Справа № П/811/3240/15
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року Справа № П/811/3240/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Хилько Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бантишівський щебінь" (далі - позивач) до ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - відповідач 1), управління Державної казначейської служби України у Новоукраїнському районі Кіровоградської області (далі - відповідач 2) про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.103-105), стягнути з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2014 року в розмірі 101 373,59 грн. та пеню в розмірі 13 078,03 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що товариство 27 травня 2015 року звернулось до ОСОБА_1 ОДПІ з листом про погашення зазначеної бюджетної заборгованості у сумі 101 373,59 грн. шляхом подання органу Державного казначейства України відповідного висновку із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню. При цьому, в порушення податкового законодавства відповідачем висновок до органу Державного казначейства України не подано, а сума бюджетної заборгованості у розмірі 101 373,59 грн. товариству не надходила. Позивач вважає вказану бездіяльність протиправною, оскільки відсутність відшкодування податку на додану вартість порушує права та інтереси товариства.

Представник позивача у судове засідання 26.11.2015 р. не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.157).

Відповідач ОСОБА_1 ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області позовні вимоги не визнав, подав заперечення згідно змісту якого посилався на те, що Головне управління ДФС у Кіровоградській області надіслало до ДФС України листа №4857/8/11-28-15-01-13 від 19.11.2015 р. "Узагальнену інформацію про можливі обсяги відшкодування ПДВ", до якого включена сума ПДВ по ТОВ "Бантишівський щебінь" по декларації з ПДВ за січень 2014 р. № від 19.02.2014 р. з задекларованою до відшкодування сумою ПДВ 101 373,59 грн.. Проте, на даний час від ДФС України відповідної інформації не надходило, а тому відсутні всі правові підстави для надання висновку про відшкодування суми ПДВ до органів казначейства (а.с.152-153).

Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.156).

Відповідач УДКС України у Новоукраїнському районі позовні вимоги також не визнав, просив суд в їх задоволенні відмовити, зазначивши, що висновок податкового органу щодо сум бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 101 373,59 грн. до Управління не надходив. Разом з тим, ведення обліку відшкодування ПДВ в розрізі декларацій платників Новоукраїнського району Кіровоградської області до функцій органів ДКС не належить. Відтак, в Управлінні відсутні невідшкодовані суми по висновках та Узагальнених інформаціях щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування ПДВ ТОВ "Бантишівський щебінь" (а.с.73-75).

Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (а.с.150).

Відповідно до вимог ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вказане та враховуючи, що сторонами по справі подано клопотання про подальший розгляд справи без їх участі, суд дійшов висновку про можливість здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до таких висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бантишівський щебінь" (код 35712447) з 04.08.2008 р. зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку як платник податків в ОСОБА_1 ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області (а.с.11-18).

19.02.2014 р. позивачем до ОСОБА_1 ОДПІ було подано податкову декларацію з податку па додану вартість за січень 2014 року (з додатками) та заявлено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника (рядок 23.1) у розмірі 278 301 грн. (а.с.19-44).

Податковим органом в результаті проведеної перевірки заявленої позивачем до відшкодування суми ПДВ в розмірі 278 301 грн. було підтверджено суму в розмірі 76 441 грн., про що складено Акт від 08 квітня 2014 року № 00038/1520/35712447 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ "Бантишівський щебінь" бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за січень 2014 року" (а.с.109-125).

Зазначену суму в розмірі 76 441 грн. відшкодовано позивачу 03.04.2015 р., що підтверджується банківською випискою (а.с.127).

Відносно залишку у розмірі 201 860 грн. (278 301 грн. - 76 441 грн.) заявленої товариством суми бюджетного відшкодування за січень 2014 р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.04.2014 р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 201 860 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 50 465 грн. (а.с.126).

Дане податкове повідомлення-рішення в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 101 373,59 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 25 343,40 грн. було оскаржено позивачем у судовому порядку.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.07.2014 р. в справі № П/811/1535/14, залишена в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 р., визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.04.2014 р. № НОМЕР_1 в частині завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 101 373,59 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 25 343,40 грн. (а.с.49-58).

Враховуючи викладене позивач 27.05.2015 року звернувся до ОСОБА_1 ОДПІ з листом від 27.05.2015 року №37 про відшкодування суми ПДВ в розмірі 101 373,59 грн. (а.с.45-47).

Листом від 26.06.2015 р. №1887 відповідач повідомив, що 23.06.2015 р. ОСОБА_1 ОДПІ подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 р., після розгляду якої буде виконано ухвалу суду апеляційної інстанції (а.с.48).

При цьому, з поданих суду заперечень відповідач вже посилався на той факт, що станом на день розгляду справи до Головного управління ДФС у Кіровоградській області та ОСОБА_1 ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області від ДФС України не надходила інформація про можливі обсяги відшкодування ПДВ позивачу по декларації з ПДВ за січень 2014 року.

Відтак, сторонами не заперечується той факт, що на момент звернення до суду заборгованість з бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 101 373,59 грн. позивачу не відшкодована.

Вирішуючи вказаний спір, суд виходить з того, що правовідносини щодо повернення з бюджету податків, зборів (обовязкових платежів) з підстав, передбачених законом, виникає між платником податків, зборів (обовязкових платежів) та державою в особі відповідного органу ДФС, на який згідно із вимогами Податкового кодексу України покладені повноваження по здійсненню контролю за своєчасною та правильною сплатою до бюджету податків, зборів (обовязкових платежів), та відповідного територіального органу Державного казначейства України з огляду на запроваджену Бюджетним кодексом України казначейську форму обслуговування Державного бюджету.

У разі невідшкодування суми бюджетної заборгованості з ПДВ право платника порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, тому належним способом захисту цього права є стягнення зазначених коштів (відшкодування заборгованості).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 24.02.2009 р. № 09/81.

