Справа № 819/2053/13-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Справа № 876/13076/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал-сервіс» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.10.2013 року у справі № 819/2053/13-а за позовом Державної фінансової інспекції в Тернопільській області до Комунального підприємства «Водоканал-сервіс» про зобов'язання виконати вимогу, -

В С Т А Н О В И В :

Державна фінансова інспекція в Тернопільській області (позивач) звернулась з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Водоканал-сервіс» (відповідач) про зобов'язання виконати пункт 3 обов'язкових вимог від 22.04.2013 року №19-18-13-14/407, а саме: утримати з винних осіб зайво виплачену заробітну плату на суму 3028,38 грн. та провести коригування внесків до державних цільових фондів на суму 1146,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Гусятинською міжрайонною державною фінансовою інспекцією проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Водоканал-сервіс» за період з 01.08.2010 по 01.02.2013 року, за результатами якої встановлено, що протягом ревізійного періоду згідно наказів відповідача на період відпусток основних працівників приймались сторонні особи, що призвело до завищення даних звіту про фінансові результати Підприємства за 2011 - 2012 роки на суму 4175,22 грн. За результатами перевірки складено акт №18-22/16 від 04.04.2013 року. На підставі п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ відповідачу було пред'явлено вимоги від 22.04.2013 року №19-28-13-14/407. Термін для виконання вимог був встановлений до 22.05.2013 року. Разом з тим, у встановлений термін відповідачем в повному обсязі виконання вимог забезпечено не було, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зобов'язати відповідача виконати пункт 3 обов'язкових вимог Гусятинської міжрайонної державної фінансової інспекції від 22.04.2013 року №19-28-13-14/407 - в судовому порядку.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.10.2013 року у справі № 819/2053/13-а адміністративний позов задоволено. Зобов'язано Комунальне підприємство «Водоканал-сервіс» в повному обсязі виконати пункт 2 вимог Гусятинської міжрайонної державної фінансової інспекції № 19-28-13-14/407 від 22.04.2013 року, а саме: утримати з винних осіб зайво виплачену заробітну плату на суму 3028,38 грн. та провести коригування внесків до державних цільових фондів на суму 1146,84 грн.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

У період з 01.08.2010 року по 01.02.2013 року, на підставі ухвали Гусятинського районного суду від 04.03.2013 у справі № 596/545/13-к, уповноваженими працівниками Гусятинської міжрайонної державної фінансової інспекції проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Водоканал-сервіс».

Результати ревізії відображені в акті від 04.04.2013 року № 18-22/16.

Ревізією з питання використання коштів на виплату заробітної плати встановлено, що протягом ревізійного періоду згідно наказів відповідача на період відпусток основних працівників приймались сторонні особи.

Гусятинська міжрайонна державна фінансова інспекції встановила, що оплата праці працівників за фактично не відпрацьований робочий час проведена з порушенням ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95-ВР та ст. 94 Кодексу законів про працю України.

Внаслідок допущеного порушення КП «Водоканал-сервіс» завдано збитків на суму 4175,22 грн.

За наслідками проведення ревізії, з метою усунення виявленого порушення, на підставі пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-ХІІ, відповідачу було пред'явлено вимоги від 22.04.2013 № 19-18-13-14/407, пунктом 3 яких відповідача зобов'язано утримати з винних осіб зайво виплачену заробітну плату на суму 3028,38 грн. та провести коригування внесків до державних цільових фондів на суму 1146,84 грн.

Позивач, вважаючи вказаний п. 3 вимоги таким, що не виконаний відповідачем, звернувся до суду з даним позовом про зобов'язання виконати вимогу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що законність вимоги Держфінінспекції відповідає вимогам законодавства, тому вона підлягає виконанню відповідачем.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (Положення про Держфінінспекцію), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (п.п. 4 п. 4 Положення про Держфінінспекцію).

Згідно з п. 6 Положення про Держфінінспекцію Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію встановлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Процедура проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання регулюється Порядком проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. N 550 (далі - Порядок проведення інспектування).

Відповідно до п. 2 Порядку проведення інспектування, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

П.п. 45, 46 Порядку проведення інспектування передбачено, що у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Згідно з п. 50 Порядку проведення інспектування за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З урахування викладеного суд апеляційної інстанції зазначає, що органи державного фінансового контролю мають право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року № 21-63а14, 20 січня 2015 року у справі № 21-603а14, 27 січня 2015 року у справі № 21-436а14, 21 квітня 2015 року у справі № 21-96а15, висновки яких мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст. 2442 КАС України.

В даній справі Держфінінспекцію пред'явлено вимогу, у п. 3 якої зобов'язала відповідача стягнути з винних осіб завдану шкоду. При цьому оскаржуваний пункт вимоги органу державного фінансового контролю вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

За таких обставин, дії Держфінінспекції щодо спонукання підконтрольної установи в судовому порядку виконати вимогу про зобов'язання до використання права на судовий захист для стягнення збитків не узгоджуються з діями законодавства, є протиправними, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195,196, п.п. 3,4 ст. 198, п. 4 ст. 202, ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 205 ст.ст. 207,254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал-сервіс» задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.10.2013 року у справі № 819/2053/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.