Справа № 826/20854/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 грудня 2015 року № 826/20854/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Громадської організації «Київська організація інвалідів «СОТИ»

до Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал-Сервіс Плюс»

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.09.2015 року громадська організація «Київська організація інвалідів «СОТИ» (далі - Позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві про визнання дій державного виконавця Печерського районного управління юстиції в м. Києві Ченківського О.О. (далі - Відповідач) по виконавчому провадженню № 46196255 протиправними та зобов'язання не вчиняти дії щодо виселення громадської організації «Київська організація інвалідів «СОТИ» з приміщень площею 69,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 12, у рамках виконавчого провадження № 46196255 по виконанню наказу Господарського суду м. Києва № 910/20583/14, виданого 12.01.2015 року щодо виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал-Сервіс Плюс» (далі - Третя особа).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач неодноразово намагався виселити з орендованих приміщень Позивача на підставі наказу Господарського суду м. Києва № 910/20583/14 від 12.01.2015 року про виселення Третьої особи з нежитлового приміщення площею 69,8 кв.м. в будинку № 12 по вул. Предславинській в м. Києві (ВП № 46196255). Право на спільне використання зазначеного приміщення Позивач набув законним шляхом, уклавши Договір про співпрацю з Третьою особою від 01.09.2014 року. При цьому, дії державного виконавця були спрямовані на виселення Позивача із вказаного приміщення, що є порушенням положень частини четвертої статті 78 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, 03.09.2015 року, Позивачем до Окружного адміністративного суду м. Києва була направлена заява про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві (ВП № 46196255) по примусовому виконанню наказу Господарського суду м. Києва № 910/20583/14 від 12.01.2015 року про виселення Третьої особи з нежитлового приміщення площею 69,8 кв.м. в будинку № 12 по вул. Предславинській в м. Києві та заборони Відповідачу вчиняти певні дії по виконанню наказу Господарського суду м. Києва № 910/20583/14 від 12.01.2015 року.

В судове засідання, яке відбулося 18.09.2015 року о 08:00 год. в приміщенні Окружного адміністративного суду м. Києва, представники Позивача Відповідача та Третьої особи не з`явились, хоча про дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.09.2015 року у задоволенні заяви Позивача від 03.09.2015 року про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві (ВП №46196255) по примусовому виконанню наказу Господарського суду м. Києва № 910/20583/14 від 12.01.2015 року про виселення Третьої особи з нежитлового приміщення площею 69,8 кв.м. в будинку № 12 по вул. Предславинській в м. Києві та заборони Відповідачу вчиняти певні дії по виконанню наказу Господарського суду м. Києва № 910/20583/14 від 12.01.2015 року, відмовлено.

На підставі пункту першого частини першої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий розгляд справи було відкладено на 25.09.2015 року о 09:15 год., про що учасникам судового провадження були направлені судові повістки.

Представник Позивача в судовому засіданні від 25.09.2015 року підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник Відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, на виклик суду повторно не з`явився.

Представник Третьої особи, будучи належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, на виклик суду повторно не з`явився.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд

В С Т А Н О В И В:

28.01.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Ченківським О.О. винесено постанову ВП № 46196311 про відкриття виконавчого провадження, якою відкрито виконавче провадження з виконання Наказу №910/20583/14 виданого 12.01.2015 року Господарським судом м. Києва.

Не оспорюючи законність винесеного рішення, Позивач, з метою недопущення порушення своїх законних прав та інтересів, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про оскарження дій державного виконавця.

Разом з тим, 03.09.2015 року, Позивачем до Окружного адміністративного суду м. Києва була направлена заява про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, що здійснюється відділом Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві (ВП №46196255) по примусовому виконанню наказу Господарського суду м. Києва № 910/20583/14 від 12.01.2015 року про виселення Третьої особи з нежитлового приміщення площею 69,8 кв.м. в будинку № 12 по вул. Предславинській в м. Києві та заборони Відповідачу вчиняти певні дії по виконанню наказу Господарського суду м. Києва № 910/20583/14 від 12.01.2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.09.2015 року у задоволенні заяви Позивача від 03.09.2015 року

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною першою статті 20 зазначеного Закону встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Згідно із частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно зі статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження», контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Стаття 3 Конституціі України передбачає право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захи щати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини шостої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Представником Позивача в судовому засіданні не було надано належних доказів на підтвердження доводів, викладених у позовній заяві, стосовно порушення Відповідачем законних прав та інтересів Позивача під час здійснення дій, спрямованих на виконання постанови ВП № 46196311 від 28.01.2015 року, яка винесена і стосується виключно обмежень прав Третьої особи.

Враховуючи вищевикладене, суд не вважає доведеним, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Позивача, а також не вбачає ознак протиправності дій Відповідача, направлених на виконання постанови ВП № 46196311 від 28.01.2015 року, прийнятої на основі наказу №910/20583/14, виданого 12.01.2015 року Господарським судом м. Києва.

Таким чином, суд не вбачає необхідності покладення на Відповідача обов`язку утримуватися від вчинення дій в рамках виконавчого провадження № 46196255, направлених на виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/20583/14 від 12.01.2015 року.

Керуючись статтями 69-71, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з моменту винесення, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов