Справа № 826/9022/15
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9022/15 Головуючий у 1-й інстанції:Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Закревській І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об'єднання підприємств «Український музичний альянс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Об'єднання підприємств «Український музичний альянс» до Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: Всеукраїнська громадська організація «Всеукраїнське агентство авторських і суміжних прав» про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Об'єднання підприємств «Український музичний альянс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнське агентство авторських і суміжних прав», в якому просило суд:

- визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Державної служби інтелектуальної власності України №1-14/9533 від 26.12.2014 року про визначення Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнське агентство авторських і суміжних прав» уповноваженою організацією на здійснення збирання і розділ між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв), із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах.

- визнати протиправним дії Державної служби інтелектуальної власності України по видачі Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнське агентство авторських і суміжних прав», свідоцтва № 3/у від 29.12.2014 року про уповноваження організації, яка здійснюватиме збирання і розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, а саме свідоцтво - нечинним з моменту його видачі.

- визнати протиправними дії Державної служби інтелектуальної власності України по внесенню в Реєстр уповноважених організацій запису про Всеукраїнську громадську організацію «Всеукраїнське агентство авторських і суміжних прав», а саме запис - нечинним з моменту його вчинення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2015 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову, та прийняти нову про задоволення адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 22 грудня 2014 року третя особа звернулась до відповідача із заявою про визначення її уповноваженою організацією, яка здійснюватиме збирання і розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, додавши до неї передбачені діючим законодавством необхідні документи, а саме: рішення уповноваженого органу про намір стати уповноваженою організацією (витяг з протоколу № 8 від 30.04.2013 року); копії установчих документів; копію свідоцтва про облік організації колективного управління; копію довідки з банку про відкриття рахунку в національній та іноземній валюті; відомості про персональний склад працівників та досвід роботи у сфері авторських прав та суміжних прав більше двох років (копії трудових книжок та копію Договору № 1/11-2013 на надання інформаційно - консультаційних послуг); відомості про укладені договори про управління майновими правами українських суб'єктів авторських і (або) суміжних прав; відомості про управління на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, у тому числі й про взаємне представництво інтересів; відомості про матеріально-технічне та програмне забезпечення; пояснення та додаткові документи щодо відповідності критерію, передбаченому пунктом «б» частини 3 Порядку визначення уповноважених організацій, які здійснюватимуть збирання і розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, затвердженому наказом Міністерства освіти і науки України від 25 липня 2003 року № 503.

За результатом розгляду вищезазначених документів, відповідач дійшов висновку, що третя особа відповідає законодавчо закріпленим критеріям та прийняв рішення від 26 грудня 2014 року № 1-14/9533 про визначення організації колективного управління уповноваженою організацією, яким третю особу визначено уповноваженою організацією, яка здійснюватиме збирання і розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах.

На підставі зазначеного рішення, відповідачем було видане третій особі свідоцтво від 29 грудня 2014 року № 3/у про уповноваження організації, яка здійснюватиме збирання і розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, про що внесено відповідний запис до Реєстру уповноважених організацій.

Позивач вважає рішення відповідача від 26 грудня 2014 року № 1-14/9533 та похідні від нього дії щодо видачі третій особі свідоцтва від 29 грудня 2014 року № 3/у, а також внесення запису до Реєстру уповноважених організацій колективного управління, протиправними та такими, що провокують можливість настання несприятливих фінансових наслідків для позивача та суб'єктів прав, що передали третій особі права в управління, що стало підставою для звернення позивача до адміністративного суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову Окружний адміністративний суд міста Києва виходив з того, що відповідач приймаючи спірне рішення та вчиняючи похідні від нього дії щодо видачі третій особі відповідного свідоцтва та внесення запису до Реєстру уповноважених організацій колективного управління, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також вказав, що позивачем не надано жодних пояснень та обґрунтувань в чому саме полягає його порушене право.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.1 статті 4 Закону України «Про авторське право і суміжні права» установа забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони авторського права і суміжних прав, здійснює свої повноваження у межах, що передбачені законом, і виконує такі функції, крім іншого, як забезпечення обліку організацій колективного управління після їх реєстрації, здійснення нагляду за діяльністю цих організацій і надання їм методичної допомоги.

Відповідно до п.1 та п.4 Положення про Державну службу інтелектуальної власності України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 436/2011, центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра освіти і науки України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері інтелектуальної власності є Державна служба інтелектуальної власності України.

Державна служба відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, забезпечує облік організацій колективного управління, визначає уповноважені організації колективного управління, здійснює аналіз їх діяльності, знімає з обліку організації колективного управління, виключає з реєстрів організації колективного управління та уповноважені організації колективного управління, анулює відповідні свідоцтва.

