Справа № 807/363/15
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Справа № 876/5855/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року по справі за позовом комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» до державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними дій та визнання незаконним і скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області в якому просило визнати протиправними дії відповідача по проведенню 31.01.2015 року документальної невиїзної перевірки суб'єкта господарювання щодо дотримання строків сплати (перерахування) податку на додану вартість по рішенню ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №76 від 12.11.2014 року, декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, рішення про проведення якої оформлене наказом від 22.01.2015 року №31 «Про проведення перевірки суб'єкта господарювання», в частині порушення вимог статей 77-79 Податкового кодексу України, п. 21.1 ст. 21, пп.20.1.1 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України та ч. 2 ст. 19 Конституції України, визнати незаконним та скасувати наказ від 22.01.2015 року №31 «Про проведення перевірки суб'єкта господарювання».

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області по проведенню 31.01.2015 року документальної невиїзної перевірки Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» щодо дотримання строків сплати (перерахування) податку на додану вартість по рішенню ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №76 від 12.11.2014 року, декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, рішення про проведення якої оформлене наказом від 22.01.2015 року №31 «Про проведення перевірки суб'єкта господарювання» в частині порушення вимог статей 77-79 Податкового кодексу України, п. 21.1 ст. 21, пп.20.1.1 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України та ч. 2 ст. 19 Конституції України та визнано незаконним та скасовано наказ державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 22.01.2015 року №31 «Про проведення перевірки суб'єкта господарювання».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції державна податкова інспекція у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до наказу ДПІ у м. Ужгороді від 22.01.2015 року №31 проведена документальна невиїзна перевірка щодо дотримання строків сплати (перерахування) податку на додану вартість за період рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання №76 від 12.11.2014 року, декларації з ПДВ за жовтень 2014 року. В результаті проведеної перевірки складено акт про результати проведення документальної невиїзної перевірки №269/07-01-15-01 від 31.01.2015 року, в якому зафіксовано порушення граничного строку сплати (перерахування) податку на додану вартість.

Документальна невиїзна перевірка, проведена 31.01.2015 року, повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Податковим органом дотримана процедура проведення даного виду перевірки із чітким зазначенням статей на підставі яких вона проводиться, а саме пп. 75.1.2, п.75.1, ст. 75, 79.2 ст.79 та пп.203.2 ст.203 ПК України.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Під час проведення перевірок органи державної податкової служби мають право вивчати та перевіряти первинні документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку, інші регістри, фінансову, статистичну звітність, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (пп..20.1.8 п.20.1 ст.20 ПК України). Підпунктом 62.1.3 п.62.1 ст. 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.п. 75.1.2, п.75.1, ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

Відповідно до ст.79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Відповідно до п.78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Таким чином, перевірка платника податків проводиться на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки.

Дані дії були вчинені ДПІ у м. Ужгороді по безпосередньому виконанню покладених на неї завдань щодо здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

При цьому, вчинені суб'єктом владних повноважень дії на виконання передбачених законом завдань та у відповідності до визначеного порядку, є правомірними і такими, що відповідають порядку проведення позапланової невиїзної перевірки у відповідності до ст.79 Податковому кодексу України. При цьому жодних рішень ДПІ у м. Ужгороді щодо донарахування сум податків не приймалось.

Підпунктом 78,1,1 пункту 78,1 ст.78 ПК України встановлено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 16 Закону України «Про інформацію» визначено, що податковою інформацією є сукупність відомостей і даних, які створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Статтею 71 ПК України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань.

Згідно із положеннями статей 72, 74 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю, податкова інформація, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

З зазначених вище положень апелянт вважає, що законодавець наділив центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, дискреційними повноваженнями стосовно визначення порядку обліку за станом викоання суб'єктами права податкового обов'язку.

Пунктом 1.3 Методичних рекомендацій №165 визначено, що під час реалізації Методичних рекомендацій використовуються такі програмні продукти: підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» - «Реєстрація ПП», «Обробка податкової звітності та платежів», «Податковий аудит», «Аналітична система», «Облік платежів»; єдиний реєстр податкових накладних; АРМ «Митниця»; підсистема «Реєстрація та облік РРО та книг обліку розрахункових операцій АІС «Реєстри платників податків».

Єдина система «Податковий блок» та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

Водночас ПК України чітко визначено матеріали, які є підставою для висновків під час проведення перевірки, та вимоги для підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Так, згідно ст. 83 ПКУ для посадових осіб органів ДПС під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення.

Таким чином, інспекцією при проведенні доперевірочного аналізу за допомогою інформаційної системи «Податковий блок» встановлено порушення позивачем строків сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що в свою чергу є обставиною (підставою) для проведення позапланової невиїзної документальної перевірки згідно з пп. 78,1.1 пункту 78,1 ст.78 ПК України.

При цьому, окремі дефекти оформлення наказу та відсутність посилання в наказі від 22.01.2015року №31 на пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України на обставину (підставу) проведення перевірки не може сприйматись судом, як безумовне визнання дій інспекції протиправними та його скасування, якщо дана перевірка по суті є законною.