У відповідності до пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений статтею 200 Податкового кодексу України.

Згідно п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно п.200.8 ст. 200 ПК України до декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п. 200.8 ст. 200 ПК України).

За приписами п.200.14ст.200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган, зокрема, у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Відповідно до п.200.15 ст.200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно вимог п.200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином, вказаними нормами права, зокрема, визначено час набуття статусу бюджетної заборгованості суми, заявленою платником до бюджетного відшкодування. У тому числі, такий статус сума ПДВ, заявлена до бюджетного відшкодування, набуває після закінчення процедури судового оскарження.

При цьому, Податковим кодексом України не визначено час (подію), з якими б законодавець пов'язував закінчення процедури судового оскарження у відносинах щодо бюджетного відшкодування.

На думку суду при вирішенні спірних правовідносин слід виходити з конституційного принципу обов'язковості виконання судових рішень (ст.124 Конституції України).

Відповідно до статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно вимог ч.3 ст.254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У відповідності до ч.5 ст.254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування ПДВ визначено Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженому постановою КМУ від 17.01.2011 р. №39 (надалі Порядок №39), та полягає у наступному.

Державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою (п.8 Порядку № 39).

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом:

- трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

- п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість (п.9 Порядку № 39).

Таким чином, з огляду на загальні принципи набрання судовим рішенням законної сили, суд дійшов висновку, що набрання судовим рішенням законної сили, яке є обов'язковим до виконання, обумовлює виникнення у податкового органу обов'язку подати органу державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем-1 протягом п'яти робочих днів, що настали за днем винесення ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 р. по справі № П/811/1535/14 (а.с.56-57), якою було залишено в силі постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі № П/811/1535/14 від 03.07.2014 р., не подано органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету. В якості правової підставі відповідач посилався на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Вказана бездіяльність податкового органу не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Так, у спірних правовідносинах суд вважає за можливе застосувати аналогію закону (ч.7 ст.9 КАС України) з огляду на наступне.

Як зазначалось судом, нормами Податкового кодексу України не визначено час (подію), з якими б законодавець пов'язував закінчення процедури судового оскарження саме у правовідносинах щодо бюджетного відшкодування. Водночас, Кодекс визначає загальні принципи узгодження грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом.

Згідно до п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно пп.60.1.4 п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовуються повідомлення-рішення органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Отже, вказані норми права свідчать про те, що законодавець пов'язує виникнення тих чи інших юридично значимих фактів з набранням судовим рішенням законної сили. При цьому, як зазначено вище, рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що з прийняттям рішення судом апеляційної інстанції, сума заявлена до бюджетного відшкодування набуває статусу бюджетної заборгованості.

Так, відповідач не заперечував, що з огляду на оскарження рішень суду першої та апеляційної інстанції у справі № П/811/1535/14 у касаційному порядку, ним не було вчинено дій щодо направлення органу державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

В поданих запереченнях відповідач посилався вже на те, що станом на день розгляду справи до Головного управління ДФС у Кіровоградській області та ОСОБА_1 ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області від ДФС України не надходила відповідна інформація про можливі обсяги відшкодування ПДВ позивачу по декларації з ПДВ за січень 2014 року. Однак, не виготовлення узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість у строки визначені п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України не є підставою для їх продовження або не надіслання контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відтак, суд вважає встановленим факт не виконання відповідачем-1 обов'язку, передбаченого у п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України, що фактично позбавляє позивача права на бюджетне відшкодування.

До того ж встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.08.2015 р. у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 ОДПІ відмовлено.

Ст.48 Бюджетного кодексу України в Україні передбачає, що застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету.

Зміст ст.25 Бюджетного кодексу України вказує, що Державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються гроші Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Відповідно до п.4 ч5 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 460/2011, казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Згідно п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, вказаною нормою визначено період часу, за який платник податку має право на отримання пені за несвоєчасне виконання Державою зобовязань з перерахування підтверджених сум бюджетного відшкодування ПДВ; та передбачено, що розрахунок пені розпочинається з першого дня, з якого порушено право платника податку на отримання бюджетного відшкодування. Крім того, суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено, що стягнення пені, нарахованої на суму наявної бюджетної заборгованості по ПДВ, можливе та здійснюється лише після фактичного повного або часткового погашення цієї заборгованості платнику податку.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 03.06.2014 р. (справа №21-131а14), рішення якого є обов'язковими для виконання усіма судами України, неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки (у спірному випадку після закінчення процедури судового оскарження рішення контролюючого органу) до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення пені.

За таких обставин, оскільки сума бюджетного відшкодування з ПДВ позивачу не відшкодована, позивач має право на стягнення пені, розмір якої визначено в сумі 13 078,03 грн. за період з 12.06.2015 року (день, з якого за позицією позивача бюджетне відшкодування ПДВ набуває статусу бюджетної заборгованості) по 02.11.2015 року. Розмір пені наведено у розрахунку (а.с.78).

При цьому, сторонами не заперечується правильність обчислення позивачем пені у зазначеному розмірі.

Частиною 1 ст. 9 КАС України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевказаного суд дійшов висновку, що податковим органом, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності своєї бездіяльності, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, суд вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 1716,78 грн. (а.с.2, 79).

Керуючись ст.ст.71, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бантишівський щебінь" (код за ) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2014 р. в розмірі 101 373 (сто одна тисяча триста сімдесят три) грн. 59 коп. та пеню, нараховану на суму невідшкодованого податку на додану вартість, в розмірі 13 078 (тринадцять тисяч сімдесят вісім) грн. 03 коп..

Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бантишівський щебінь" (код за ) судовий збір у розмірі 1716,78 грн..

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2