Справа № 2010/2-а-109/11
Суддя: Нев'ядомський Д. В.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дергачівський районний суд Харківської області
Справа № 2010/2-а-109/11
ПОСТАНОВА

іменем України

08.02.2011 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого - судді Нев,ядомського Д.В.

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дергачівському районі Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплати недоплачені, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2008 року до 31.12.2010 року.

Начальник управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області подала до суду заперечення проти позову. В обгрунтування заперечення проти позову зазначила, що нарахування сум за період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року здійснювалось на підставі п.41 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VІ від 28.12.2007 року, а починаючи з 22.05.2008 року суми - на підставі Постанови КМ України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" №530 від 28.05.2008 року. Так позивачу з 01.01.2008 року отримувала надбавку до пенсії як дитинавійни у розмірі: січень-березень по 47,00 грн.; квітень - червень по 48,10 грн.; липень - вересень по 48,20 грн.; жовтень - грудень по 49,20 грн. Розмір підвищення до пенсії у 2009 році складає: щомісячно по 49,80 грн. Також вказала, що позивач підвищення до пенсії за 2007р. не отримував. На підставі вищевикладеного, вважає, що управління діяло згідно діючого законодавства, не порушуючи норм права, що діють в системі пенсійного забезпечення, а отже проти позову заперечувала і нвчжала позов таким, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлені обставини та дослідженні докази.

.Згідно паспорту МК 198520 ОСОБА_1 народилася 3 липня 1940 року.

Згідно відмітки у посвідченні ОСОБА_1 є дитиною війни.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів.

Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та відповідач не заперечує цього факту.

Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальний захист регулюється Законом України "Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантіії передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України „Про Державний бюджет на 2006 рік" від 20.12.2005 року дію ст. 6 зазначеного Закону на 2006 рік зупинено.

Законом України„Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік" від 19.01.2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 року, до статті 110 Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік" було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" запроваджені не були.

Закони України „Про Державний бюджет на 2006 рік" від 20.12.2005 року та „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік" від 19.01.2006 року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року.

Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідача не було підстав нараховувати та сплачуватипозивачеві доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", оскількидо 15.03.2006 року дію зазначеної норми було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимогпозивача які стосуються виплат доплати до пенсії за 2006 рік. Відповідач по справі протягом 2006 року діяв у відповідності з діючим законодавством та не мав підстав здійснювати позивачу щомісячні доплати до пенсії, оскільки до 15.03.2006 року дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була зупинена, а з 15.03.2006 року здійснення доплат, визначено у інший спосіб, тобто поставлено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 року ЗаконуУкраїни "Про Державний бюджет на 2006 рік".

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу підвищення до пенсії за 2007 рік, суд вважає їх підлягаючими задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" зупинено на 2007 рік.

Рі шенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7,9,12,13,14,23,29,30,39, 41, 43, 44,45,46 статті 71, статей 98,101,103,111

Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від

09.07.07 року пункт 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" було визнано такими, що не

відповідає Конституції України (є неконституційними).

Рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді

ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік втратило чинність 09 липня 2007 року.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Дергачівському районі повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України ..Про соціальний захист дітей війни" з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності Законів України „Про Державний бюджет України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року п.41 розділу II Закону України "Про

Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Укреши" було визнано такими,

що не відповідає Конституції України (є не конституційними).

Пунктом 6 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що Рішенні Конституційного Суду

України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з

правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік

та про внесення змін до деяких законодавчих актів У країни'', визнаних неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не

конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України

Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області повинно було нараховувати та

сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 22.05.2008

року по 31.12.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішень щодо неконституційності п. 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих

актів України", ці норми втратили чинність та не підлягали застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у

відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та

здійснювати позивачу відповідні доплати.

Доводи відповідача про те, що з 22 травня 2008 року підвищення до пенсії повинне виплачуватись у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року, не приймаються судом. Обчислення

підвищення пенсії, виходячи з розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року, є порушення засад пріоритету законів над підзаконними актами, а тому розрахунок такого підвищення повинен

здійснюватись з розміру, встановленого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про

загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист

дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими

ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який

би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Законом України " Про Державний бюджет на 2009 рік "дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей" не

зупинено. Відповідно до 4.2 ст. 54 Закону України " Про Державний бюджет на 2009 рік " розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами

України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України . Відповідним Законом, який

встановлює доплату до пенсії дітям війни є Закон України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, відповідач у

2009 році повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей

війни».

Зазначені виплати пенсії не відповідають розміру встановленому ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни .

Таким чином, суд зобовязує відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням сум, які їй уже були виплачені..

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклалавиконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних причин,

Крім того, відповідачем, в порушення ч.2 ст. 71 КАС України не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.З ст.28

зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті,

застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої

норми та відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем

конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої

ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава

взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Ухвалою суду від 08.02.2011 року залишено без розгляду частину позовних вимог позивача у зв»язку з пропущенням строку для звернення до суду, а саме за період з 22.05.2008 року по 26 квітня 2010 року включно.

У відповідності до ст.99 ч.2 КАС України встановлений шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи. Зазанчений строк внесений Законом України від 09 липня 2010 року. Позивач звернулася до суду з позовом 27 жовтня 2010 року, тому підлягає задоволенню позов за період з 27 квітня 2010 року по 31 грудня 2010 року.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. З ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 46, ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік",

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, ст. 28 Закону України "Про

загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про виконання рішень та

застосування практики Європейського суду з прав людини", Положення про Пенсійний фонд України,

затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року за № 121/2001, ст. ст. 1, 3, ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст.

72. 94, 99, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, ст.ст. 163, 167, 186, 160 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в

Дергачівському районі Харківської області про зобов'язання здійснити перерахунок та нарахування

недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни» - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі

Харківської області по не виконанню з 27 квітня 2010 року приписів статті 6 Закону України «Про соціальний

захист дітей війни», яка призвела до порушення прав на своєчасне нарахування та отримання доплати до

пенсії за період з 27.04.2010 року по 31.12.2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області

здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 і з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком

з розміру , встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування за 2010 рік з 27.04.2010 року по 31.12.2010 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати

судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення постанови, а у разі постановлення рішення суду у відсутності сторін, в той же строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя Д.В. Нев,ядомський