Справа № 819/1930/13-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Справа № 876/11688/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.08.2013 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» відкритого акціонерного товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И В:

02.08.2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та недійсним з моменту прийняття і скасування податкового повідомлення-рішення від 19 червня 2013 року № .

В обґрунтування вимог зазначає, що перевіркою встановлено несвоєчасне перерахування філією «Тернопільська дорожньо - експлуатаційна дільниця» ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» до бюджету податку на доходи фізичних осіб. У зв'язку з цим порушенням, контролюючим органом застосовано до платника податків штрафні санкції на підставі пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягав сплаті до бюджету.

Вважає, що оскільки філією «Тернопільська дорожньо - експлуатаційна дільниця» ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» допущено несвоєчасне перерахування суми узгодженого грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, то відповідальність має визначатись на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України як за порушення правил сплати (перерахування) податків, а штрафна санкція - обчислюватись у розмірі 10 або 20 відсотків погашеної суми податкового боргу в залежності від кількості днів затримки сплати суми узгодженого грошового зобов'язання (до 30 календарних днів чи більше).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.08.2013 року позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Державної податкової служби від 19 червня 2013 року № про сплату штрафу в сумі 10 514,02 гривень про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб.

З висновками суду не погодився відповідач, котрий вважає постанову суду першої інстанції такою, що прийнята при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Зокрема зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновку, що Тернопільською ОДПІ помилково визначено розмір штрафу на підставі ст. 127 ПК України, оскільки податковим органом було встановлено порушення податкового законодавства, що відповідає складу порушення, передбаченого ст. 126 ПК України.

Вважає, що аналізуючи цих дві норми, необхідно зазначити, що ст. 126 ПК України передбачає відповідальність платника податків за несплату узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, а ст. 127 ПК України - відповідальність платника податків, в тому числі податкового агента, до або під час виплати доходу і користь іншого платника податків - тобто ці дві норми передбачають відповідальність за два зовсім різних види податків.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що філія «Тернопільська дорожньо - експлуатаційна дільниця» ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є структурним підрозділом юридичної особи, перебуває на податковому обліку в Тернопільській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, є платником податку на доходи фізичних осіб, відокремленому підрозділу надано повноваження щодо нарахування, утримання і сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб.

Тернопільською ОДПІ Тернопільської області ДПС проведена документальна планова виїзна перевірка філії «Тернопільська дорожньо - експлуатаційна дільниця» ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року.

За наслідками перевірки, податковим органом складено Акт від 27 травня 2013 року № 3308/22-10/26197721, з якого встановлено, що в порушення пункту 54.2 статті 54, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, підпунктів 168.1.5, 168.1.6 статті168 ПК України платником податків допущено несплату податку на доходи фізичних осіб у строки, встановлені ПК України для місячного податкового періоду. У зв'язку з таким порушенням, позивачу нараховано пеню на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1, пункту 129.4 статті 129 ПК України у розмірі 112 грн. 71 коп. та на підставі пункту 127.1 статті 127 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 10514 грн. 02 коп.. Інших порушень щодо нарахування, утримання, повноти та своєчасності перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб при виплаті доходів громадянам перевіркою не встановлено.

В акті перевірки наведено таблицю щодо розрахунку повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку з доходів фізичних осіб (а. с. 18). З такої таблиці вбачається, що платником податків щомісяця у період з квітня 2012 року по грудень 2012 року нараховувався податок на доходи фізичних осіб, в таблиці відображено суму нарахованого податку та зазначено граничний строк сплати податку до бюджету, а також наведено відомості щодо фактичного перерахування податку до бюджету з вказівкою на дату і суму, зокрема зазначено кількість днів несвоєчасної сплати податку по кожному місяцю. Як вбачається з таблиці несвоєчасне перерахування податку до бюджету також мало місце щодо узгоджених грошових зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб за квітень, червень, вересень та жовтень 2012 року. Факт несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб підтверджується також платіжними дорученнями на перерахування податку до бюджету за спірний період, копії яких долучені до матеріалів адміністративної справи.

На підставі акту перевірки податковим органом 19 червня 2013 року прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, на суму 10514 грн. 02 коп., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 10514 грн. 02 коп..

Податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі встановленого перевіркою порушення пп. 168.1.1, пп. 168.1.2, пп. 168.1.4, пп. 168.1.5, пп. 168.1.6, п. 168.1 ст.168, пп. «а» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року.

Зі змісту ст. 168 ПК України видно, що граничним терміном сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб є строки сплати, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Податкові зобов'язання позивача за квітень 2012 року - грудень 2012 року вважаються узгодженими згідно з нормами ст. 168 ПК України. Податковим органом під час перевірки встановлено правильність нарахування та декларування позивачем своїх податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб.

При цьому слід вказати, що апелянт надіслав позивачу повідомлення-рішення № від 29.06.2013 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 10514,02 грн., на підставі статті 127 ПК України.

За приписами п. 54.2 ст. 54 ПК України, грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

З аналізу п. 127.1 ст. 127 ПК України видно, що відповідальність платника податків наступає тільки у разі ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, тоді як із пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що позивач провів нарахування, утримання та сплату податку на доходи фізичних осіб належним чином.

Колегія суддів погоджується з припущенням апелянта про те, що позивач при сплаті податку на доходи фізичних осіб порушив граничні строки такої сплати, передбачені Податковим кодексом України для такого податку. Однак, згідно акту перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем податкового законодавства у вигляді прострочення встановленого строку сплати податку на доходи фізичних осіб, утриманого із заробітної плати, що відповідає передбаченому ст. 126 ПК України складу порушення, проте оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням апелянт застосував санкцію на підставі ст. 127 ПК України, вимоги якої порушені не були.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини стає очевидним і неспростовним те, що дії позивача полягають у несвоєчасній сплаті податку на доходи фізичних осіб (узгодженого податкового зобов'язання), а не складу правопорушення передбаченого ст. 127 ПК України. А тому, позовні вимоги є обґрунтованими і підтверджуються достатніми доказами зібраними за матеріалами справи.

Відтак, колегія апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Тернопільська об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.08.2013 року у справі № 819/1930/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль