Справа № 813/467/15
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 р. Справа № 876/2055/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за апеляційною скаргою Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.02.2015 р. по справі за поданням Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Ходорівський м'ясокомбінат» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,

ВСТАНОВИЛА:

31.01.2015 р. Миколаївська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася в суд з поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ходорівський м'ясокомбінат» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна накладеного 30.01.2015 р.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.02.2015 р. у задоволенні подання відмовлено.

Заявник, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суд та винести нове рішення, яким подання задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що товариство з обмеженою відповідальністю «Ходорівський м'ясокомбінат» зареєстровано як юридичною особа з присвоєнням коду , підтвердженням чого є Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно наказу Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 08.12.2014 року № 594 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Ходорівський м'ясокомбінат» з 25.12.2014 року по 28.01.2015 року проводилась перевірка відповідача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, терміном 20 робочих днів з 25.12.2014 року.

Миколаївською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області 28.01.2015 року винесено наказ № 39 «Про продовження терміну проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Ходорівський м'ясокомбінат» терміном 10 робочих днів з 29.01.2015 року.

30.01.2015 року в.о.начальника Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області прийнято рішення від 30.01.2015 року про застосування умовного адміністративного арешту майна ТзОВ «Ходорівський м'ясокомбінат».

Підставою для цього, як вважає податковий орган послужило те, що відповідачем не було допущено в адмінбудинок перевіряючих для вручення наказу № 39 від 28.01.2015 року та не допущено до продовження проведення планової виїзної перевірки, у зв'язку з чим складено акти від 29.01.2015 року про не допуск до проведення перевірки та про неможливість ознайомлення та вручення наказу.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що не знайшов свого підтвердження факт відмови платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби до перевірки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Сторони не заперечують тієї обставини, що податковим органом проведено планову перевірку з 25.12.2014 по 28.01.2015 року і при цьому відповідачем надано всі необхідні документи для проведення перевірки.

Також стороною позивача колегії суддів представлено акт перевірки від 02.02.2015 р. за №2/13-21-22/33562670 про результати планової виїзної перевірки ТОВ «Ходорівський м'ясокомбінат», яку проведено працівникам Миколаївської ОДПІ в період з 25.12.2014 по 28.01.2015 року.

Адміністративний арешт майна платника податків, згідно з п.94.1 ст.94 ПК України, є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до п.п. 94.2.3. п.94.2. Податкового Кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Також відповідно до абзацу 1 п.94.10 ст.94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Згідно з п. 77.4 ст.77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.77.6 ст.77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу, п. 81.1 якою визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

У пункті 81.2 ст.81 ПК України визначено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Відповідно до п. 82.1 ст.82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

В актах від 29.01.2015 року про не допуск до проведення перевірки та про неможливість ознайомлення та вручення наказу, такі підписані головними державними ревізорами-інспекторами Миколаївської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області Костелкович М.І. та Івах О.М.

В зазначених актах стверджується, що «працівниками охоронної служби нас не було допущено в адмінбудинок ТОВ « Ходорівський м'ясокомбінат» для ознайомлення та вручення посадовим особам товариства наказу №39 від 28.01.2015 р., а головним бухгалтером ОСОБА_4 повідомило в усній формі про те, що до продовження проведення планової виїзної перевірки товариства ми не допускаємось. Посадовими особами ТОВ « Ходорівський м'ясокомбінат» пояснення причин не допуску до проведення перевірки не надано».

Поясненнями допитаних в судовому засіданні в якості свідків Костелкович М.І. та Івах О.М. відеозаписом з прохідної встановлено, що ревізор Івах О.М. прибула на продовження перевірки одна, Костелкович М.І. в цей час знаходилась в дорозі і не була присутня при тому, як працівники відповідача не допустили ревізора до продовження перевірки, про це їй стало відомо зі слів ІвахО.М., коли вона підійшла до прохідної заводу.

Поясненнями свідка ОСОБА_4, головного бухгалтера відповідача, встановлено, що на заводі встановлено пропускний режим, тому вільного допуску до адмінбудинку немає, 29.01.2015 року ревізор Івах О.М. прибула на прохідну заводу, працівник охорони покликав головного бухгалтера, така процедура пропуску відбулась усі дні під час проведення планової перевірки. ОСОБА_4 сказала ревізору, що перевірка закінчилась, Івах О.М. повідомила, що перевірку продовжено, однак наказу на її продовження не показувала та не вручала бухгалтеру.

Судом першої інстанції в судовому засіданні оглянуто запис з відеокамери прохідної відповідача з якого не вбачається, що ревізор Івах О.М. не вчиняла дії по врученню наказу про продовження перевірки головному бухгалтеру.

Акт №1 від 29.01.2015р. про не допуск до проведення перевірки та про неможливість ознайомлення та вручення наказу не були підписані відповідачем, позивачем не зроблено відмітку про відмову від підписання відповідачем.

Разом з тим, такі акти складено не за місцезнаходження підприємства, а в приміщенні контролюючого органу та підписано двома особами, одна з яких не була присутньою при вчиненні недопуску до проведення перевірки та недопущення в адмнінбудинок для ознайомлення з наказом.

Також необхідно погодитись з висновком суду першої інстанції, що наведеними доказами спростовано зазначене в актах №1 те, що працівниками охоронної служби не було допущено в адмінбудинок ТОВ « Ходорівський м'ясокомбінат» для ознайомлення та вручення посадовим особам товариства наказу №39 від 28.01.2015 р., так як працівником охоронної служби не вчинено жодних дій щодо недопущення ревізора в адмінбудинок.

Беручи до уваги наведені нормативно-правові акти та встановлені обставини справи, що підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що не знайшов свого підтвердження факт відмови платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби до перевірки.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.02.2015 р. по справі №813/467/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : В.П.Сапіга

Судді: Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 09.12.2015р.