурі Пустомитівського району Львівської області. За наслідками перевірки 26.03.2015 року складено доповідну записку на ім'я прокурора Львівської області.

23.06.2015 року проведено оперативну нараду у заступника прокурора Львівської області, за наслідками якої вирішено ініціювати перед прокурором області питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора Пустомитівського району Цвікілевича М.С.

Наказом прокурора Львівської області №1284к від 08.07.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків при виконанні наказів Генерального прокурора України № 4гн від 19.12.2012 року «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні», № 16гн від 06.12.2014 року «Про організацію діяльності органів прокуратури щодо захисту прав і свобод дітей».

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначається Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами.

Згідно з ч. 3 ст. 48 цього ж Закону за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.

Відповідно до статті 8 Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 р. № 1796-ХІІ (далі - Дисциплінарний статут), дисциплінарні стягнення до прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Згідно зі ст. 11 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.

Відповідно до ст. ст. 13-15 Дисциплінарного статуту про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ прокурора, який оголошується працівнику під розписку. Копія наказу додається до особової справи. З наказом можуть бути ознайомлені працівники відповідної прокуратури. Накази Генерального прокурора України, в необхідних випадках, доводяться до відома особового складу органів прокуратури України.

Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності може бути оскаржено працівником Генеральному прокурору України в місячний строк з дня ознайомлення з наказом.

Генеральний прокурор приймає рішення по скарзі в десятиденний строк, а в разі проведення перевірки - не пізніше одного місяця з дня її надходження. Про прийняте рішення повідомляється працівнику, який звернувся зі скаргою.

Оскарження наказу не зупиняє приведення дисциплінарного стягнення.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що підставою для притягнення прокурора району до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним порушення закону, невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку або проступку, який порочить його як працівника прокуратури.

Судом встановлено, що 09.06.2015 року під час судового розгляду кримінального провадження 0001434 про обвинувачення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України державним обвинувачем винесено постанову про відмову в підтриманні державного обвинувачення стосовно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, погоджену з прокурором району, у зв'язку із не досягненням останнім на момент вчинення інкримінованого діяння віку, з якого настає кримінальна відповідальність. Пустомитівський районний суд Львівської області ухвалою від 09.06.2015 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України закрив на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв'язку із відмовою прокурора від обвинувачення.

Відповідно до п. 35 наказу Генерального прокурора України №4гн від 19.12.2012 року «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» керівникам районних прокуратур не пізніше трьох днів з моменту ухвалення виправдувального вироку або закриття провадження за реабілітуючими підставами, а також про результати розгляду документів реагування на них судами вищих інстанцій повідомляти підрозділи організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді та відповідно до компетенції галузеві підрозділи прокуратур вищого рівня.

Згідно з п. 23.2 цього ж Наказу керівникам районних прокуратур довідку з висновком керівника прокуратури про законність судового рішення та з його копією поштою і електронним зв'язком у триденний строк після прийняття направляти до підрозділів, які здійснюють нагляд за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратур вищого рівня.

Відповідно до п. 8 розпорядження прокурора Львівської області № 20 від 29.01.2015 року «Про взаємодію та організацію діяльності прокурорів при підтриманні державного обвинувачення в суді у кримінальних справах та провадженнях», керівником прокуратур міст, районів, міжрайонних прокуратур невідкладно з моменту ухвалення виправдувального вироку або закриття провадження за реабілітуючими підставами направляти про це інформацію поштою та електронним зв'язком до відділу організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді, а також галузеві підрозділи відповідно до компетенції та спеціалізації прокуратури області.

Позивач стверджує, що про результати судового розгляду та прийняті судом рішення (вирок від 09.06.2015 року відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ухвалу від 09.06.2015 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6.) прокуратурою району повідомлено відділ організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді прокуратури Львівської області, відділ захисту прав і свобод дітей прокуратури Львівської області та управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області листом № 04/13-1151 вих-15 від 11.06.2015 року з копіями згаданих вище судових рішень, а також відправлено усі зазначені документи у заархівованих файлах із службової електронної скриньки прокуратури Пустомитівського району Львівської області на електронні адреси згаданих вище самостійних структурних підрозділів прокуратури області.

Судом встановлено, що листом № 04/13-1151 вих-15 від 11.06.2015 року позивач скерував відповідним підрозділам довідку про результати судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції про звинувачення ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на виконання вимог п. 23 наказу Генерального прокурора України № 4гн-2012 від 19.12.2012 року. Вказана обставина не заперечується відповідачем.

Суд зазначає, що скерування довідки про результати судового розгляду кримінального провадження (п. 23 наказу Генерального прокурора України № 4гн-2012) та скерування інформації про закриття провадження за реабілітуючими підставами (п. 35 наказу Генерального прокурора України № 4гн-2012) є окремими діями керівника районної прокуратури, спрямовані на досягнення різних завдань, є обов'язковими до виконання керівником районної прокуратури та мають різний порядок їх розгляду прокуратурою вищого рівня.

Доказів виконання вимог п. 35 наказу Генерального прокурора України № 4гн-2012 від 19.12.2012 року стосовно скерування інформації про закриття провадження за реабілітуючими підставами до підрозділу організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді та відповідно до компетенції галузевим підрозділам прокуратури вищого рівня позивачем до справи не додано. Не надано таких доказів на пропозицію суду і в судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем порушено п. 35 наказу Генерального прокурора України № 4гн-2012 від 19.12.2012 року та не виконано свого обов'язку стосовно скерування інформації про закриття провадження за реабілітуючими підставами до підрозділу організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді та відповідно до компетенції галузевим підрозділам прокуратури вищого рівня.

Також позивач стверджує про відсутність в його діях незабезпечення своєчасного реагування на ухвалення Пустомитівським районним судом 09.06.2015 року вироку, яким неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та засуджено до штрафу у розмірі у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (з кожного), оскільки на момент видання оскаржуваного наказу вирок суду згідно зі ст. 532 КПК України не набрав законної сили і його незаконність не була встановлена відповідно до закону.

Судом встановлено, що у довідці про результати судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції про обвинувачення ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, зазначено, що вироком Пустомитівського районного суду від 09.06.2015 року неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та засуджено до штрафу у розмірі у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (з кожного).

Відповідач стверджує, що у зв'язку із неналежним виконанням службових обов'язків та відсутністю контролю позивача за якістю процесуального керівництва на стадії участі у судовому провадженні позивачем, у згаданій довідці зазначено про законність вироку Пустомитівського районного суду від 09.06.2015 року, однак у зв'язку з неправильним застосуванням законодавства про кримінальну відповідальність відповідно до вимог ст.ст. 409, 413 КПК України, на вищевказаний вирок прокуратурою Львівської області 07.07.2015 року до апеляційного суду Львівської області подано апеляційну скаргу.

Судом встановлено, що вказаний факт обговорено на оперативній нараді у заступника прокурора Львівської області 23.06.2015 року із заслуховуванням пояснень прокурора району ОСОБА_1, про що складено відповідний протокол (а. с. 54-58). За результатами обговорення на оперативній нараді прийнято рішення ініціювати перед прокурором області питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1

Стосовно доводів позивача про необ'єктивність покликань у спірному наказі на безпідставне повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та скерування обвинувального акту відносно нього до суду, оскільки таке процесуальне рішення приймалось процесуальним керівником у кримінальному провадженні, а не позивачем, суд зазначає наступне.

Пунктом 7 наказу Генерального прокурора України №4гн від 19.12.2012 року «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» передбачено, що керівникам органів прокуратури усіх рівнів встановлено обов'язок за наявності підстав перевіряти обґрунтованість повідомлень про підозру, дотримання строків, прав і законних інтересів підозрюваних.

Вимогами п. 8.2 наказу Генерального прокурора України № 16гн від 06.12.2014 року «Про організацію діяльності органів прокуратури щодо захисту прав і свобод дітей» передбачено забезпечення безумовного виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей досудового розслідування стосовно неповнолітніх, у тому числі його здійснення виключно спеціально уповноваженими слідчими.

Відповідно до п. 3 розпорядження прокурора Львівської області від 12.01.2015 року №2 «Про особливості діяльності органів прокуратури області у сфері захисту прав і свобод дітей» керівників прокуратур зобов'язано перевіряти повідомлення про підозру у кримінальному провадженні на відповідність вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства, про що засвідчувати своїм підписом копію цього повідомлення, яку долучати до наглядового провадження та протягом доби направляти до відділу захисту прав і свобод дітей.

Відповідно до п. 8 цього ж розпорядження керівникам прокуратур зобов'язано перевіряти обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру на відповідність вимогам кримінального та кримінально процесуального законодавства, про що засвідчувати своїм підписом копію цього акта, яку долучати до наглядового провадження.

Проаналізувавши вказані норми суд констатує, що на прокурора району покладено обов'язок здійснювати належний контроль за станом здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо неповнолітніх або за їх участі. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем допущено неналежне виконання службових обов'язків в частині здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні щодо неповнолітньої особи, оскільки ОСОБА_6 було оголошено безпідставне повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та безпідставно скеровано обвинувальний акт відносно нього до суду.

Стосовно твердження позивача про порушення відповідачем ст. 11 Дисциплінарного статуту прокуратури України в частині невідібрання пояснень щодо встановлених фактів суд зазначає, що 26.06.2015 року ОСОБА_1 на адресу прокурора Львівської області надані письмові пояснення з приводу виявлених порушень при здійснення процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у вищезазначеному кримінальному провадженні (а. с. 52-53).

Крім того, судом встановлено, що працівниками прокуратури Львівської області під час перевірки додержання вимог наказів Генерального прокурора України № 4гн-2012 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні», № 4/1 гн-2012 «Про організацію прокурорського нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність» та № 15гн-2012 «Про організацію роботи з питань статистики, ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та нагляду за обліком кримінальних правопорушень» на виконання розпорядження прокурора Львівської області № 61 від 16.03.2015 року виявлено випадки укриття та невнесення працівниками Пустомитівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області відомостей про 8 злочинів до ЄРДР, неправильності правової кваліфікації діянь у кримінальних провадженнях № 0000027 від 09.01.2015 року та № 0001305 від 17.09.2014 року; триваючого досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0001543 від 31.10.2014 року, № 001175 від 26.08.2014 року, № 0000005 від 01.01.2015 року, № 0000919 від 07.07.2014 року. Доказів на спростування таких висновків позивачем суду не надано.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем допущено неодноразове неналежне виконання службових обов'язків, що у відповідності до вимог Дисциплінарного статуту є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. В свою чергу, відповідачем дотримано вимог ст. 48 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 8, 9, 13 Дисциплінарного статуту прокуратури України при прийнятті оскаржуваного наказу. Суд бере до уваги також і ту обставину, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани, яке було застосовано до позивача, не є найбільш суворим видом дисциплінарного стягнення із передбачених статтею 9 Дисциплінарного статуту.

Оцінюючи пояснення сторін, письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та обґрунтування не підтверджують протиправності спірного наказу №1284к від 08.07.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», а позивачем не доведено належними доказами порушення його прав при винесенні спірного наказу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані відповідачем переконують у безпідставності позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування наказу №1284к від 08.07.2015 року.

Оцінюючи правовий акт індивідуальної дії відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що він був прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

Стосовно позовної вимоги про виплату премії за результатами роботи у липні 2015 року суд зазначає, що така ґрунтується на твердженні позивача про протиправність наказу №1284к від 08.07.2015 року. З огляду на те, що судом встановлено законність згаданого наказу, підстави для задоволення позову у цій частині відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 17-19, 35, 71, 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 14.12.2015 року.

Суддя Клименко О.М.