Справа № 2а/13482/11/1370
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Справа № 876/6387/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2012 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кроно-Україна» до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю «Кроно-Україна» звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 08 червня 2011 року №/0/11426 форми «В1» в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 960 482,88 грн. та штрафної санкції у розмірі 1 грн. і №/0/11427 форми «В4» в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 520 413,20 грн. та штрафної санкції у розмірі 1 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2012 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові від 08 червня 2011 року №/0/11426 форми «В1» в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 960 482,88 грн. та штрафної санкції у розмірі 1 грн. і №/0/11427 форми «В4» в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 520 413,20 грн. та штрафної санкції у розмірі 1 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Львові оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що податкові повідомлення-рішення №/0/11426(В1) та №/0/11427(В4) від 08.06.2011 року винесено на підставі акта від 07.06.2011 №621/08-01/31147999 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2011 року.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення №/0/11426(В1) сума завищення бюджетного відшкодування становить 962000,87 грн., штрафна санкція застосована відповідно до п.7 підрозділу 10 Розділу XX Податкового Кодексу України та становить 1 грн. Відповідно до податкового повідомлення-рішення №/0/11427(В4) сума завищення від'ємного значення становить 571191,9 грн., штрафна санкція -1 грн.

Апелянт зазначає, що в акті перевірки не підтверджено факт сплати ПДВ контрагентами позивача до бюджету, також встановлено відсутність контрагента за місцем знаходження, неможливість здійснення господарської діяльності через відсутність трудових ресурсів, транспортних засобів, основних фондів на підприємстві. Також щодо окремих контрагентів виявлено недоліки в заповненні первинних бухгалтерських документів, зокрема товарно-транспортних накладних.

Судом першої інстанції не враховано, що серед постачальників ТОВ «Кроно-Україна» виявлено платників, яким надано ризиковий кредит (які надали податковий кредит і не задекларували податкові зобов'язання, здійснюють операції, не обумовлені економічними причинами (цілями ділового характеру, встановлюються та документуються ознаки нікчемності правочину і т.д.),

Так не підтверджено фактичне постачання товару «Станкотехімпорт», ТзОВ «ТК-Текстиль» на ТзОВ «Кроно-Україна», ТзОВ «НАФТАОПТТОРГ».

ДП «Енерготранссервіс» за період, що підлягав перевірці проводив операції з придбання товарів (робіт, послуг) від підприємств-постачальників групи ризику, а тому також не підтверджено фактичне постачання товару на ТОВ «Кроно-Україна».

ПП«Пірует» не знаходиться за юридичною адресою, рішенням № 627 від 11.04.2011 року анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість. В ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів, встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу незначної чисельності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

ТзОВ «Кроно-Україна» до перевірки не представлено належним чином оформлених документів на фактичність здійснення господарських операцій з ТзОВ «БІТімпекс-Енерджи груп», а саме: у представленому до перевірки акті приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2011 року без № та місця укладання, представник постачальника, комерційний директор ТзОВ «БІТімпекс-Енерджи груп» в особі Задорожного Є. В. та підписав даний акт представник Постачальника, комерційний директор ТзОВ «Бітімпекс-2009» Е.В. Задорожний, що вказує на те що акт не є дійсним, оскільки укладений та підписаний однією посадовою особою, але двох різних фірм, відсутній акт приймання-передачі газу, в якому визначаються фактичні, обсяги спожитого газу за результатами обліку контрольно-вимірювальних приладів, який підтверджує обсяг фактично спожитого газу в звітному періоді, відсутній акт звіряння взаєморозрахунків між ТзОВ «БІТімпекс-Енерджи груп» та ТзОВ «Кроно-Україна».

У ТзОВ «Медео-Захід», встановлено відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, відсутність технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів і транспортних засобів, що свідчить про неможливість самостійно здійснювати фінансово-господарську діяльність. Аналогічні обставини встановлено і по контрагенту позивача ПП «Симетрія», ПП «ДЕЦИМУС», ТзОВ «ЕТРЕЙД-ПРОФІ», ПП «В2 СЕРВІС».