Враховуючи вище наведене просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року та винести нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 26.01.2015 року отримав копію наказу відповідача від 22.01.2015 року №31 «Про проведення перевірки суб'єкта господарювання». У відповідності до даного наказу відповідачем зазначено, що документальна невиїзна перевірка буде здійснюватися з 31 січня 2015 року тривалістю 1 день, щодо дотримання позивачем строків сплати (перерахування) ПДВ по рішенню ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №76 від 12.11.2014 року, декларації з ПДВ за жовтень 2014 року. Разом з наказом від 22.01.2015 року №31 відповідачем було надіслано повідомлення №409/10/07-01-15-01 від 22.01.2015 року, згідно якого позивача запрошено на 31.01.2015 року о 11:00 год. до каб.№203 з питання своєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ та складання протоколів на посадових осіб. 04.02.2015 року позивач отримав примірник Акту №269/07-01-15-01 від 31.01.2015 року «Про результати проведення документальної невиїзної перевірки», згідно якого відповідачем було встановлено порушення позивачем п.203.2 ст.203 ПК України, а саме: порушено строки сплати (перерахування) ПДВ за період рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (ст. 100 ПК України) №76 від 12.11.2014 року, декларації з ПДВ за жовтень 2014 року. До Акту перевірки №269/07-01-15-01 від 31.01.2015 року було долучено Розрахунок штрафних санкцій на загальну суму 98636,19 грн.

Крім того, судом першої інстанції з'ясовано, що позивачем було подано до відповідача заяву від 31.10.2014 року №1535 щодо надання розстрочення податкового боргу з ПДВ. Відповідно Головним управлінням Міндоходів у Закарпатській області 12.11.2014 року прийнято рішення № 1 про розстрочення податкового боргу, а також, між позивачем та відповідачем було укладено Договір від 12.11.2014 року №76 про розстрочення податкового боргу. При цьому суд першої інстанції правильно звернув увагу на ту обставину, що відповідачем у наказі про проведення перевірки помилково замість рішення № 1 від 12.11.2014року зазначено рішення № 76.

Розглядаючи спір судом першої інстанції вірно враховано, що у відповідності до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не є предметом документальної планової перевірки питання трансфертного ціноутворення, визначені статтею 39 цього Кодексу. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 77.1 ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

У відповідності до п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

З огляду на це, суд першої інстанції вірно вважав, що згідно вище викладених норм передбачено проведення документальної перевірки, яка буває: плановою або позаплановою, а також, виїзною або невиїзною. Кожна з даних видів перевірки має свої особливості проведення визначені нормами ПК України та яких зобов'язаний дотримуватися суб'єкт владних повноважень - відповідач.

Згідно наказу від 22.01.2015 року №31 відповідачем з 31.01.2015 року тривалістю 1 день буде проведена документальна невиїзна перевірка позивача. При цьому суд слушно зауважив, що у вказаному наказі відповідачем чітко не вказано, яка саме документальна невиїзна перевірка - планова або позапланова буде проведена ним з 31.01.2015 року тривалістю 1 день, разом з тим, в даному наказі міститься посилання на п. 79.2 ст. 79 ПК України, який визначає порядок проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. В Акті перевірки №269/07-01-15-01 від 31.01.2015 року відповідачем, також, чітко не визначено яка саме ним була проведена перевірка - планова або позапланова.

Відповідно до абз. 2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пунктом 78.1 статті 78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї обставин зазначених в даній статті.

У відповідності до п.79.1 ст.79 ПК України імперативно визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Згідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. У відповідності до п. 78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

З огляду на це суд вірно вважав, що для проведення документальної невиїзної перевірки (планової або позапланової) необхідні обставини визначені статтями 77 та 78 ПК України. Зокрема, статтею 78 ПК України визначено порядок проведення документальних позапланових перевірок, а п. 78.1 ст.78 ПК України визначено виключний перелік обставин за яких проводиться документальна позапланова перевірка.

Згідно наказу від 22.01.2015 року №31 та Акту №269/07-01-15- 01 від 31.01.2015 року, документальна позапланова невиїзна перевірка була проведена відповідачем з питань дотримання позивачем строків сплати (перерахування) ПДВ по рішенню ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №76 (фактично №1) від 12.11.2014 року та декларації з ПДВ за жовтень 2014 року. Відтак, за результатами проведеної перевірки відповідачем було встановлено порушення позивачем п.203.2 ст.203 ПК України, а саме: порушено строки сплати (перерахування) ПДВ за період рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (ст. 100 ПК України) №76 від 12.11.2014 року, декларації з ПДВ за жовтень 2014 року.

При цьому, судом першої інстанції правильно вказано, що п.78.1 ст.78 ПК України не передбачено підстави для проведення документальної позапланової перевірки щодо дотримання строків сплати (перерахування) ПДВ за період рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (ст. 100 ПК України) №76 від 12.11.2014 року та декларації з ПДВ за жовтень 2014 року, твердженням відповідача про те, що у відповідності до положення п.79.2 ст.79 ПК України підставою для проведення документальної позапланової перевірки є лише рішення керівника відповідача, оформлене наказом, та надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки не заслуговують на увагу, бо як вбачається з вище викладеного, положення п.79.2 ст.79 ПК України визначає лише умови які надають право відповідачеві розпочати проведення документальної невиїзної перевірки та жодним чином не встановлює підстави для проведення такої, бо такі підстави визначені ст.78 ПК України.

У зв'язку з відсутністю обставин передбачених п.78.1 ст.78 ПК України, суд першої інстанції правильно вважав, що у відповідача не виникло право на проведення документальної позапланової перевірки позивача, що як наслідок виключає правомірність прийняття оскаржуваного наказу від 22.01.2015 року №31.

Дана позиція суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, а саме постановами: від 27 січня 2015 року в справі №21-425а14, від 10 вересня 2013 року в справі 21-237а13 та від 24 вересня 2013 року в справі 21-255а13, які відповідно до ст.244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права. Колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 27.01.2015 року зазначено, що особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 ПК України, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок. Невиконання вимог п. 78.1 ст. 78 ПК України та п. 79.2 ст. 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

На підставі вище вказаного суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області - залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року по справі № 807/363/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 11.12.2015 року