Справа № 816/3382/15
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 р. Справа № 816/3382/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Адамант-Я" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2015р. по справі № 816/3382/15

за позовом Приватного підприємства "Адамант-Я"

до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА

20 серпня 2015 року Приватне підприємство "Адамант-Я" (далі по тексту - ПП «Адамант-Я», позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі по тексту - ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області, відповідач), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.06.2015 року №Ю-829-23У.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року по справі № 816/3382/15 у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Адамант-Я" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування вимоги відмовлено.

Стягнуто з Приватного підприємства "Адамант-Я" () до Державного бюджету України на р/р 4002, отримувач коштів УДКСУ у м. Полтаві, , банк отримувача ГУДКСУ у Полтавській області, код класифікації доходів бюджету 22030001, судовий збір в розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) гривні 30 (тридцять) копійок.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року по справі № 816/3382/15 та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що 15.07.2015 року було відкрито виконавче провадження, боржником у якому є ПП «Адамант». За результатами ознайомлення представника позивача із вказаним виконавчим провадженням встановлено, що воно було відкрито на підставі вимоги ДПІ у м. Полтаві від 26.06.2015 року № Ю-829-23У. Вказана вимога винесена на підставі п.6.4 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів від 09.09.2013 року № 455, яка втратила чинність 29.05.2015 року, в той час як вимогу було прийнято 26.06.2015 року. Вказує, що відповідач при винесенні оскаржуваної вимоги припустився порушення ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», п.4 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Мінфіну від 20.04.2015 року № 449, оскільки вимога сформована не на підставі актів документальних перевірок чи звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу, та не за формою, наведеною у додатку 6 до цієї інструкції та направлено не за податковою адресою платника податків. З огляду на викладене, вважає оскаржувану вимогу такою, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Пояснив, що позивачем 01.07.2014 року та 21.08.2014 року було подано до контролюючого органу звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в яких позивачем самостійно визначено суму єдиного внеску, що підлягає сплаті, в розмірі 2523,84 грн. та 1367,72 грн. відповідно. У зв'язку із несплатою сум єдиного внеску відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу № Ю-829-23У в розмірі 2288,74 грн., корінець якої було направлено на зареєстровану адресу позивача, однак, поштове відправлення повернулось без вручення адресату з відміткою пошти «за даною адресою організація не знаходиться». Відповідно до витягу з інтегрованої картки за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 2288,74 грн. З огляду на викладене, з посиланням на ч.ч.3, 7, 8 ст.9, ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», п.3 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Мінфіну від 20.04.2015 року № 449, стверджує про правомірність вимоги про сплату боргу та відсутність підстав для її скасування. Оскільки у відповідності до вищевказаної Інструкції платник єдиного внеску ПП «Адамант-Я» вважається таким, що отримав вимогу, однак, протягом 10 днів не сплатив зазначену в ній суму, відповідачем вимога № Ю-829-23У було направлено до державної виконавчої служби, при цьому дату вимоги зазначено 26.06.2015 року.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Приватне підприємство "Адаман-Я" () зареєстроване як юридична особа 19 липня 2007 року, номер запису 1 005110 та перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області (а.с. 27).

01 липня 2014 року ПП "Адамант-Я" подало до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, у якому підприємство самостійно визначило суму єдиного внеску, що підлягає до сплати в розмірі 2523,84 грн. (а.с. 29-36).

21 серпня 2014 року позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, у якому підприємство самостійно визначило суму єдиного внеску, що підлягає до сплати в розмірі 1367,72 грн. (а.с. 37-44).

26 червня 2015 року ДПІ у м. Полтаві сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-829-23У (а.с. 7), відповідно до якої заборгованість ПП "Адамант-Я" зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені становить 2288,74 грн.

Позивач, не погодившись із вимогою ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області № Ю-829-23У, звернувся до суду з даним позовом про скасування вимоги від 26.06.2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у позивача боргу зі сплати єдиного внеску в сумі 2288,74 грн. підтверджена даними облікової картки, при цьому, посилання відповідача в оскаржуваній вимозі на норми Інструкції зі сплати єдиного внеску, яка втратила чинність, не є підставою для скасування вимоги.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі по тексту - Закон України №2464-VI).

Згідно з частини 3 статті 9 Закону України №2464-VI, обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частинами 7, 8 статті 9 вказаного Закону України №2464-VI передбачено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з частини 4 статті 25 Закону України №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Наказ Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449 (далі по тексту - Інструкція), фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Згідно пункту 4 розділу VI Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається у фіскальному органі. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, - у фіскальному органі.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою): юридичній особі або відокремленому підрозділу, якщо її особисто вручено службовій (посадовій) особі такого платника під підпис або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Якщо платник на день надсилання (вручення) йому фіскальним органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) не повідомив в установленому порядку про зміну місцезнаходження (місця проживання), вимога вважається належним чином надісланою (врученою) навіть у разі її повернення як такої, що не знайшла адресата.