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин. який порушує публічний порядок, є нікчемним. За змістом статті 228 ЦК України правочин, спрямований, зокрема, на незаконне заволодіння майном держави, вважається таким, що порушує публічний порядок, а отже, згідно ч.2 цієї статті, є нікчемним.

Враховуючи факт неможливості здійснювати господарську діяльність контрагентами позивача з причин відсутності основних фондів, виробничих активів та транспортних засобів, то апелянт вважає, що СДПІ ВПП у м. Львові прийшла до правильного висновку про неправомірність формування податкового кредиту ТзОВ «Кроно -Україна».

Враховуючи вище наведене просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2012р. та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що СДПІ ВПП у м. Львові проведно позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Кроно-Україна» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за березень 2011р. про що складено акт від 07.06.2011 р. №621/08-01/31147999 згідно якого ТзОВ «Кроно-Україна» в порушення п. 14.1.18, п. 14.1.179. п. 14.1.181, ст. 14, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198, ст.200, п.201.1, п.201.2 ст.201 Податкового кодексу України завищено податковий кредит за березень 2011р. на суму ПДВ 548 774,96 грн., занижено суму податкового зобов'язання за березень 2011р. в розмірі 22416,94 грн., що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за березень 2011 року на 571 191,9 грн. та завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню за лютий 2011 р. на 855 894,82 грн., що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ на 855 894,82 грн. та завищено суми бюджетного відшкодування ПДВ у березні 2011р. на 962 000,87 грн. На підставі вказаного Акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення №/0/11426 від 08.06.2011р., яким визначено зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 962 000, 87 грн., в тому числі з нарахуванням за таке порушення штрафних санкцій у розмірі 1 грн., а також податкове повідомлення-рішення №/0/11427 від 08.06.2011р., яким визначено зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 571 191,9 грн., в тому числі з нарахуванням за таке порушення штрафних санкцій у розмірі 1 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення від 08 червня 2011 року №/0/11426 та №/0/11427 оскаржувались позивачем в адміністративному порядку, однак були залишені без змін.

Розглядаючи спір судом першої інстанції з'ясовано, що між позивачем та ПП «Пірует» 25.01.2011р. укладений договір на надання послуг по завантаженню і перевезенню лісоматеріалів. ТзОВ «Кроно-Україна» отримало у лютому місяці 2011р. від ПП «Пірует» послуги по завантаженню і перевезенню техсировини та сплатило вартість ПДВ в ціні вказаній у накладних виконавця послуг на загальну суму - 56 178, 15 грн. в т.ч. ПДВ - 9 363, 03 грн., про що свідчить акт виконаних робіт від 31.01.2011р. №31-01. Згідно податкової накладної від 31.01.2011р. ТзОВ «Кроно-Україна» віднесло до податкового кредиту з ПДВ суму - 9 363, 03 грн. Банківським повідомленням від 08.02.2011р. підтверджено факт оплати ТзОВ «Кроно-Україна» за отримані послуги на загальну суму 90 178, 16 грн., в т. числі податок на додану вартість сплачений повністю. В березні місяці 2011р. ТзОВ «Кроно-Україна» отримало від ПП «Пірует» послуги по завантаженню і перевезенню техсировини та сплатило вартість ПДВ в ціні вказаній у накладних виконавця послуг на загальну суму - 954 329,50 грн. в т.ч. ПДВ -159 054, 92 грн., про що свідчать акти виконаних робіт та накладні. На підставі податкових накладних, наявних в матеріалах справи, ТзОВ «Кроно-Україна» віднесло до податкового кредиту з ПДВ суму - 159 054, 92 грн. Банківськими повідомленнями та платіжними дорученнями від 17.03.2011р., від 11.03.2011р., від 22.03.2011р., від 25.03.2011р., від 29.03.2011р. на загальну суму 954 329,50 грн., в т. числі ПДВ на суму 159 054,02 грн. кошти повністю сплачені ТзОВ «Кроно-Україна» за надані послуги. Крім того позивачем надано товарно-транспортні накладні, які свідчать про отримання ТзОВ «Кроно-Україна» від ПП «Пірует» послуг по перевезенню техсировини.

