Справа № 813/3958/15
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Львів Справа № 876/11333/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

за участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року у справі № 813/3958/15 за позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправними дій та рішень, зобов'язання вчинити дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (далі - ПАТ «Банк «Київська Русь») Волкова О.Ю., в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив визнати протиправними дії та рішення відповідача щодо визнання нікчемним правочину (банківської операції) з перерахування грошових коштів на особовий рахунок НОМЕР_1 відповідно до договору банківського рахунку та зобов'язати відповідача надати до Фонду додаткову інформацію щодо відшкодування йому коштів за договором банківського рахунку від 26 грудня 2013 року № 3681-00 в розмірі 200000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував посиланням на те, що він має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду відповідно до статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI). Проте відповідач безпідставно не включив його до переліку вкладників, які мають право на таке відшкодування.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року вказаний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що позивача правомірно не включено до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Зазначає, що правочин з перерахування коштів з особового рахунку ТзОВ «НВФ»Опілля» (№ 001) на особовий рахунок ОСОБА_4 (НОМЕР_1) є нікчемним відповідно до частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI.

В судовому засіданні представники позивача заперечили проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просили відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідача належним чином було повідомлено про дату, час і місце його проведення, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає судовому розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що 26 грудня 2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_4 було укладено договір банківського рахунку в національній валюті № 3681-00.

19 березня 2015 року на вищевказаний поточний рахунок позивача було перераховано кошти в розмірі 200000 грн з призначенням платежу: надання позики згідно з договором від 17 березня 2015 року № б/н. Перерахування коштів здійснювалось із поточного рахунку ТзОВ «НВФ»Опілля» (№ 001), який також відкритий у ПАТ «Банк «Київська Русь».

З інформації, наявної в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб видно, що згідно з постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 190 ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до вищевказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 19 березня 2015 року № 61, згідно з яким з 20 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова О.Ю. Тимчасову адміністрацію у ПАТ «Банк «Київська Русь» запроваджено строком на три місяці з 20 березня 2015 року по 19 червня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 15 червня 2015 року № 116 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» до 19 липня 2015 року включно та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю.

Також з матеріалів справи видно, що 17 червня 2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» розпочав виплату коштів вкладникам за депозитними договорами та договорами банківського рахунку. Проте, ОСОБА_4 не включено до реєстру осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, у зв'язку з чим він звертався до відповідача з заявою від 08 липня 2015 року, в якій просив включити його до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не отримавши відповіді на вищевказану заяву, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Таким чином, на законодавчому рівні визначене право відповідача на визнання правочинів неплатоспроможного банку такими, що порушують публічний порядок, у випадках, передбачених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач не включений до реєстру осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у зв'язку з тим, що відповідач вважав нікчемним правочин з перерахування коштів з особового рахунку ТзОВ «НВФ»Опілля» (№ 001) на його особовий рахунок.

Разом з тим, доказів на підтвердження нікчемності зазначеного правочину (спрямованості його на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волковим О.Ю. не надано.

Натомість, в матеріалах справи наявна копія платіжного доручення від 19 березня 2015 року № 2, яким на поточний рахунок позивача було перераховано кошти в розмірі 200000 грн. Вказане платіжне доручення оформлене відповідно до вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22.

Отже, суд першої інстанції, встановивши відсутність підстав для визнання правочину нікчемним та фактичне внесення коштів на рахунок, що підтверджується належним чином оформленим платіжним дорученням, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду та правомірно задовольнив вимогу позивача щодо зобов'язання відповідача надати Фонду додаткову інформацію для відшкодування ОСОБА_4 коштів у розмірі 200000 грн за рахунок Фонду.

Разом з тим, необхідно зазначити, що судом першої інстанції також задоволено вимогу щодо визнання протиправними дій та рішень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. щодо визнання нікчемним правочину (банківської операції) з перерахування грошових коштів по особовому рахунку НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 на підставі договору банківського рахунку № 3681-00.

Однак відповідач не приймав жодних рішень щодо визнання нікчемним правочину (банківської операції) з перерахування грошових коштів по особовому рахунку ОСОБА_4, а лише вважав його нікчемним в силу вимог пунктів 2 та 7 статті 38 Закону № 4452-VI, що послужило підставою для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь».

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції повинен був визнати таку бездіяльність протиправною та зобов'язати відповідача включити ОСОБА_4 до зазначеного переліку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права в частині задоволення вимоги про визнання протиправними дій та рішень відповідача щодо визнання правочину нікчемним, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині та прийняття нової постанови.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року у справі № 813/3958/15 - скасувати в частині задоволення вимоги про визнання протиправними дій та рішень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича щодо визнання нікчемним правочину (банківської операції) з перерахування грошових коштів по особовому рахунку НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 на підставі договору банківського рахунку № 3681-00 та прийняти в цій частині нову постанову, якою визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича щодо невключення ОСОБА_4 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

В решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року у справі № 813/3958/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст постанови виготовлено 15 грудня 2015 року.