Справа № 2-а-4706/11
Суддя: Сірик І. С.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 2-а-4706/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2011

року суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Сірик І.С., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Заставна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та проведення перерахунку соціальної допомоги особі, яка має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 2 категорії, отримує щомісячну додаткову пенсію відповідно до ст.51 Закону України від 28 лютого 1991 року‚ 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон‚ 796-ХІІ). Розмір виплачуваної йому додаткової пенсії не відповідає розміру установленому цим Законом. Управління Пенсійного фонду України в Заставнівському районі (далі Управління) відмовило у приведенні даного розміру додаткової пенсії у відповідність із законом.

Відповідач УПФУ в Заставнівському районі Чернівецької області, отримавши копію ухвали про відкриття скороченого провадження, позовні вимоги не визнав та надав суду письмові заперечення на позов.

Суддя, оцінивши повідомленні позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення в порядку скороченого провадження, з огляду на наступне.

Позивач підтвердив доказами обставини, на які посилається в позові, зокрема те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чернобильській АЕС у 1986 році, категорія 2 (копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС), одержує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на підставі статті 51 Закону‚ 796-ХІІ із змінами, внесеними ст.28 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України( лист та заперечення Управління).

Відповідач в письмовому запереченні зазначив, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Заставнівському районі, як учасник ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС, який працював в зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів, що відноситься до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Заставнівському районі Чернівецької області як особа, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю. Відповідно до копії паспорта, він зареєстрований і постійно проживає в зоні посиленого радіологічного контролю. Є непрацюючим пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, копією трудової книжки та довідкою сільської ради.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофинепрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Позивач отримує пенсію відповідно до ст. 51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно якої щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вважають, що управлінням правомірно було відмовлено у здійсненні перерахунку позивачу, оскільки розмір пенсії останнього відповідає вимогам ст.ст. 49,51 Закону №796 та Постанови КМУ від 28.05.№530. За таких обставин позов не визнають у повному обсязі.

Розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження у відповідності до вимог ст. 183-2 КАС України без виклику сторін та участі сторін.

Дослідивши письмові докази справи, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги в частині, щодо якої відкрито скорочене провадження підлягають частковому задоволенню.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону 1058-ІУ рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті підвищення до пенсії позивачу, передбаченого ст.6 Закону, покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача. Отже, відповідач у справі є належним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 49 Закону‚ 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.1 ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив редакції від 6 червня 1996 року особам, віднесеним до 2 категорії, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частиною 1 статті 28 Закону‚ 1058-ІУ, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положення частини 3 статті 28 цього Закону не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат оскільки частиною 1 цієї статті передбачено лише один мінімальний розмір пенсії за віком. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ч. 7 ст. 9 КАС України, якою передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Викладене також підтверджується і ухвалою Конституційного Суду України від 19.05.2009 року по справі 2-25/2009, згідно якої непоширення мінімального розміру пенсії за віком, встановленого у абзаці першому частини першої статті 28 Закону № 1058ІV, на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону, дає підстави стверджувати про наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбаченої у статті 6 Закону № 2195ІV.

Підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2008 року набули чинності зміни до ст.51 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, внесені п.28 розділу II ЗУ Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, згідно з якими особам, віднесеним до 2 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у розмірі 15 %.

Проте, на підставі Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення п.28 розділу II вищевказаного Закону втратили чинність, як такі, що є неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року стаття 51 Закону № 796 є чинною у редакції, яка була чинна до 1 січня 2008 року.

Залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму ст.52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік було встановлено мінімальний розмір пенсії за віком з 1 січня 2010 року 695 грн., з 1 квітня 2010 року ? 706 грн., з 1 липня 2010 року - 709 грн., з 1 жовтня 2010 року 723 грн.

Доводи відповідача, викладені у його відповіді на звернення позивача та запереченні до адміністративного позову про те, що ним позивачу правомірно нараховувалася і виплачувалася додаткова пенсія відповідно до ст.51 Закону‚ 796-ХІІ із внесеними змінами та Постанови КМ України від 22.05.2005 року №530 у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність вбачаються такими, що сформовані на підставі неправильного розуміння змісту норм чинного законодавства, а тому не можуть бути застосовані судом при прийнятті рішення.

Таким чином, вбачається доведеним, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, отже мають місце протиправні дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу щомісячної додаткової пенсії у розмірі 30%, мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.51 Закону‚ 796-ХІІ.

Враховуючи наведене суд вважає, що з метою повного захисту порушеного права позивача слід зобовязати відповідача провести відповідний перерахунок та виплату йому підвищення до пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, починаючи з 23.02.2011 року з врахування виплачених сум, а також проводити такі нарахування та виплати надалі до припинення права на такі виплати, оскільки право позивача на таку соціальну допомогу не зникло, а продовжує існувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 46, 152 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року‚ 10-рп/2008, Законами України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Про Державний бюджет України на 2010 рік, ст.ст.8, 9, 10, 11, 12, 18, 21, 69, 71, 86, 94, 99, 159, 160, 162, 183-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячної додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну здоровю, передбаченої ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області перерахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 23.02.2011 року по день припинення права на такі виплати: щомісячну додаткову пенсію, передбачену ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням вже проведених виплат та відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на відповідний місяць, починаючи з 23.02.2011 року з урахуванням раніше виплачених сум та проводити такі нарахування і виплати надалі до дня припинення права на такі виплати в порядку та розмірах, встановлених зазначеними нормами Закону.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною та підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її отримання сторонами до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя І.С.Сірик