У разі коли неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв'язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

За приписами пункту 5 розділу VІ Інструкції № 499 протягом десяти календарних днів з дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі незгоди з розрахунком фіскального органу суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з фіскальним органом шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з фіскальним органом, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену в результаті оскарження суму боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення фіскального органу або суду), фіскальний орган протягом десяти робочих днів надсилає в порядку, встановленому Законом, до органу державної виконавчої служби вимогу про сплату боргу (недоїмки).

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи наявні відомості про дві вимоги ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області під одним номером - № Ю-829-23У, а саме, від 26.06.2015 року, за якою було відкрито виконавче провадження та яка оскаржується позивачем по справі (а.с.7, 9), та від 08.06.2015 року, яка, як вбачається з матеріалів справи, направлялась на адресу ПП «Адамант-Я», про що свідчить наявна в матеріалах справи копія корінця цієї вимоги (а.с.28).

Колегія суддів зазначає, що наведеними нормами не передбачено направлення вимоги до органів виконавчої служби від іншої дати, ніж була зазначена в вимозі, яка направлялась платнику податків.

Наявність двох вимог на одну й ту саму суму боргу, однак, датованих різними числами, створює передумови для подвійного стягнення з платника суми заборгованості з єдиного внеску в розмірі 2288,74 грн.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в якості нормативної підстави для винесення вимоги відповідачем зазначено абзац 1 пункту 6.4 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Між тим, в Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженій наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 року (далі по тексту - Інструкція № 449), чинній на час винесення вимоги, в розділі VІ відсутній пункт 6.4.

Як встановлено судом першої інстанції, контролюючий орган при формуванні оскаржуваної вимоги безпідставно послався на пункт 6.4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року №455, в той час коли на дату винесення вимоги вищевказана Інструкція втратила чинність, а діяла Інструкція №449 від 20 квітня 2015 року.

При цьому, Інструкція від 09.09.2013 року № 455 втратила чинність як станом на 26.06.2015 року, так і вже станом на 08.06.2015 року.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в обґрунтування суми заборгованості у розмірі 2288,74 грн. відповідачем надано до матеріалів справи копію витягу з картки особового рахунку ПП «Адамант-Я» (а.с.26), розрахунок ціни позову та копії звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за червень та липень 2014 року (а.с.25-26, 29-44), а також витяг з інформаційної системи «Податковий блок».

З пояснень відповідача вбачається, що сума заборгованості виникла у зв'язку з несплатою позивачем єдиного внеску за червень та липень 2014 року.

Разом з тим, наданий відповідачем витяг з особової картки сформовано лише за період 31.12.2014 року. Витяг з ІС «Податковий блок» стосується періоду з 20.01.2015 року.

Слід відмітити, що у звітах ПП «Адамант-Я» про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за червень та липень 2014 року, копії яких надані до матеріалів справи, зазначена інша сума єдиного внеску, ніж та, на яку виставлено оскаржувану вимогу.

Як вбачається з розрахунку ціни позову по ПП «Адамант-Я» (а.с.53), вказана розбіжність пов'язана із частковою сплатою позивачем єдиного внеску.

Між тим, з наданого витягу жодної сплати не вбачається. Витяги з облікової картки платника ПП «Адамант-Я» та ІС «Податковий блок» сформовані за інший період, ніж той, в якому виник податковий борг.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вимогу № Ю-829-23У від 26.06.2015 року на суму 2288,74 грн. неможливо вважати такою, що сформована на підставі даних звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу, як це передбачено пунктом 4 розділу VІ Інструкції № 449.

Отже, колегія суддів, не спростовуючи наявності у позивача обов'язку своєчасної та повної сплати єдиного внеску, вказує на невідповідність вимоги ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області № Ю-829-23У від 26.06.2015 року вимогам п.4 розділу VІ Інструкції № 449 та ч.3 ст.9 Закону України №2464-VI.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень правомірності своєї вимоги № Ю-829-23У від 26.06.2015 року належним чином не довів.

У відповідності до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.202 КАС України неповне з'ясування обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року по справі № 816/3382/15 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову ПП «Адамант-Я».

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.6 ст.94 КАС України).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 182,70грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 2009,71 грн.

Керуючись ст.ст.41, 94, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адамант-Я" задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2015р. по справі № 816/3382/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Приватного підприємства «Адамант-Я» до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про скасування вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу № Ю-829-23У від 26.06.2015 року про сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 74 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (вул. Фрунзе, 155, м. Полтава, 36008, ) на користь Приватного підприємства «Адамант-Я» (вул. Зіньківська, 19, офіс 504, м. Полтава, 36009, ) витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп. та за подання апеляційної скарги в розмірі 2009 (дві тисячі дев'ять) грн. 71 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Спаскін О.А. Жигилій С.П.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 15.12.2015 р.