Справа № П/811/3132/15
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року Справа № П/811/3132/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі : головуючого - судді Хилько Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 90-17 від 19.06.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що транспортний податок з фізичних осіб, визначений у ст.267 Податкового кодексу України був запроваджений згідно Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VІІІ, який набрав чинності з 01 січня 2015 року. Водночас, на думку позивача, вимога щодо сплати даного податку у 2015 р. суперечить принципу стабільності податкового законодавства, закріпленого пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України, згідно якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Оскільки згідно вимог Бюджетного кодексу України бюджетний період становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року, зміни до Податкового кодексу України, внесені за кілька днів до початку бюджетного періоду 2015 р., не можуть застосовуватись до позивача раніше 2016 р..

Позивач у судове засідання 26.11.2015 р. не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.87-88).

Відповідач позовні вимоги не визнав, подав суду заперечення згідно змісту якого зазначив, що вимогами ст.267 Податкового кодексу України передбачено обов'язок власників транспортних засобів, які використовуються до 5 років та мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см., сплачувати транспортний податок у розмірі 25000 грн.. Позивач, згідно з п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України є платником зазначеного податку, об'єкт оподаткування легковий автомобіль марки MAZDA СХ-9; 2011 року випуску з об'ємом двигуна 3726 куб. см.. Дата першої реєстрації 19.10.11 р. Відтак, відповідач вважає, що податкове повідомлення-рішення винесене без порушення податкового законодавства, а тому позовні вимоги є безпідставними (а.с.37-38).

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.89).

Відповідно до вимог ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що сторонами по справі подано заяви про розгляд справи без їх участі, суд дійшов висновку про можливість здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

При цьому, згідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що Олександрійською ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області 19.06.2015 року було сформовано та направлено ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення № 90-17, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000,00 грн. (а.с.40).

Відповідно до п.265.1 ст.265 Податкового кодексу України (далі - ПК України) транспортний податок є елементом податку на майно.

Згідно з п.п.10.1.1 ПК України податок на майно належить до місцевих податків.

Пунктом 8.3 статті 8 ПК України встановлено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до вимог п.п.12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином, податкові зобов'язання по місцевому податку можуть визначатися податковим органом лише в разі, якщо міська рада своїм рішенням встановила цей місцевий податок. При цьому, визначення податкових зобов'язань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте відповідне рішення міської ради.

Аналогічні приписи містить і підпункт 4.1.9 пункту 4.1 ст.4 ПК України, згідно до якого одним із принципів податкового законодавства є стабільність, коли зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Так, пунктом 81 Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. №71-VIII ст.267 Податкового кодексу України було викладено в новій редакції.

Так, у відповідності до вимог пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. (п.п.267.1.2 п.267.1 цієї статті).

Згідно з пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п.267.4 ст.267 ПК України).

Як передбачає пп.267.5.1 п.267.5 статті 267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно п.п.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Судом встановлено, що згідно Договору №2011ОМ/27 від 13.10.2011 р. (а.с.27-28) та відповідно до облікової картки №56097177 від 15.01.2015 р. (а.с.62-64), громадянин ОСОБА_1, і.п.н. НОМЕР_1, здійснив першу реєстрацію транспортного засобу - легкового автомобіля марки MAZDA, модель СХ-9, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2, об'єм двигуна 3726 куб. см. - 19.10.2011 року.

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII, цей Закон набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Транспортний податок в м. Олександрії встановлено Рішенням Олександрійської міської ради № 1528 від 23 січня 2015 року "Про місцеві податки і збори" (а.с.68-72).

Згідно до вимог ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Таким чином, бюджетний період, в якому починає застосовуватися транспортний податок у м. Олександрії є 2016 рік.

Відтак, правила стосовно визначення податкового зобов'язання стосовно транспортного податку в розмірі 25000,00 грн. за легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см., встановлені ст.267 Податкового кодексу України (з урахуванням приписів п.п.12.3.4 п.12.3 ст.12 та п.п.4.1.9 п.4.1 ст.4 цього Кодексу) не можуть застосовуватися раніше 2016 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно до п.п.21.1.4 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що складання та направлення податковим органом позивачу податкового повідомлення-рішення № 90-17 від 19.06.2015 р. є передчасним, а відповідно є таким, що підлягає скасуванню.

В силу частини першої ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, всупереч наведеним вище вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого спірного рішення з урахуванням встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст.71, 86, 94158-163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області № 90-17 від 19 червня 2015 року.

Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 (ід.номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 487,20 грн..

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2