Справа № 826/6203/15
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6203/15 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретаря судового засідання Самсонової М.М., за участю відповідача-1 Боліла В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

06.04.2015 року до суду надійшов позов ОСОБА_5, який підписаний представником за довіреністю ОСОБА_6, до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни (надалі відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі відповідач 2), в якому позивач просила: визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (, МФО 380537) Славкіної Марини Анатоліївни щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню про відшкодування коштів за договором банківського вкладу, укладеного між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк»; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (, МФО 380537) Славкіну Марину Анатоліївну включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський акціонерний банк»; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (, МФО 380537) Славкіну Марину Анатоліївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський акціонерний банк»; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський акціонерний банк». Одночасно, позивач просила зобов'язати відповідачів у п'ятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили подати суду звіт про його виконання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач-1 помилково дійшов висновку, що позивач не є вкладником в розумінні ч.4 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому на нього не можуть бути поширені гарантії, передбачені вказаним Законом. Отже, позивач вважає, що її протиправно не включено до Загального реєстру вкладників, внаслідок чого, порушено її право щодо відшкодування коштів за договором вкладу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2015 р. позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (, МФО 380537) Славкіної Марини Анатоліївни щодо не включення ОСОБА_5 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу «НВУ «Квартальний», укладеного між нею та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк»; зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (, МФО 380537) Славкіну Марину Анатоліївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_5, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський акціонерний банк»; зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (, МФО 380537) Славкіну Марину Анатоліївну в порядку ч. 1 статті 257 КАС України, подати звіт про виконання даного судового рішення впродовж п'яти робочих днів з дня набрання ним законної сили. В решті позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача та його обізнаність щодо можливих неправомірних дій особи, на яку вказує відповідач 1, суду останнім надано не було.

Відповідач 1 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2015 р., в якій просить скасувати постанову, як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову повністю відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та спосіб визначений законом.

В судовому засіданні представник відповідача 1 підтримав доводи апеляційної скарги. Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача-1, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 03.10.2014 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» був укладений договір № 851047/2014 банківського вкладу (депозиту) «НВУ «Квартальний».

Згідно пп. 1.2-1.4 Договору, Банк приймає від Вкладника на вкладний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 200 000,00 грн. у тимчасове строкове користування на умовах депозитного продукту «НВУ» з щомісячною виплатою процентів.

Відповідно до п. 1.7 дата вимоги Вкладником Вкладу - 03 листопада 2015 року.

Згідно з платіжним дорученням № 144801 від 03 жовтня 2014 року, ОСОБА_5 на вказаний вкладний (депозитний) рахунок перераховано кошти в розмірі 200 000 грн.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі Закон № 4452) встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати цим Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між цим Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ч. 2 ст.1 Закону № 4452 метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Пунктом 17 ч.1 ст.2 Закону № 4452 встановлено поняття уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Пунктами 3 та 4 вказаної частини визначені поняття: вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ч. 1 ст.26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст.27 Закону №4452.

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 34 Закону № 4452 Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України". Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Статтею 37 Закону № 4452 визначені повноваження уповноваженої особи Фонду, яка діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду визначається Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012 р. (надалі - Положення №14).

Стаття 36 Закону № 4452 визначає наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Статтею 37 Закону № 4452 передбачені повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, згідно п.4 та п.6 ч.2 ст.37 Закону №4452, уповноважена особа Фонду має право, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Стаття 38 Закону № 4452 встановлює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Частиною 1 цієї статті уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Згідно частини 2 цієї ж статті протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до частини 4 ст.38 Закону № 4452 уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не був включений до переліку вкладників у зв'язку із визнанням відповідачем 1 позивача особою, що не є вкладником в розумінні ч.4 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому на нього не можуть бути поширені гарантії, передбачені вказаним Законом.

Проте, суд першої інстанції вірно вважає, що відповідачі не надали суду доказів того, що договір банківського вкладу (депозиту) «НВУ «Квартальний» № 851047/2014 від 03.10.2014р., укладений між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та позивачем, є нікчемним у розумінні вимог цивільного законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжного доручення № 144801 від 03.10.2014 р. банк прийняв від позивача на рахунок позивача грошові кошти в сумі 200 000 грн. на вкладний (депозитний) рахунок, який був відкритий відповідно до умов вищевказаного договору.

Платіжне доручення № 144801 від 03.10.2014 р. відповідає вимогам п.2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, яка затверджена постановою Правління Національного Банку України від 01.06.2011р. № 174, оскільки має підпис уповноваженої особи банку, відтиск штампу з прізвищем особи банку, витиск штампу самої банківської установи.

Отже, договір банківського вкладу № 851047/2014 від 03.10.2014р. та платіжне доручення № 144801 від 03.10.2014 р. складені в один і той же день.

Таким чином, в матеріалах справи у наявності належні та допустимі докази щодо підтвердження зарахування 03.10.2014р. позивачем коштів у сумі 200 000 грн. на рахунок № НОМЕР_1.

Разом з тим, представником відповідача 1 не надано відомостей щодо обізнаності працівників ПАТ «ВіЕйБі Банк», під час укладання договору банківського вкладу, про наявність постанови НБУ від 03 жовтня 2014 року № 631/БТ, на яку посилається відповідач1 як на підставу щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як і не надано, належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача щодо можливих неправомірних дій особи, на яку вказує відповідач 1.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправну бездіяльність відповідача 1 щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду та зобов'язання відповідача 1 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Щодо обґрунтованості решти позовних вимог колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції з цього приводу також є вірними, оскільки, їх задоволення необхідно для повного захисту прав та інтересів позивача.

При прийнятті даного рішення судом апеляційної інстанції враховувались правові позиції Вищого адміністративного суду України висловлені в ухвалі від 09.06.2015р. при розгляді справи № К/800/16057/15 та в ухвалі від 16.06.2015р. при розгляді справи № К/800/19140/15.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Повний текст виготовлено 14.12.2015 року.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2015 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Епель О.В.