Справа № 606/1861/14-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 р. Справа № 876/10526/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28.10.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов»язання призначити пенсію на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 14.08.2014року звернувся в суд із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах.

В обґрунтуванні позивач вважає, що він працював машиністом холодильної установки, яка працює на аміаку, з 6 березня 1982 року по 17 березня 1995 року, з 1 листопада 1997 року по 29 серпня 2002 року відповідно у Теребовлянському заводі сухого знежиреного молока, відкритому акціонерному товаристві «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока». Робота у вказаному заводі та товаристві при наявності інших, передбачених законом підставах, надає право позивачу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, через відсутність у його трудовій книжці запису про зміну назви підприємства з Теребовлянського заводу сухого знежиреного молока на ВАТ «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока», невідповідність назви посади, на якій він працював, назві цієї посади у Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМ України від 11 березня 1994 року № 162, (у трудовій книжці зазначено, що він працював машиністом холодильних установок, які працюють на аміаку, а в Списку № 2 вказано посаду машиніст холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки) рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 24 липня 2014 року № 8, рішенням комісії управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області для розгляду питань, пов'язаних з призначенням, відмовою в призначенні чи перерахунку пенсій відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «;Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 8 серпня 2014 року № 7 вказаний період роботи (з 6 березня 1982 року по 17 березня 1995 року, з 1 листопада 1997 року по 29 серпня 2002 року) йому не зараховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Просить позовні вимоги задовольнити, призначивши пенсію на пільгових умовах з дня виникнення у нього такого права, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Оскаржуваною постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28.10.2014 року позовну заяву задоволено частково.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що позивач звертався в управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі, Головне управління ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах від 1 липня 2014 року. Однак, у задоволенні заяви позивачу відповідачами відмовлено через відсутність первинних документів, що підтверджують його роботу на посадах та роботах в Теребовлянському заводі сухого знежиреного молока, які передбачені Списком № 2, затвердженим постановою КМ України від 11 березня 1994 року № 162, архівних документів, що можуть підтверджувати зайнятість протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, відсутність у його трудовій книжці запису про зміну назви підприємства з Теребовлянського заводу сухого знежиреного молока на ВАТ «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока», а також через відсутність документів про правонаступництво цих суб'єктів господарювання. Просять у задоволенні позову відмовити.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково в позові суд першої інстанції виходив з того, що невідповідність назви посади «машиніст холодильних установок, які працюють на аміаку», яка зазначена у трудовій книжці позивача, назві цієї посади, яка визначена у Списку № 2 в редакції, затвердженій постановою КМУ від 11 березня 1994 року №162, тобто «машиніст холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки», та служить підставою для відмови у визначенні стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, виникла не з вини позивача, оскільки записи у трудову книжку та в інші документи, що підтверджують його працю, є обов'язком адміністрації і недотримання цих вимог не може бути підставою для порушення прав та інтересів працівників. Крім того, відновити своє право на зазначення правильності запису назви посади у трудовій книжці позивач не може через припинення юридичної особи, з котрою він перебував у трудових відносинах.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Позивач працював з 6 березня 1982 року по 17 березня 1995 року машиністом холодильної установки, яка працює на аміаку, у Теребовлянському заводі сухого знежиреного молока, а з 1 листопада 1997 року по 29 серпня 2002 року - машиністом холодильної установки, яка працює на аміаку, у відкритому акціонерному товаристві «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока». Зазначені дані підтверджуються записами у трудовій книжці ОСОБА_1

Відповідно до рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління ПФУ в Тернопільській області від 24 липня 2014 року № 8 ОСОБА_1 відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно із п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період його роботи машиністом холодильної установки, яка працює на аміаку, з 6 березня 1982 року 17 березня 1995 року через невідповідність назви посади, на якій він працював, назві цієї посади у Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМ України від 11 березня 1994 року № 162, (у трудовій книжці зазначено, що він працював машиністом холодильних установок, які працюють на аміаку, а в Списку № 2 вказано посаду машиніст холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки). Також у цьому рішенні підставами для відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах зазначено відсутність архівних документів, що можуть підтверджувати зайнятість позивача протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, відсутність документів про правонаступництво цих суб'єктів господарювання.

Аналогічне рішення прийнято відповідачем управлінням Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області від 8 серпня 2014 року (протокол №7).

Згідно із наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області від 07.08.1996 року №1020 «Про перетворення в процесі приватизації державного підприємства Теребовлянського заводу сухого знежиреного молока у відкрите акціонерне товариство «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока» державне підприємство Теребовлянський завод сухого знежиреного молока перетворено у відкрите акціонерне товариство «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока». Цим же наказом передбачено, що з моменту державної реєстрації товариства діяльність державного підприємства Теребовлянський завод сухого знежиреного молока припиняється, а його правонаступником є ВАТ «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока».

Розпорядженням голови Теребовлянської районної державної адміністрації від 08.08.1996 року № 379 «Про державну реєстрацію відкритого акціонерного товариства «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока» зареєстровано ВАТ «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока», м. Теребовля, вул. січових Стрільців,108.

