Справа № 824/1001/15-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1001/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Анісімов О.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

03 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Лисої С.Д.,

представника відповідача - Яреська А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військово-лікарської комісії Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України про визнання рішення незаконним,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративному суду з адміністративним позовом до військово-лікарської комісії Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України про визнання рішення незаконним.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано рішення військово-лікарської комісії Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України, яке викладене у довідці №225 від 27.04.2015 р. незаконним та скасовано його.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив щодо її задоволення.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що призовною комісією м. Чернівці 18.01.2001 року ОСОБА_1 зарахований в запас на підставі абз.1 ч.1 ст.18 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 р., №2232-ХІІ, як такий, що за станом здоров`я непридатний до військової служби в мирний час. Підставою для цього стала ст.70-в Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказам Міністра оборони України від 04.01.1994 р. №2 (хірургічні хвороби великих суглобів, остеопатії та набуті кістково-м`язові деформації (внутрішньо-суглобні ураження колінного суглоба, інші ураження і хвороби суглобів, остеомієліт, периостит, інші інфекційні ураження кісток, деформуючий остеїт, остеохондропатії, інші хвороби кісток і хрящів): в) з незначним порушенням функцій; непридатні до військової служби у мирний час, обмежено здатні у воєнний час) (а.с.11,15).

04.08.2014 року ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України від 21.07.2014 року №607/2014 Про часткову мобілізацію мобілізований для проходження військової служби.

Перед мобілізацією ОСОБА_1 10.07.2014 року пройшов огляд у ортопеда, яким підтверджено наявність у нього захворювання, яким він хворів в дитинстві та протягом життя до мобілізації (а.с.13-14). Згідно з матеріалів справи ортопедом встановлено І стадію дисплазії тазостегнового суглобу.

29 липня 2014 року медичною комісією при Чернівецькому МВК позивач визнаний придатний до військової частини.

25 березня 2015 року рішенням військово-лікарської комісії клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України м. Львів ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби за контрактом. При цьому повний діагноз його був: лівобічний диспластичний коксартоз першого ступеня, з незначними порушеннями функцій. Хронічний гастродуоденіт, фаза ремісії, з частими загостреннями та незначними порушеннями функцій (а.с.38).

Не погодившись із вказаним рішенням від 25.03.2015 року, позивача відповідно до направлення на медичний огляд №238 від 30.03.2015 року було направлено на проведення огляду до ВЛК.

27.04.2015 року госпітальною військово-лікарською комісією при Центральному клінічному госпіталі Державної прикордонної служби України було проведено медичний огляд позивача, за результатами якого видано довідку №225 про придатність до військової служби на підставі статті 61-в графи ІІ Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 5 до Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 06.05.2009 року №333 (у редакції наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 14.06.2012 року №450).

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а рішення військово-лікарської комісії щодо стану його здоров`я необґрунтованим. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не було враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно, нерозсудливо, упереджено та формально, оскільки на його думку невірне прийняте рішення військово-лікарської комісії може завдати суттєвої шкоди стану його здоров`я.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлено та визначено Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Положеннями абз.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до п.1.1. Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 3.2 розділу ІІ Положення №402 визначено, що кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Пунктом 3.11 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що у разі, коли лікарям військово-лікарської комісії військового комісаріату важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється на амбулаторне або стаціонарне обстеження у лікувально-профілактичний заклад МОЗ України з подальшим оглядом військово-лікарською комісією військового комісаріату.

Відповідно до п.3.12 розділу ІІ Положення №402, якщо військовозобов`язаний під час призову на військову службу, збір, а також чергового огляду з метою обліку визнаний таким, що потребує лікування (відстрочки від прийняття на військову службу, збір), то за поданням військового комісаріату місцеві органи охорони здоров`я направляють військовозобов`язаного на лікування до відповідного лікувального закладу. Після закінчення лікування військовозобов`язаний оглядається військово-лікарською комісією військового комісаріату.

Як слідує з матеріалів справи, ВЛК на підставі направлення на медичний огляд №238 від 30.03.2015 року, виданого військовою частиною НОМЕР_1 , проведено медичний огляд ОСОБА_1 , яким встановлено, що на підставі статті 61-в графи ІІ Розкладу хвороб він придатний до військової служби.

Огляд проведений відповідно до вимог Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 06.05.2009 року №333. Виявлені під час огляду хвороби ОСОБА_1 відповідають фактичному стану його здоров`я. При визначенні стадії остеоартрозу лівого та правового кульшового суглоба, ВЛК керувалась рентгенографією суглобів, відповідно до якої у ОСОБА_1 . І стадія остеоартрозу лівого та правового кульшового суглоба, що свідчить про його придатність до військової служби.

Дане рішення ВЛК оформлене довідкою №225 від 27.04.2015 року.

Крім того, як встановлено судом, ОСОБА_1 тричі проходив комісійне обстеження його стану здоров`я після мобілізації, однак жодного разу у нього не було виявлено ІІ стадію остеоартрозу кульшового суглоба.

Відповідно до ст.70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року №2801-ХІІ визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

На виконання вищезазначеної норми Закону в Державній прикордонній службі України створені та діють військово-лікарські комісії при клінічних госпіталях.

Повноваження військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України визначенні Положенням про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України (далі - Положення), затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №333 від 06.05.2009 року (у редакції наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №450 від 14.06.2012 року).

Відповідно до п.2.1 Положення Основними завданнями військово-лікарських комісій Держприкордонслужби є:

організація та проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1.1 розділу І цього Положення;

медичний відбір громадян України для проходження військової служби за контрактом у Держприкордонслужбі;

оцінка результатів медичного огляду військовослужбовців, осіб, які є кандидатами на військову службу в Держприкордонслужбі, осіб, які вступають до навчальних закладів Держприкордонслужби, і розроблення пропозицій щодо вдосконалення цієї роботи;

визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби, причинного зв`язку захворювань, поранень, травм контузій і каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу у Держприкордонслужбі;

визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у колишніх військовослужбовців Держприкордонслужби;

визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв, що спричинили смерть військовослужбовців Держприкордонслужби;

визначення за станом здоров`я можливості проживання за кордоном членів сімей військовослужбовців, які направляються за кордон у довгострокові закордонні відрядження, на навчання, при виїзді останніх за кордон або при переміщенні їх по службі з переїздом в інші регіони України;

розроблення проектів методик медичного огляду, вимог до стану здоров`я, фізичного розвитку та індивідуальних психофізіологічних особливостей військовослужбовців Держприкордонслужби, кандидатів на військову службу в Держприкордонслужбі, кандидатів до вступу на навчання до ВВНЗ.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 5 до Положення), таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (додаток 6 до Положення) та пояснень щодо застосування статтей цього переліку в Держприкордонслужбі (додаток 7 до Положення).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду.

Так, відповідно до ст.61 Розкладу хвороб включено: (артрози та інші ураження суглобів M15 - M19, M22 - M25 (поліартроз, коксартроз, гонартроз, інші артрози, ураження надколінка, внутрішньосуглобові ураження коліна та інших суглобів); хвороби м`яких тканин M60 - M79 (хвороби та ураження м`язів, синовіальної оболонки та сухожилків, бурсопатії, ентезопатії, ураження плеча); остеопатії і хондропатії M80 - M94 (остеопороз кісток з патологічним або без патологічного перелому, остеомаляція у дорослих, уповільнене зрощення перелому, стресові переломи, фіброзна дисплазія кісток, остеомієліт, остеонекроз, хвороба Педжета, юнацькі остеохондрози кісток (крім хребта), інші остеохондропатії та ураження хряща): в) з незначними порушеннями функцій) графи ІІ Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 5 до Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 06.05.2009 року №333).

Крім того, пунктом 3.8. Положення про ВЛК яким зокрема встановлено, що за статтями (пунктом статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо офіцерів запасу, яких призивають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: "Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Обмежено придатний до військової служби"; "Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю (вказати спеціальність)"; "Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю (вказати спеціальність)"; "Придатний до військової служби".

Враховуючи вищевикладене, а також те, що оскільки висновок ВЛК №225 містив чіткий діагноз позивача, а інші його симптоми не давали підстав для додаткового обстеження останнього, колегія суддів приходить до висновку, що військово-лікарська комісія з урахуванням відповідних статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, який є додатком 5 до Положення про ВЛК (надалі - Розклад хвороб), правомірно видала позивачу довідку №225 від 27 квітня 2015 року.

Колегія суддів не бере до уваги пояснення спеціаліста ОСОБА_2 про те, що у ОСОБА_1 ІІ стадія остеоартрозу кульшового суглобу, який був залучений до справи у суді першої інстанції, оскільки такі надані вже після проходження ВЛК, а не на момент проходження такої комісії.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та наведені вище норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог, які не підтверджуються належними доказами та є такими, що не підлягають до задоволення.

Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що суд не може перебирати на себе функції відповідача та давати оцінку стану здоров`я позивача.

Правовідносини між сторонами справи регулюються згаданим Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яким передбачено порядок визначення придатності військовослужбовців за станом здоров`я до військової служби, що дає суб`єктам владних повноважень у визначеній сфері можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлює межі такої свободи, тобто наділяє їх дискреційними повноваженнями.

Рекомендаціями Комітету Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відтак, поскільки відсутній факт порушення прав позивача з боку відповідача, а прийняття будь-яких рішень належить до дискреційних повноважень останнього, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України вказує, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп.1, 3, 4 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу військово-лікарської комісії Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово лікарська комісія Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України про визнання рішення незаконним скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі протягом п`яти днів.

Головуючий /підпис/Біла Л.М.

Судді /підпис/ /підпис/Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.

З оригіналом згідно:

секретар