Справа № 804/12761/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі Ломідзе Д.Г.,
розглянувши в письмовому провадженні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управляння Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
31.08.2015 року Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 49 392,92 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ОСОБА_1 має заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 49 392,92 грн., яка утворилась внаслідок несплати самостійно узгоджених податкових зобовязань, визначених в податкових деклараціях з ПДВ та податковим повідомленням - рішенням від 22.07.2014 року № НОМЕР_1. У добровільному порядку заборгованість не сплачена, тому податковий орган звернувся до суду із позовом про стягнення боргу.
Представник позивача у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 33 КАС України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно з ч.4, 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2 Садай Огли) зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № НОМЕР_2 та перебуває на податковому обліку як платник податків і зборів в Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 Садай Огли подано до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська податкові декларації з податку на додану вартість, а саме:
- від 22.09.2014 року, де у графі 25 самостійно зазначений податок на додану вартість, який підлягає сплаті у розмірі 856,00 грн. терміном сплати до 30.09.2014 року;
- від 14.10.2014 року, де у графі 25 самостійно зазначений податок на додану вартість, який підлягає сплаті у розмірі 255,00 грн. терміном сплати до 30.10.2014 року;
- від 11.11.2014 року, де у графі 25 самостійно зазначений податок на додану вартість, який підлягає сплаті у розмірі 393,00 грн. терміном сплати до 30.11.2014 року;
- уточнююча декларація від 25.12.2014 року, самостійно визначена сума, яка підлягає до сплати у розмірі 1508,00 грн., терміном сплати 25.12.2014 року та застосовані штрафні санкції у розмірі 45,00 грн. по уточнюючій декларації терміном сплати 25.12. 2014 рок ;
- від 09.12.2014 року, де у графі 25 самостійно зазначений податок на додану вартість, який підлягає сплаті у розмірі 151,00 грн. терміном сплати 30.12.2014 року;
- від 05.01.2015 року, де у графі 25 самостійно зазначений податок на додану вартість, який підлягає сплаті у розмірі 328,00 грн. терміном сплати 30.01.2015 року;
- уточнююча декларація від 25.02.2015 року, де у графі 25 самостійно зазначений податок на додану вартість, який підлягає сплаті у розмірі 889,00 грн. терміном сплати 25.02.2015 року та застосовані штрафні санкції у розмірі 27,00 грн. по уточнюючій декларації терміном сплати 25.02.2015 року;
- від 03.02.2015 року, де у графі 25 самостійно зазначений податок на додану вартість, який підлягає сплаті у розмірі 454,00 грн. терміном сплати 02.03.2015 року;
- від 10.03.2015 року, де у графі 25 самостійно зазначений податок на додану вартість, який підлягає сплаті у розмірі 51,00 грн. терміном сплати 30.03.2015 року;
- від 15.04.2015 року, де у графі 25 самостійно зазначений податок на додану вартість, який підлягає сплаті у розмірі 451,00 грн. терміном сплати 30.04.2015 року;
- від 14.05.2015 року, де у графі 25 самостійно зазначений податок на додану вартість, який підлягає сплаті у розмірі 134,00 грн. терміном сплати 30.05.2015 року;
- від 09.06.2015 року, де у графі 25 самостійно зазначений податок на додану вартість, який підлягає сплаті у розмірі 256,00 грн. терміном сплати 30.06.2015 року;
- від 15.07.2015 року, де у графі 25 самостійно зазначений податок на додану вартість, який підлягає сплаті у розмірі 1296 грн. терміном сплати 30.07.2015 року.
Також, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 28.05.2014 р. по 03.06.2014 р. працівниками контролюючого органу проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2) щодо своєчасності реєстрації платником податку на додану вартість та дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти, своєчасності сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2012 року по 30.04.2014 року, за результатами якого складено акт від 11.06.2014 року № 1654/173/НОМЕР_2.
- за листопад 2013 року у розмірі 5529,72 грн.;
- за грудень 2013 року у розмірі 8011,86 грн.;
- за січень 2014 року у розмірі 6652,25 грн.;
- за лютий 2014 року у розмірі 6910.24 грн.;
- за березень 2014 року у розмірі 6731,74 грн.;
- за квітень 2014 року у розмірі 6083,17 грн.
Податкове повідомлення-рішення від 11.06.2014 року № 1654/173/НОМЕР_2 направлено на адресу відповідача, та отримано ним особисто, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією фіскального чеку та відомостями з УДППЗ «Укрпошта».
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, повноваження і обов'язки посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI.
Згідно п.п.16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
П. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначає, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п.57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно пп. 129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
У звязку із несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобовязань відповідачу в автоматичному режимі було нараховано пеню в розмірі 1784,19 грн.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать матеріли справи, вимога форми «Ф» № 2003-25 від 02.09.2014 року отримана відповідачем 29.12.2014 року.
Судом встановлено, що за змістом, формою та підставами винесення така податкова вимога узгоджується з компетенцією органів державної податкової служби України, встановленою Податковим кодексом України та Порядком направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 576 (далі - Порядок).
Відповідно до п.4.6 вказаного Порядку, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Доказів оскарження податкової вимоги позивача відповідачем до суду не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України, не встановлено.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
В разі невиконання податкової вимоги орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків. Стягнення здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пп. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України).
В силу пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини;
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (пп. 95.2 cт. 95 Податкового кодексу України).
З огляду на те, що заборгованість платника податку не погашена у встановленому законом порядку, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Розподіл судових витрат слід здійснити з урахуванням вимог ст. 94 КАС України
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управлянні Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3