Крім того, ТзОВ «Кроно-Україна» та ПП «СІСТЕМ КАРД-ІФ» уклали договір від 03.01.2011 р. №34/01/2011-ТР-Б на надання послуг по завантаженню і перевезенню лісоматеріалів. Товариство отримало надані ПП «СІСТЕМ КАРД-ІФ» послуги, про що свідчать: акт №1/ТР прийому-передачі послуг від 15.01.2011р. на загальну вартість послуг - 64 266,26 грн., в т. числі ПДВ - 10 710,96 грн. та представлені товарно-транспортні накладні із відмітками номерів машин-перевізників. Платіжними дорученнями від 28.01.2011р. №385 та від 04.02.2011р. ТзОВ «Кроно-Україна» здійснило розрахунки за перевезення лісосировини на загальну суму - 64266,26 грн., в т. числі ПДВ на суму 10 711,04 грн.

Також, ТзОВ «Кроно-Україна» та ТзОВ «Станкотехімпорт» уклали договір поставки товару від 20.01.2011р. №1/11-С та від 01.11.2010р. №01-11/10-Н-01. Позивачем отримано від ТзОВ «Станкотехімпорт», про що свідчать накладні віл 16.02.2011 р., від 11.02.2011р., від 17.02.2011р. товар згідно договору на загальну суму 130 076, 33 грн. Банківськими повідомленнями підтверджено, що кошти загальну суму 130 076,33 грн., в т. числі ПДВ на суму 21 679,39 грн. за товар повністю сплачені ТзОВ «Кроно-Україна» та віднесені до податкового кредиту згідно отриманих податкових накладних від даного контрагента.

Крім того судом встановлено, що ТзОВ «Кроно-Україна» та ТзОВ «ТК-Текстиль» уклали договір поставки товару від 22.02.2011р. №4636. ТзОВ «Кроно-Україна» отримало від ТзОВ «ТК-Текстиль», про що свідчить накладна від 24.02.2011р. товар згідно договору на загальну суму 5 760,00 грн. Банківським повідомленням підтверджено, що кошти на загальну суму 5 760,00 грн., в т. числі ПДВ на суму 960,00 грн. за товар повністю сплачені ТзОВ «Кроно-Україна» та віднесені до податкового кредиту у сумі 960,00 грн. згідно отриманої податкової накладної від даного контрагента.

Також ТзОВ «Кроно-Україна» та ДП «Енерготранссервіс» уклали договір купівлі-продажу електричної енергії від 23.11.2009р. №14/008. Позивачем отримано від ДП «Енерготранссервіс» електроенергію, про що свідчить акт прийому-передачі електроенергії №13 від 28.02.2011р. Банківськими повідомленнями від 08.02.2011р. та від 24.02.2011р., підтверджено, що кошти на загальну суму 1 659 811,41 грн., в т. числі ПДВ на суму 276 635,23 грн. за електроенергію повністю сплачені ТзОВ «Кроно-Україна» та віднесені до податкового кредиту згідно отриманих податкових накладних від даного контрагента.

ТзОВ «Кроно-Україна» та ТзОВ «ЕТРЕЙД-ПРОФІ» 09.12.2010р. уклали договір поставки товару. У лютому місяці ТзОВ «Кроно-Україна» отримало від ТзОВ «ЕТРЕЙД-ПРОФІ» товар згідно договору та сплатило вартість ПДВ в ціні вказаній у прихідних накладних продавця на загальну суму - 678 928,77 грн. в т.ч. ПДВ - 113 154,79 грн. У березні місці 2011 р. позивач отримав від ТзОВ «ЕТРЕЙД-ПРОФІ» товар згідно договору та сплатив вартість ПДВ в ціні вказаній у прихідних накладних продавця на загальну суму - 184 654,67 грн. в т.ч. ПДВ - 30 775,77 грн. На підставі податкових накладних ТзОВ «Кроно-Україна» віднесло до податкового кредиту з ПДВ суму у лютому місяці 2011р. - 113 154,79 грн. та у березні 2011р. - 30 775,77 грн. Банківськими повідомленнями, підтверджено факт оплати за отриманий товар на загальну суму 853 583,37 грн., в тому числі податок на додану вартість сплачений повністю.

