Справа № 801/5561/13-а
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Київ К/800/39720/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

суддівОстровича С.Е.
Степашка О.І.
Федорова М.О.
секретар судового засідання Мартиненко Г. В.

представники позивача Варданян А. А., Сидорчук Р. Д.

представник відповідача Фатьянов Р. О.

представник третьої особи Добров О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Херсонської митниці Державної фіскальної служби України, Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників на постанову Окружного адміністративного суду Автономної республіки Крим від 05 серпня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Херсонська митниця Державної фіскальної служби, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (далі - ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз») звернулось до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників (далі - МГУ ДФС), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Херсонська митниця Державної фіскальної служби (далі - Херсонська митниця) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної республіки Крим від 05 серпня 2013 року позовні вимоги ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року апеляційні скарги Херсонської митниці та МГУ ДФС залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду Автономної республіки Крим від 05 серпня 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції МГУ ДФС та Херсонська митниця подали касаційні скарги в яких просять скасувати постанову Окружного адміністративного суду Автономної республіки Крим від 05 серпня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційних скаргах, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Позивачем подано до податкового органу декларацію з податку на додану вартість за січень 2013 року з додатками, в якій в рядку 23.1 "сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку", сформованого за рахунок залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди, а саме грудень 2012 року складає 600041388,00 грн., як і в рядку 3 "сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню" додатку 3 до податкової декларації "розрахунок суми бюджетного відшкодування". Також, платник податку направив податковому органу заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на вказану суму, після чого посадовими особами податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2013 року. За результатами перевірки складено акт №438/41-20/23-20/00153117 від 19 квітня 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2013 року на суму 600041388,00 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 18 травня 2013 року про зменшення ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 600041388,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 300020694,00 грн. за податковою декларацією за січень 2013 року, зареєстрованою в органах державної податкової служби 20 лютого 2013 року за №.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та JSC «RIGAS KUGU BUVETAVA» 02 листопада 2011 року було укладено договір купівлі - продажу №1219 самопідіймальної плавучої бурової установки в 1-му комплекті. Загальна вартість самопідіймальної плавучої бурової установки згідно контракту склала 399800000,00 доларів США (без врахування ПДВ), 17 грудня 2012 року було укладено додаткову угоду до цього договору №04, за якою ціна бурової установки складає 385588322,00 долара США, згідно з додатку №1 до додаткової угоди визначено список устаткування самопідіймальної плавучої бурової установки проекту «В-319», що виключається. Крім того, самопідіймальна плавуча бурова установка В-319 «UKRAIN» пройшла процедуру митного оформлення на Кримській митниці у відповідності з вимогами митного законодавства, що підтверджується вантажною митною декларацією №600020000/2012/003346 від 29 грудня 2012 року, у якій задекларовано вартість товару в розмірі ,12 грн., у т.ч. 618351533,42 грн. ПДВ. Повне виконання сторонами зобов'язань за договором №1219 підтверджується актом прийому-передачі від 21 грудня 2012 року, купчою, а також платіжними дорученнями. Вказаними вище первинними документами повністю підтверджується можливість ідентифікації товару, ввезеного на митну територію України, реальність здійснення господарської операції з придбання позивачем у JSC «RIGAS KUGU BUVETAVA» самопідіймальної плавучої бурової установки В-319 «UKRAIN» в 1-му комплекті, факт сплати позивачем суми ПДВ у розмірі 618351533,42 грн. у грудні 2012 року.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

На підставі п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

П.198.3 Податкового кодексу України визначає, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до Податкового кодексу України. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної (п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України ).

Згідно з п.201.12. ст.200 Податкового кодексу України у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

Пунктами 200.1, 200.3, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Податкового кодексу України), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пп. "а" п.200.4. ст.200 Податкового кодексу України бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України.

Таким чином, згідно з Податковим кодексом України сума бюджетного відшкодування поточного періоду формується як від'ємне значення різниці між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом за попередні податкові періоди. У наступному податковому періоді ця сума підлягає бюджетному відшкодуванню платнику податку за умови сплати податку на додану вартість разом з ціною товару постачальникам товарів (послуг).

Судами попередніх інстанцій зазначено, що сплата передоплати за митне оформлення по митній декларації у складі якого, у тому числі, сплачена сума ПДВ з товарів, ввезених на територію України у сумі 618351533,42 грн. підтверджується платіжними дорученнями №25 від 28 грудня 2012 року, №26 від 28 грудня 2012 року та банківською випискою за 28 грудня 2012 року, крім того, зарахування коштів 29 грудня 2012 року на відповідний рахунок за кодом класифікації доходів бюджету 14010300 «Податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів» у сумі 618 351 533,42 грн. підтверджується листом ГУ Державної казначейської служби України в АРК та платіжними дорученнями №2067, №2067, №2067 від 29 грудня 2012 року.

Згідно з нормами Порядку ведення митними органами оперативного обліку коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митних органів як передоплата (доплата), і сум митних та інших платежів, які сплачуються платниками податків під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року №615, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за N1096/14363 за допомогою програмного забезпечення митними органами, зокрема Кримською митницею, ведеться оперативний облік руху коштів передоплати та сплати сум митних та інших платежів, що виникають під час реалізації митної справи.

Відповідно п.3.5 Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України та Державної митної служби України від 24 січня 2006 року №25/44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 січня 2006 року за № 64/11938 кошти, що підлягають зарахуванню до Державного бюджету України, не пізніше наступного робочого дня після дати завершення митного оформлення товарів перераховуються митними органами з депозитних рахунків, відкритих в ГУДК України у місті Києві, на рахунки з обліку доходів, відкриті в головних управліннях Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, у розрізі митних органів і кодів бюджетної класифікації доходів бюджету.

Відповідно до п.2 Розділу 2 Порядку №615, у платіжних дорученнях на сплату митних та інших платежів за вантажною митною декларацією (далі - ВМД), уніфікованою митною квитанцією МД-1 (далі - МД-1), у графі "Призначення платежів" має бути зазначено "Передоплата (доплата) за митне оформлення".

Судами попередніх інстанцій зазначено, що на запит позивача Кримська митниця повідомила листом №05-19/3471 від 29 травня 2013 року, що на підставі реєстру №2 від 28 грудня 2012 року належних до перерахування сум митних та інших платежів, сплачених суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності за оформленими ВМД, відділом Кримської митниці надана до перерахування до Державного бюджету сума ПДВ у розмірі 618351533,42 грн. та платіжними дорученнями від 29 грудня 2012 року №2067 в розмірі 206000000,00 грн., №2067 в розмірі 206000000,00 грн., №2067 в розмірі 206351533,42 грн. сума ПДВ у повному обсязі перерахована до Державного бюджету України, крім того Кримська митниця Міндоходів на запит позивача повідомила листом від 19 липня 2013 року за вих.№12/1095, що товар, вказаний у графі « 31» ВМД №600020000/2012/003346 від 29 грудня 2012 року (самопідіймальна плавуча бурова установка В-319 «UKRAIN») є товаром, переданим «RIGAS KUGU BUVETAVA» позивачу на підставі договору від 02 листопада 2011 року №1219 за актом прийому-передачі від 21 грудня 2012 року.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про те, що висновки відповідача щодо завищення позивачем бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2013 року на суму 600041388,00 грн. є необґрунтованими, безпідставними та суперечать приписам діючого законодавства України, тому спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційні скарги слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційних скарг висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги Херсонської митниці Державної фіскальної служби України та Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду Автономної республіки Крим від 05 серпня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
М.О. Федоров