Процедуру визначення уповноважених організацій, які здійснюватимуть збирання і розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах (далі - уповноважені організації) установлює Порядок визначення уповноважених організацій, які здійснюватимуть збирання і розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 25 липня 2003 року № 503 (надалі - Порядок).

Колегією суддів встановлено, що 22 грудня 2014 року до Державної служби інтелектуальної власності України надійшла заява від Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнське агентство авторських і суміжних прав» щодо постановки її на облік, як уповноваженої організації згідно з нормами порядку.

За приписами пункту 3 Порядку, організація може бути визначена уповноваженою організацією, якщо вона відповідає таким критеріям:

а) перебуває на обліку організацій колективного управління в Державній службі;

б) здійснює управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі здійснює збір і розподіл винагороди (роялті), не менше двох років;

в) має кваліфікований персонал з не менш ніж дворічним досвідом роботи у сфері авторського права чи суміжних прав, відповідне матеріально-технічне та програмне забезпечення для здійснення збору і розподілу між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах;

г) управляє на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, у тому числі й про взаємне представництво інтересів;

ґ) поширює свою діяльність на територію всієї України.

Пунктом 4 Порядку закріплено, що організація для визначення її уповноваженою організацією подає до Державної служби заяву встановленого зразка, до якої додаються: а) рішення уповноваженого органу організації колективного управління про намір стати уповноваженою організацією; б) копії установчих документів; в) копія свідоцтва про облік організації колективного управління; г) копія довідки з банку про відкриття рахунку; ґ) відомості про персональний склад працівників організації; д) відомості про укладені договори про управління майновими правами українських суб'єктів авторських і (або) суміжних прав; е) відомості про управління на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, у тому числі й про взаємне представництво інтересів.

Відповідно до пункту 5 Порядку про визначення організації колективного управління уповноваженою організацією, яка здійснюватиме збирання і розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, Державна служба видає свідоцтво встановленого зразка.

Уповноважена організація заноситься до реєстру уповноважених організацій (пункт 8 Порядку).

При цьому, підставами для відмови у визначенні організації колективного управління уповноваженою організацією є: а) подання неповного переліку документів і інформації, передбачених у пункті 4 цього Порядку; б) невідповідності критеріям пункту 3 цього Порядку; в) подання документів, оформлення або зміст яких не відповідає вимогам законодавства (пункт 6 Порядку).

Згідно з вищезазначеними вимогами Всеукраїнською громадською організацією «Всеукраїнське агентство авторських і суміжних прав» було подано до Державної служби інтелектуальної власності України повний перелік документів, які були підписані та засвідчені в установленому законодавством порядку.

Відповідно до свідоцтва № 14/2008 від 01 серпня 2008 року Третя особа перебуває на обліку організації колективного управління з 2008 року.

До заяви третьою особою було подано перелік договорів, укладених на управління майновими правами українських суб'єктів авторських і (або) суміжних прав та відомості про управління на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Апелянт посилається на те, що третя особа здійснювала збір і розподіл винагороди (роялті) менше 2 років. З цього приводу колегія суддів зазначає, що періодичність збору і розподілу винагороди (роялті) визначається договорами між суб'єктами авторського права або) суміжних прав та організацією колективного управління.

Перевірка суми зібраної і розподіленої винагороди (роялті) не передбачена Порядком та не є критерієм відповідно до Порядку.

Також критеріями визначеними Порядком не зазначено, що організація повинна безперервно здійснювати збір і розподіл винагороди (роялті) не менше двох років.

Враховуючи ту обставину, що третьою особою подавалися відповідачу всі передбачені пунктом 4 Порядку документи, що відповідали критеріям пункту 3 Порядку, у тому числі на які вказує позивач, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач приймаючи спірне рішення та вчиняючи похідні від нього дії щодо видачі третій особі відповідного свідоцтва та внесення запису до Реєстру уповноважених організацій колективного управління, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності віднесено до компетенції адміністративних судів у відповідності до п. 1 ч. 1 статті 17 КАС України.

Згідно із ч. 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав, свобод чи інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, а також невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Таким чином, відсутність порушеного права, свобод чи інтересів встановлених при розгляді справи по суті, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

За таких обставин, колегія судів дійшла висновку, що передчасне уявлення позивача про наявність підстав для задоволення позову у обраний спосіб за відсутності при цьому порушень його прав та інтересів оспорюваним рішенням, не є підставою для задоволення такого позову, оскільки відповідно до приписів частини першої статті 2 КАС України особа звертається до суду саме за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування заперечень відповідача при прийнятті оскаржуваної постанови не спростовують висновки суду першої інстанції.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Об'єднання підприємств «Український музичний альянс» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.