Справа № 807/3353/13-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Справа № 876/4352/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2) звернувся з позовом в суд до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області та просив скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ від 12.04.2013 року №.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що на думку податкової інспекції позивач не міг бути платником єдиного податку у 2011 році і протягом останніх дванадцяти календарних місяців загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг сукупно перевищила 300 000 гривень, і тому податкова дійшла висновку про необхідність обов'язкової реєстрації в якості платника податку на додану вартість з 01.01.2011 року. Про хибність та незаконність такого висновку свідчить, насамперед, п.18 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України, яким чітко передбачено, що особи, які перейшли на загальну систему оподаткування із спрощеної системи оподаткування і не були зареєстровані платниками податку на додану вартість, підлягають обов'язковій реєстрації платниками податку на додану вартість з урахуванням вимог пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу. Обсяг оподатковуваних операцій визначається починаючи з періоду переходу на загальну систему оподаткування.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року в справі №807/3353/13а в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ФОП ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року в справі №807/3353/13а та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та виходить з тих же мотивів, що наведені в позовній заяві.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Мукачівською ОДПІ проведена планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_2 на предмет дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства, іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 01.01.2010р. по 31.12.2012р., по податку на додану вартість за період з 01.01.2010р. по 31.12.2012р. за наслідками якої складено акт перевірки від 12.03.2013р. №974/17-02/НОМЕР_1. Згідно з висновками акту перевірки зафіксовано порушення пункту 180.1 статті 180, пункту 183.10 статті 183 та пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України в результаті чого позивачем занижено розмір податку на додану вартість у 2011 році в сумі 97 964 грн., у тому числі за січень 2011р. на 5 393 грн., за лютий 2011р. на 3 884 грн., за березень 2011 на 88 867 грн.

На підставі акта перевірки від 12.03.2013р. №974/17-02/НОМЕР_1 Мукачівська ОДПІ прийняла податкове повідомлення - рішення від 12.04.2013 р. № про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 97 965 грн. (у тому числі 97 964 грн. основного платежу та 1 грн. штрафної (фінансової) санкції).

З урахуванням висновків перевірки в частині права позивача на застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності внаслідок перевищення гранично допустимого розміру виручки для перебування на спрощеній системі оподаткування та обов'язку позивача з 01.01.2011р. перейти на загальну систему оподаткування перевіркою зроблено висновки в частині перевірки ведення обліку придбання та продажу товарів (робіт, послуг), обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість. Перевіркою зафіксовано, що досягнувши у 2010 році обсягу оподатковуваних операцій з надання послуг в розмірі 300000 гривень позивач на порушення пункту 180.1 статті 180, пункту 183.4 статті 183 Податкового кодексу України внаслідок настання обов'язку про перехід на загальну систему оподаткування з 01.01.2011р. не зареєструвався платником податку на додану вартість. Перевіркою встановлено, що у І кварталі 2011 року позивач отримав виручку від реалізації товарів у сумі 489 821грн., а тому позивачу донараховано 97 964 грн. податку на додану вартість, в тому числі за січень 2011 року - 5 393грн., за лютий 2011 року - 3 884грн., за березень 2011 року - 88 687 грн.

Відповідно до п. 180.1 ст.180 Податкового кодексу України платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Згідно з п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України у разі, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Згідно з пунктом 18 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції чинній станом на 01.04.2011 р.), особи, які перейшли на загальну систему оподаткування із спрощеної системи оподаткування і не були зареєстровані платниками податку на додану вартість, підлягають обов'язковій реєстрації платниками податку на додану вартість з урахуванням вимог пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу. Обсяг оподатковуваних операцій визначається починаючи з періоду переходу на загальну систему оподаткування.

За таких умов, податковий орган помилково тлумачить приписи «Перехідних положень», як безумовний обов'язок позивача зареєструватися та сплачувати податок на додану вартість одночасно з відмовою від спрощеної системи оподаткування. Оскільки, зміст самої норми свідчить на користь висновку, що реєстрація платника податку на додану вартість має відбуватись з урахуванням вимог п.181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, який передбачає сукупне перевищення обсягу оподаткованих операцій у 300 000 грн. з моменту переходу на загальну систему оподаткування.

Відповідач не заперечує, що до 01.04.2011 р. позивач перебував на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок, а з 01.04.2011 р. перейшов на загальну систему оподаткування доходів від підприємницької діяльності.

З урахуванням наведених нормативних положень та встановлених обставин у справі вбачається, що у спірних правовідносинах період, за який обчислюється загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, починається з 01.04.2011 р., тобто з моменту його переходу на загальну систему оподаткування та продовжується до 01.07.2011р., оскільки обов'язок реєстрації платником податку на додану вартість виникає у разі перевищення обсягу оподаткованих операцій у 300 000,00 грн.

Отже, донарахування позивачу податкового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість є правомірним лише з 01.08.2011 року.

З огляду на наведене, апеляційні вимоги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року в справі №807/3353/13а - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 12.04.2013 року №.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 15.12.2015 року