Справа № 2-а-112/10
Суддя: Прикіпєлова Л. В.
Дата ухвалення: 2010-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Глобинський районний суд Полтавської області
Справа № 2-а-112/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області

-ОСОБА_1

-ОСОБА_2

-ОСОБА_3

головуючої судді при секретарі з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора дорожньо-постової служби роти ДПС міста Кременчука ОСОБА_4 - про скасування постанови про притягнення до адміністративної

встановив:

ОСОБА_3 03.11.2009 року звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 26.10.2009 року ВІ № 064009 про притягнення його до адмінвідповідальності. В позовній заяві посилається на те, що 26.10.2009 року він був притягнутий до адмінвідповідальності у відповідності ч.2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу 425 грн. за проїзд на заборонений сигнал світлофора під час керування мікроавтобусом для пасажирських перевезень «Мерседес» № НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці 60 років Жовтня м. Кременчука. Постанова про притягнення його до адмінвідповідальності була винесена інспектором ДПС роти ДПС м. Кременчука ОСОБА_4 Вважає постанову незаконною з тих підстав, що в момент переключення сигналу світлофора з зеленого на жовтий він рухався зі швидкістю 55 км/год та знаходився близько 10 м від межі перехрестя. В даній ситуації він мав право продовжити рух та не наражати на небезпеку пасажирів автобусу бо в разі екстреного гальмування могло відбутись зіткнення з рухаючим позаду автомобілем. Сам проїзд перехрестя ним не був здійснений на червоний сигнал світлофору. Під час складання адмінпротоколу він (позивач) своєї вини не визнав, однак всупереч цьому, інспектор не заслухав свідків якими могли бути, як пасажири автобуса так і перехожі, при складанні протоколу не були з»ясовані і доведені також обставини, які б свідчили, що в діях водія є ознаки проступку за який передбачено адмінвідповідальність, також не задоволено клопотання про надання часу для звернення за правовою допомогою.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить його задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Надав суду заперечення на позов. Просив відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх доказів для розгляду справи, та те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об»єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступного:

Судом встановлено, що постановою інспектора ДПС роти ДПС м. Кременчука від 26.10.2009 року ВІ № 064009 ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Згідно ст. 9 КпАП України адмінправопорушенням (поступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначена постанова ВІ № 064009 винесена з порушенням ст. 33 КпАП України, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність.

При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла цю постанову, вимоги закону не враховані.

При винесенні постанови було порушені права ОСОБА_3, передбачені ст. 268 КпАП України, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 276, 278, 279 280, 285 КпАП України відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об»єктивне з»ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

При розгляді справи не були з»ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_3 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Таким чином суд вважає постанову інспектора незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:

У відповідності до п. 2.1 Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС від 22.10.2003р. № 1217 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2003р. за № 974/8295) при вчинені правопорушень, передбачених КпАП, працівник міліції складає протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 254 КпАП України, яка передбачає складання протоколу в двох екземплярах. При складанні протоколу працівником міліції були порушені права ОСОБА_3 в частині ознайомлення з матеріалами справи, а саме другий екземпляр протоколу не був складений і наданий ОСОБА_3 Також взагалі невідомо чи дійсно складався адмінпротокол так як відповідач ОСОБА_4 в порядку ч.2 ст. 71 КАС таких матеріалів суду не надав.

Адмінпротокол не складається, якщо порушення передбачені ч.2 ст. 122 КпАП України фіксуються за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису (ст.. 258 КпАП України). Однак дані про таке фіксування також відсутні.

При винесенні постанови про адміністративне правопорушення інспектор не вирішив наступні питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чим порушив процедуру підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачену ст..278 КпАП. Крім того було порушення норми статей 252, 279 та 280 КпАП в частині заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідження доказів, вирішення клопотань цих осіб, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 16.8. Правил Дорожнього руху передбачено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Інспектор в постанові не зазначив який саме пункт Правил Дорожнього руху позивачем було порушено.

Виїхавши на сигнал світлофора який дозволяє рух, водій зобов»язаний завершити маневр та звільнити перехрестя, оскільки п. 15.9 ПДР передбачає, що на перехрестях зупинка заборонена. Відповідно до п. 1.10 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Як встановлено водій продовжив рух, виїжджаючи на перехрестя, на жовтий сигнал світлофора.

В позовній заяві позивач виклав свої заперечення щодо безпідставних звинувачень у порушенні Правил дорожнього руху.

Отже, така постанова підлягає скасуванню, як винесена із порушенням закону.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КпАП визначено форму й передбачає основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначає компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно статті 217 КпАП України посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов»язків.

Зі змісту постанови не вбачається, що до повноважень конкретного інспектора належать повноваження щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, та, що її постановлено ним під час виконання службових обов»язків. Додаткових документів з цього питання не надано.

Статтею 222 КпАП передбачено, що від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право лише працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

В постанові відсутня інформація про наявність у особи, яка винесла постанову інспектора ДПС роти ДПС ОСОБА_4 спеціального звання.

Також суд звертає увагу на те, що згідно п.2.9, 2.10 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення від 22.02.2001р. № 185 постанова за справою про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком, українською мовою. Досліджуючи постанову від 26.10.2009 року ВІ № 064009 суд встановив, що вона складена вкрай нерозбірливим почерком і не можна визначитись взагалі на якій мові вона складена, єдине вбачається, що це кирилиця. Текс (окрім печатного) прочитати майже неможливо, читаємі є лише декілька окремих слів. Чим також порушені права позивача, як особи, на інформацію та на захист.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Скасувати постанову ВІ № 064009 від 26.10.2009 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення постанови, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ Л.В. ПРИКІПЄЛОВА