Справа № 750/9385/15-а
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/9385/15-а
Провадження № 2-а/750/745/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Супруна О.П.

при секретарі Носенко М.Ю.

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

14вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Держспоживінспекції у Чернігівській області від 02 вересня 2015 року серії ШР № 0016 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 255 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову.

Позивач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 14 серпня 2015 року Держспоживінспекцією у Чернігівській області було складено акт серії ШР № 0017 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів ТОВ «Інтервей». Даний акт було складено в присутності менеджера ТОВ «Інтервей» ОСОБА_3 В результаті перевірки було виявлено порушення п. п. 9,25 Привал побутового обслуговування населення, затверджених постановою КМУ № 313 від 16.05.1994, та встановлено, що ТОВ «Інтервей» взяло на себе зобовязання з оформлення документів на отримання національних віз ОСОБА_4 споживачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Факт надання вказаної послуги з підготовки документів підтверджується листом ТОВ «Інтервей», при цьому договір на підготовку документів не укладався. У формулярі, на якому видається рішення про відмову у видачі національної візи зазначено, що рішення про відмову видачі віз ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було прийнято, оскільки під час оформлення національної візи вони подали анкету або долучили до неї документи, які містять неправдиві особові дані або фальшиву інформацію; під час процедури оформлення національної візи вони подали неправдиву або приховали правдиву інформацію або з метою використання як автентичний, вони підробили або переробили документ, чи такий документ використали як автентичний, що підтверджує надання неякісних послуг з підготовки документів для оформлення віз.

02 вересня 2015 року в.о. начальника інспекції ОСОБА_7 відносно ОСОБА_3 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ШР № 0016 та накладено на ОСОБА_3 штраф у розмірі 255 грн.

Як убачається з постанови, ОСОБА_3 не укладав угоди про надання послуги з оформлення документів на видачу національної візи ОСОБА_4 та надав неякісні послуги з підготовки документів для оформлення візи, чим було порушено п.п. 9,25 Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою КМУ від 16.05.1994 № 313 та ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів». ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155, ст. 168-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваною постановою, стверджує, що не є субєктом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частин першої і третьої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 168-1 КУпАП передбачено, що виконання робіт, надання послуг громадянам-споживачам, що не відповідають вимогам стандартів, норм і правил, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, від одного до вісімнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 14, ч. 1 ст. 27 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.Штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Оскільки Кодекс про адміністративні правопорушення України не містить визначення посадової особи, суд виходить з визначення, викладеного у ч. 2 ст. 89 Господарського кодексу України, якою передбачається, що посадовими особами господарського товариства є фізичні особи - голова та члени наглядової ради, виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізор товариства, а також голова та члени іншого органу товариства, наділені повноваженнями з управління товариством, якщо утворення такого органу передбачено установчими документами товариства. Обмеження щодо поєднання однією особою зазначених посад встановлюються законом.

В ході судового розгляду встановлено та не оспорювалось сторонами, що адміністративне стягнення у вигляді штрафу, виходячи з його розміру та передбачених санкціями статей 155, 168-1 КУпАП, накладено відповідачем саме за ст. 168-1 КУпАП. Разом з тим, відповідач не виконав вимог ст. 71 КАС України та не довів, що ОСОБА_3 входить до кола субєктів адміністративної відповідальності, передбачених санкцією статті 168-1 КУпАП, тобто є посадової особою в розумінні ст. 89 ГК України або особою, яка займаються підприємницькою діяльністю.

Таким чином, суд дійшов висновку про противність постанови в.о. начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській областіЗенова О.В. по справі про адміністративне правопорушення від 02 вересня 2015 року серії ШР № 0016, оскільки відповідач при винесенні оскаржуваної постанови залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_3 як менеджер ТОВ «Інтервей» не є субєктом адміністративної відповідальності за ст. 168-1 КУпАП, а отже діяв не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Керуючись статтями 2, 158 - 163, 171-2, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позовМихайлова ОСОБА_8 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області ОСОБА_7 по справі про адміністративне правопорушення від 02 вересня 2015 року серії ШР № 0016 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 255 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.П. Супрун