12 серпня 1996 року видано свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи відкритого акціонерного товариства «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока».

Згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ № 502341 від 06.07.2010 року у вказаний реєстр 20.01.2007 року внесено судове рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи «ВАТ «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока», а 20.11.2008 року - припинено державну реєстрацію юридичної особи (ВАТ «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока») у зв'язку з визнанням її банкрутом.

Документи з основної діяльності, з особового складу, відомості про нарахування заробітної плати працівникам Теребовлянського заводу сухого знежиреного молока, в архівний відділ Теребовлянської РДА, комунальну архівну установу «Районний трудовий архів» для державного зберігання не надходили, місцезнаходження цих документів невідомо.

Згідно з інформацією прокуратури Теребовлянського району від 09.04.2012 року власники акцій ВАТ «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока», що складало 76.01596 % від його статутного фонду реалізували майно товариства ПП «Любава», а останнє реалізувало його - ПП «Альма Віта». При передачі майна, первинні бухгалтерські документи не передавались і їх місцезнаходження невідомо.

Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, які підтверджені документальними доказами (наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області від 07.08.1996 року №1020, розпорядженням голови Теребовлянської районної державної адміністрації від 08.08.1996 року № 379 «Про державну реєстрацію відкритого акціонерного товариства «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока», свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи відкритого акціонерного товариства «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока», інформацією архівного відділу Теребовлянської РДА, довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ № 502341 від 06.07.2010 року) суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно працював з 6 березня 1982 року по 17 березня 1995 року машиністом холодильної установки, яка працює на аміаку, у Теребовлянському заводі сухого знежиреного молока, яке у 1996 році було перетворено у ВАТ «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока», та 1 листопада 1997 року по 29 серпня 2002 року машиністом холодильної установки, яка працює на аміаку, у ВАТ «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока».

Відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п.1,20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Із довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ № 502341 від 06.07.2010 року вбачається, що 20.11.2008 року припинено державну реєстрацію юридичної особи (ВАТ «Теребовлянський завод сухого знежиреного молока») у зв'язку з визнанням її банкрутом.

Згідно з п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Враховуючи те, що пільговий трудовий стаж позивача з 6 березня 1982 року 17 березня 1995 року, з 1 листопада 1997 року по 29 серпня 2002 року підтверджується даними трудової книжки про прийняття на роботу та звільнення його з роботи, інших шляхів для підтвердження стажу з метою призначення пенсії на пільгових умовах у позивача немає, а тому суд вважає наявність записів у трудовій книжці достатніми підставами для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах із урахуванням вимог п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

З огляду на наявність у ОСОБА_1 передбаченого вказаним Законом віку (55 років), загального трудового стажу не менше 25 років, стажу роботи машиністом холодильних установок, які працюють на аміаку (в тому числі і з 6 березня 1982 року 17 березня 1995 року, 1 листопада 1997 року по 29 серпня 2002 року відповідно до записів трудової книжки), суд вважає, що позивач має право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачами Головним управлінням ПФУ в Тернопільській області, управлінням Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області ОСОБА_1 неправомірно відмовлено у зарахуванні періоду його роботи з 6 березня 1982 року 17 березня 1995 року, з 1 листопада 1997 року по 29 серпня 2002 року до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно із п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд вважає, що невідповідність назви посади «машиніст холодильних установок, які працюють на аміаку», яка зазначена у трудовій книжці позивача, назві цієї посади, яка визначена у Списку № 2 в редакції, затвердженій постановою КМУ від 11 березня 1994 року №162, тобто «машиніст холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки», та служить підставою для відмови у визначенні стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, виникла не з вини позивача, оскільки записи у трудову книжку та в інші документи, що підтверджують його працю, є обов'язком адміністрації і недотримання цих вимог не може бути підставою для порушення прав та інтересів працівників. Крім того, відновити своє право на зазначення правильності запису назви посади у трудовій книжці позивач не може через припинення юридичної особи, з котрою він перебував у трудових відносинах.

Статтею 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах 1 липня 2014 року.

За таких обставин підстав для призначення йому пенсії на пільгових умовах з дня виповнення йому 55 років, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 року, немає.

Оскільки пенсію за віком на пільгових умовах згідно із п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивачу призначає відповідач управління ПФУ в Теребовлянському районі (орган Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача - ст.80 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), яке відмовилось призначити йому такий вид пенсії із тих же підстав, що й Головне управлінням ПФУ в Тернопільській області, суд вважає, що слід зобов'язати відповідача управління ПФУ в Теребовлянському районі призначити ОСОБА_1 вказаний вид пенсії з дня звернення за її призначенням, тобто з 1 липня 2014 року.

Аналізуючи докази у справі, суд приходить до переконання, що відповідачами порушено право позивача на зарахування періоду його роботи машиністом холодильних установок, які працюють на аміаку, з 6 березня 1982 року 17 березня 1995 року, з 1 листопада 1997 року по 29 серпня 2002 року, до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно із п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, а тому порушене право підлягає захисту шляхом задоволення його позовних вимог частково.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області - залишити без задоволення.

постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28.10.2014 року у справі № 606/1861/14-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар