Справа № 821/2183/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2183/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Войтович І.І.,

при секретарі - Сердюк О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

до Цюрупинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (Голопристанське відділення)

про визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_3» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_4 (далі позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Голопристанського відділення Цюрупинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування податкової застави.

Позовна заява обґрунтована тим, що протягом дії мораторію не нараховуються неустойки (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Також, позивач зазначив, що фактично просить суд скасувати рішення відповідача від 04.03.2015 року про опис майна у податкову заставу. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що позивачем не надано доказів розміщення інформації про запровадження тимчасової адміністрації в банку та про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше 10 днів публікації її в газетах «Урядовий курєр» або «голос України». В звязку з цим вважає, що оскаржуване рішення є правомірним. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачем подано податкову декларацію з плати за землю на 2014 рік в сумі 38050, 13 грн. на рік та щомісячно по 3170, 84 грн., а також податкову декларацію з плати за землю на 2015 рік в сумі 17525, 30 грн. на рік та щомісячно 3960, 44 грн.

Проте, станом на 29.07.2015 року позивачем не сплачено земельний податок із жовтня 2014 року по травень 2015 року. Борг становить 29314, 77 грн.

Крім цього, позивачем подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2015 рік де визначено податок на нерухомість в сумі 5724, 60 грн. та по 1431, 15 грн. щокварталу.

Однак, станом на 29.07.2015 року позивачем не сплачено податок на нерухоме майно за 1 квартал 2015 року. Борг становить 1421, 15 грн.

У звязку з несплатою податкового боргу контролюючим органом на адресу позивача було направлено податкову вимогу №44-23 від 01.12.2014 року на суму 3170, 84 грн.

Враховуючи те, що позивачем податковий борг не сплачувався відповідачем було прийнято рішення від 04.03.2015 року №847/10/21-11-23-016 про опис майна у податкову заставу.

Актом від 04.03.2015 року №21/23-2015 описано майно на яке платник податків набуде право власності в майбутньому, до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Не погоджуючись із вищенаведеним рішенням про опис майна у податкову заставу позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2014 року виконавчою дирекцією гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Постанови Правління Національного банку України Про віднесення Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_3 до категорії неплатоспроможних від 20.11.2014 року № 733, було винесено рішення № 123, про наступне:

- розпочати з 20.11.2014 року процедуру виведення Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_3 (, МФО 380537, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 27, м. Київ, Україна, 04119) з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації;

- запровадити тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 21 листопада 2014 року по 20 лютого 2015 року включно.

- призначити уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Всеукраїнський ОСОБА_3 повідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедур тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5.

В подальшому, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 128 від 24.11.2014 року, відповідно до якого з 24.11.2014 року ОСОБА_4 була призначена уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Всеукраїнський ОСОБА_3.

Матеріалами справи встановлено, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийняте рішення № 35 від 17.02.2015 року про продовження здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Всеукраїнський ОСОБА_3 по 20.03.2015 року (включно).

Також, як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 № 63, з 20.03.2015 року було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_3 з відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Як уже зазначалося вище, 04.03.2015 року відповідачем було прийнято рішення №847/10/21-11-23-016 про опис майна у податкову заставу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.2012 № 4452-VI ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Пунктом 16 ч. 1 ст. 1 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ч. 1 та ч. 4 ст. 34 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед кредиторами.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення про опис майна у податкову заставу відповідачем було прийнято 04.03.2015 року, тобто в період здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк".

Враховуючи, що Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваного рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Крім цього, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що оскаржене рішення про опис майна у податкову заставу прийнято податковим органом на підставі приписів ст.89 Податкового кодексу України.

Пунктом 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України ,,Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України ,,Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, суд дійшов висновку щодо протиправності прийняття відповідачем рішення про опис майна у податкову заставу на підставі приписів Податкового кодексу України щодо банку, на якого поширюються норми Закону України ,,Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки таке рішення суперечать пункту 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій, заперечень на позов не надав.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставний та обґрунтований, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Цюрупинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про опис майна у податкову заставу від 04 березня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 14 грудня 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.2.1