Справа № 359/987/14-а (2а/359/77/14)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ К/800/31938/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненко А.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області (надалі - сільська рада) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась з позовом про визнання протиправними дій сільської ради щодо відмови у задоволені клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва площею 0,25 га. Просила визнати протиправним та скасувати рішення сільської ради від 28.10.2013 р. № 1944-32-VI про відмову у наданні земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та зобов'язати сільську раду винести на засідання найближчої сесії сільської ради та розглянути клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва площею 0,25 га у порядку та у строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України та надати мотивоване рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судами попередніх інстанцій рішеннями позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія не вбачає п5ередбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27 вересня 2013 року позивач звернувся до сільської ради з клопотанням, в якому просила надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га по передачі його безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах села Щасливе Бориспільського району Київської області. До вказаного клопотання позивачка додала копію паспорту, ідентифікаційного номеру, графічні матеріали та копію договору доручення №331/09/13-зд від 27.09.2013 року, а також доданими до клопотання відповідними документами.

Як встановлено судами зі змісту витягу протоколу пленарного засідання № 32 від 28.10.2013 року, на пленарному засіданні сільської ради був розглянутий висновок постійно діючої комісії з питань регулювання земельних питань та охорони навколишнього середовища від 24.10.2014 року, відповідно до якого в межах населеного пункту с. Щасливе існує 3 (три) зони з функціональним призначенням під індивідуальну житлову забудову. Всі земельні ділянки в межах цих зон перебувають у власності інших осіб.

На підставі вищезазначеного сільською радою прийнято рішення № 1944-32-VI від 28.10.2013 року про відмову позивачу у наданні земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку у зв'язку з відсутністю земель запасу для індивідуального житлового будівництва.

Листом від 04 листопада 2013 року № 02-09-1251 сільська рада повідомила позивача про те, що його заява про виділення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку розглянута на черговій сесії сільської ради 28 жовтня 2013 року. У зв'язку з відсутністю земель запасу для індивідуального житлового будівництва відмовлено у наданні земельної ділянки.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Частиною 1 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України орган виконавчої влади у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому частиною шостою цієї статті передбачено, що до громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у ому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються у тому числі графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Судова колегія погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відмову задоволенні позову з мотивів відсутність вільної земельної ділянки в межах села та відсутність у зв'язку з цим можливості для задоволення клопотання позивача.

При цьому судова колегія зазначає, що за змістом частини шостої статті 118 ЗК України до клопотання мають бути додані графічні матеріали певної земельної ділянки, яку особа бажає отримати у користування та яка є вільною, або ж у випадку, якщо земельна ділянка є зайнятою, має бути отримана згода землекористувача на її вилучення. Відсутність у доданих до клопотання графічних матеріалах визначення місцерозташування певної земельної ділянки, унеможливлює перевірку органом місцевого самоврядування на відповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Невідповідність місця розташування вказаним вимогам є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до закону можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 220, 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець