Справа № 2а-19282/10/2670
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ К/800/61214/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі Калініні О.С.

за участю представників сторін:

позивача - Рибак А.Ю.

відповідача - Бужор А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014

та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2012

у справі № 2а-19282/10/2670

за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва Державної податкової служби

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба технічного контролю»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Києва Державної податкової служби, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, звернулась до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба технічного контролю» податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 24 901 998 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2012, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідач в запереченнях на касаційну скаргу просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржувані судові рішення, як такі, що прийняті у відповідності до вимог матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, податковий борг відповідача виник внаслідок несплати податкового зобов'язання із застосуванням звичайних цін з податку на додану вартість, визначеного податковим повідомленням-рішенням № 2/23-04 від 06.09.2010 на суму 24 901 998 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що вказане податкове повідомлення-рішення визнано протиправним та скасовано в судовому порядку.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Як встановлено матеріалами справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.09.2014, по справі № 2а-2230/11/2670 скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 06.09.2010 № 2/23-04 про визначення ТОВ «Служба технічного контролю» суми податкових зобов'язань із застосуванням звичайних цін в розмірі 24 907 998 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи вищезазначене та, з урахуванням того, що правомірність визначення податковим органом грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 24 901 998 грн. була предметом дослідження у справі № 2а-2230/11/2670 і визнана необґрунтованою, тому позовні вимоги щодо стягнення вказаної суми як податкової заборгованості не обґрунтовуються на законодавчому рівні і не підтверджуються належними доказами.

Враховуючи викладене, відсутність порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог є вірним, а касаційна скарга позивача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний