Справа № 2а-4661/10/0308
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2015 р. м. Київ К/800/46993/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Луцької міської ради, виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа - ОСОБА_6 про визнання рішення недійсним та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в Луцькому міськрайонному суді Волинської області пред'явили позов до Луцької міської ради, виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа - ОСОБА_6 про визнання рішення недійсним та зобов'язання вчинити певні дії.

З урахуванням змін та доповнень до позовних вимог просили скасувати:

- рішення Луцької міської ради від 24 лютого 2010 року № 53/78 "Про надання громадянину ОСОБА_6 у власність земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) по АДРЕСА_1 площею 0,0973 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд".

- рішення Луцької міської ради від 25 листопада 2009 року № 50/59 "Про затвердження ОСОБА_6 матеріалів вибору та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по

АДРЕСА_1";

- висновок управління Держкомзему у м. Луцьку від 08 лютого 2010 року;

- висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 03 лютого 2010 року;

- висновок Державного управління охорони навколишнього природного середовища від 28 січня 2010 року;

- акт вибору та обстеження земельної ділянки від 23 жовтня 2009 року;

- висновок Луцької міської державної санітарно-епідеміологічної станції від 04 листопада 2009 року щодо вибору земельної ділянки;

- висновок Державного управління охорони навколишнього природного середовища від 03 листопада 2009 року;

- висновок Державної експертизи землевпорядної документації від 17 лютого 2010 року.

Також просили прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити належні дії для надання у користування ОСОБА_7 та ОСОБА_5 земельних ділянок по АДРЕСА_1 відповідно до поданих ними заяв у безоплатне користування терміном на 49 років.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2011 року, залишеною без зміни ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів попередніх інстанцій,

ОСОБА_5 подав касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий судовий розгляд в частині позовних вимог до Управління Держкомзему у м. Луцьку, Волинської обласної санітарно-епідеміологічної станції, Волинської обласної санітарно-епідеміологічної станції, Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Волинській області, прийняти нове рішення, яким скасувати рішення Луцької міської ради від 24 лютого 2010 року № 53/78 та про надання у користування ОСОБА_7 та ОСОБА_5 земельних ділянок.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачі вважають, що повне забезпечення їх прав, свобод та інтересів можливо лише шляхом скасування рішень, актів та висновків державних органів, а тому, подали до суду заяву про зміну позовних вимог.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції не перевірив відповідність заяви щодо зміни позовних вимог позивачів вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, не надав можливості усунути недоліки з оформлення заяви у разі їх наявності та не вирішив питання про залучення до участі у розгляді справи співвідповідачів, як того просили ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В частині позовних вимог до Управління Держкомзему у м. Луцьку, Волинської обласної санітарно-епідеміологічної станції, Волинської обласної санітарно-епідеміологічної станції, Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Волинській області рішення судом першої інстанції не приймалося.

Це врешті призвело до не розв'язання у повному обсязі позовних вимог позивачів, а отже й до порушення процесуального права останніх на зміну позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції, не звернув на це увагу та безпідставно залишив його без зміни.

За приписами статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суди першої та апеляційної інстанції не виконали вимог вказаного процесуального закону й ухвалили незаконні судові рішення, які підлягають скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час розгляду справи суду першої інстанції слід виконати вказівки суду касаційної інстанції, повно та всебічно встановити обставини справи та у залежності від встановленого вирішити спір.

При цьому необхідно мати на увазі, що рішення суб'єктів владних повноважень відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності слід перевіряти з огляду на те, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, розсудливо та з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вказують, що зверталися до Луцької міської ради із заявами про надання їм у користування земельних ділянок по АДРЕСА_1, але з різних причин у наданні земельних ділянок їм було відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Луцької міської ради, виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа - ОСОБА_6 про визнання рішення недійсним та зобов'язання вчинити певні дії скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.