Справа № 825/230/15-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2015 р. м. Київ К/800/15422/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (головує в судовому засіданні),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
секретаря Горбатюка В.С.,

за участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Чернігівського міського центру зайнятості на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Чернігівського міського центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

В січні 2015 року ОСОБА_4 пред'явила позов про визнання протиправним і скасування наказу Чернігівського міського центру зайнятості від 13.01.2015 р. № 2 про повернення виплаченої допомоги по безробіттю.

Позов обґрунтувала тим, що вона є самозайнятою особою - адвокатом, але у спірний період адвокатською діяльністю не займалась і доходів не отримувала, тому мала право на отримання допомоги по безробіттю.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі Чернігівський міський центр зайнятості, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що адвокату, який має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю і не призупинив свою діяльність у встановленому порядку, надана законом можливість забезпечувати себе роботою самостійно, що відносить таку категорію громадян до зайнятого населення і виключає можливість їх реєстрації як безробітних. При цьому відсутність доходу від адвокатської діяльності і реєстрації в податкових органах не скасовує статусу адвоката як самозайнятої особи, набуття якого пов'язано виключно з отриманням свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

В запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_4 просить залишити судові рішення без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

Справа розглядається без участі представника відповідача, який належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, та просив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 працювала юрисконсультом 2 категорії сектора з контролю оплати та роботи з боржниками - юридичними особами Департаменту "Теплозбут" КЕП "Чернігівська ТНЦ" ТОВ "Фірма "ТехНова" та 09.09.2013 р. була звільнена з роботи.

29.10.2013 р. ОСОБА_4 подала до Чернігівського міського центру зайнятості заяву про реєстрацію її як безробітної з виплатою допомоги по безробіттю. У заяві, зокрема, зазначила, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

За період з 03.02.2014 р. по 31.10.2014 р. позивач отримала допомогу по безробіттю в сумі 24110,53 грн.

В результаті обміну інформацією з податковими органами до Чернігівського міського центру зайнятості надійшла інформація, що 24.11.2014 р. позивач взята на облік як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність.

На запит Чернігівського міського центру зайнятості про надання інформації щодо здійснення позивачем адвокатської діяльності, зокрема інформації щодо свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, про зупинення або припинення адвокатської діяльності, Рада адвокатів Чернігівської області листом від 29.12.2014 р. № 158 повідомила, що ОСОБА_4 є діючим адвокатом і здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № НОМЕР_1, виданого Чернігівською обласною КДКА 16.03.2012 р.

05.01.2015 р. відповідачем складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, на підставі якого винесено наказ від 13.01.2015 р. № 2 "Про повернення коштів ОСОБА_4", яким доручено заступнику директора ОСОБА_5 вжити заходів щодо повернення ОСОБА_4 24110,53 грн допомоги по безробіттю, виплаченої за період з 03.02.2014 р. по 30.10.2014 р.

13.01.2015 р. позивачу направлено повідомлення про необхідність повернення коштів разом з копією наказу від 13.01.2015 р. № 2.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що наявність свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю лише надає особі право такою діяльністю займатись, але про сам факт здійснення цієї діяльності не свідчить. Водночас позивач адвокатською діяльністю не займалась, в органах податкової служби на облік не ставала, доходів не отримувала, тому відсутні підстави вважати її самозайнятою особою.

Проте з таким обґрунтуванням погодитись не можна.

Відповідно до частин першої і другої статті 2, пункту 1 частини другої статті 17 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення (нормативно-правові акти чи правові акти індивідуальної дії), дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Водночас наказ Чернігівського міського центру зайнятості від 13.01.2015 р. № 2, зміст якого розкрито в судових рішеннях, свідчить про покладення ним обов'язку на посадових осіб центру зайнятості щодо проведення роботи по поверненню ОСОБА_4 коштів. При цьому як в наказі, так і в повідомленні, адресованому позивачу, зазначено, що в разі неповернення коштів в добровільному порядку питання про їх стягнення буде вирішуватись в судовому порядку.

Таким чином, спірний наказ не має обов'язкового характеру для позивача та безпосередньо не породжує правових наслідків у вигляді стягнення коштів, тобто не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 17 КАС України, яке може бути оскаржено до адміністративного суду. Питання правомірності виплати особі допомоги по безробіттю має вирішуватись у спорі про стягнення виплачених коштів.

Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, тому суди першої і апеляційної інстанцій ухвалили судові рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що в силу статті 229 КАС України є підставою для їх скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 221, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу Чернігівського міського центру зайнятості задовольнити.

Скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.