Справа № 2-а-119/10
Суддя: Скиба С. А.
Дата ухвалення: 2010-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-119/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 року м. Дніпродзержинськ .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Єременко А.А. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська про визнання протиправними дій ,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська , у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача , зобовязати відповідача нарахувати та виплатити основну та додаткову пенсії як інваліду 3 групи згідно з вимогами ст. 50 , 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , починаючи з 22 травня 2008 року , оскільки приймав участь у ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС , в результаті чого надано статус громадянина , постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії , встановлено 3 групу інвалідності . Згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинен як інвалід 3 групи отримувати додаткову пенсію за шкоду , заподіяну здоровю 50 % мінімальної пенсії за віком та державну пенсію - 180 % прожиткового мінімума для осіб , які втратили працездатність . 15 вересня 2009 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська з заявою про здійснення перерахунку пенсії , але у цьому було відмовлено .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений адміністративний позов підтримав повністю , просив визнати дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити державну та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі , встановленому ст. 50 , 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 22 травня 2008 .

Представник відповідача ОСОБА_2 заявлений позов не визнав та пояснив , що позивачеві призначені та виплачені державна та додаткові пенсії згідно чинного законодавства .

Суд , вислухавши пояснення осіб , які беруть участь у справі , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії , є інвалідом 3 групи внаслідок захворювання , повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС .

Позивач звернувся до відповідача , де перебуває на обліку як пенсіонер , з заявою про нарахування державної та додаткової пенсії у розмірах, встановлених ст. 50 , 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в проведенні перерахунку позивачу було відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист , що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадяни , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , на охорону їх життя і здоровя , створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій , умов проживання і трудової діяльності на них , соціального захисту потерпілого населення визначенні та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам , віднесеним до категорії 1 , які є інвалідами 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду , заподіяну здоровю , у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком .

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 , щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальним пенсій за віком.

Наявність права у позивача на призначення пенсії та додаткової пенсії в розмірах передбачених ст. 50 , 54 Закону № 796 є визначальною для вирішення даного спору , крім того це право гарантується Конституцією України ( ч. 2 ст. 46 Конституції України ).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі , та в межах повноважень та у спосіб , які передбачені Конституцією України .

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України , закону України , міжнародному договору , згода на обовязковість якого надана Верховною радою України , або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт , який має вищу юридичну силу .

З положень ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слідує , що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду здоровю , за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком .

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами , передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» , іншого нормативно правового акту , який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір , немає.

Посилання відповідача на положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є хибним . Згідно з даним положенням мінімальний розмір пенсії за віком , встановлений абзацом першим частини першої цієї статті , застосовується виключно для визначення розмірів пенсій , призначених згідно з цим Законом . Наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком , як це встановлено ст. 50 та 54 Закону № 796 .

Безпідставним є також посилання відповідача на відсутність коштів , для забезпечення виплати зазначених пенсій в таких розмірах , оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобовязань , які встановленні статтею 46 Конституції України та ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Згідно з ч. 3 ст. 67 Закону № 796 у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність , підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст. 54 цього Закону , а також розмір додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю , особам , віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи . Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму .

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність , визначеного законом.

Таким чином , новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму .

Суд вважає необґрунтованим відмову відповідача у перерахунку державної та додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю у розмірі , встановленому ст. 50 , 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

При таких обставинах суд вважає , що позивач має право на отримання державної та додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю у розмірі , встановленому ст. 50 , 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Керуючись ст. 50 , 54 , 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , ст. 2 , 6 , 8 , 9 , 94 , 104 , 159 , 160 , 162 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

П О С Т А Н О В И В

Заявлений позов задовольнити повністю .

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю у розмірі , встановленому ст. 50 , 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 22 травня 2008 року .

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська здійснити перерахунок та виплати ОСОБА_1 державну та додаткову пенсії за шкоду , заподіяну здоровю у розмірі , встановленому ст. 50 , 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 22 травня 2008 року .

Постанова може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду . Заяву про апеляційне оскарження може бути подано в строк 10 днів з дня оголошення постанови . Апеляційна скарга подається в строк 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження .

Суддя С.А. Скиба