Крім того ТзОВ «Кроно-Україна» та ТзОВ «НАФТАОПТТОРГ» уклали договір поставки паливно-мастильних матеріалів №22-10 від 14.09.2010р. позивачем отримано від ТзОВ «НАФТАОПТТОРГ» паливно-мастильні матеріали, про що свідчить прихідна накладна від 15.02.2011р. та послуги з перевезення, що підтверджуються товарно-транспортними накладними. Банківськими повідомленнями від 23.02.2011р., 16.02.2011р. та 04.02.2011р. підтверджено, що кошти за товар та послуги з його перевезення згідно вказаного договору сплачені повністю на загальну суму 220 197,05 грн., в т. числі ПДВ в сумі 36 699,51 грн. та віднесені до податкового кредиту, згідно отриманих податкових накладних від даного контрагента.

ТзОВ «Кроно-Україна» та ПП «В2 СЕРВІС» 03.01.2011р. уклали договір на наданні послуг по завантаження і перевезенню лісоматеріалів №33/01/2011-ТР-Б. У лютому 2011 р. ТзОВ «Кроно-Україна» отримало від ПП «В2 СЕРВІС» згадані послуги, про що свідчать акти прийому-передачі та товарно-транспортні накладні на загальну суму 696 539,03 грн., в т. числі ПДВ - 116 089,83 грн. У березні місяці 2011р. ТзОВ «Кроно-Україна» отримало від ПП «В2 СЕРВІС» послуги з перевезення згідно договору на загальну суму -378 112,61 грн., в тому числі ПДВ - 63 018,78 грн., про що свідчать акти прийому-передачі та товарно-транспортні наклади. На підставі податкових накладних ТзОВ «Кроно-Україна» віднесло до податкового кредиту з ПДВ суму у лютому місяці 2011р. -116 089,83 грн. та у березні 2011р. - 63 018,78 грн. Банківськими повідомленнями підтверджено здійснення оплати за отриманий товар на загальну суму 1 074 651,64 грн., в тому числі податок на додану вартість сплачений повністю.

ТзОВ «Кроно-Україна» та ТзОВ «Медео-Захід» уклали договір на надання послуг по завантаженню і перевезенню лісоматеріалів №07/2011-ТР-КБ від 03.01.2011р. Позивачем отримано від ТзОВ «Медео-Захід» згадані послуги, про що свідчать акти прийому-передачі послуг та товарно-транспортні накладні. Платіжним дорученням від 18.02.2011р підтверджено, що кошти на загальну суму 335 053,63 грн., в т. числі ПДВ на суму 55 842,27 грн. за послуги з перевезення згідно договору сплачені повністю товариством та віднесені до податкового кредиту згідно отриманих податкових накладних від даного контрагента.

ТзОВ «Кроно-Україна» та ПП «Децимус» 03.01.2011р. уклали договір на надання послуг по завантаження і перевезенню лісоматеріалів №30/01/2011-ТР-Б. У лютому місяці позивачем отримано від ПП «Децимус» згадані послуги, про що свідчать акти прийому-передачі та товарно-транспортні накладні на загальну суму 127 576,59 грн., в т. числі ПДВ - 21 262,76 грн. У березні місяці 2011 р. ТзОВ «Кроно-Україна» отримало від ПП «Децимус» послуги з перевезення згідно договору на загальну суму - 269 281,25 грн., в тому числі ПДВ - 44 880,21 грн., про що свідчать акти прийому-передачі та товарно-транспортні накладні Згідно податкових накладних ТзВ «Кроно-Україна» віднесло до податкового кредиту з ПДВ суму у лютому місяці 2011р. - 21 262,76 грн. та у березні 2011р. - 44 880,21 грн. Банківськими повідомленнями підтверджено оплату коштів за отриманий товар на загальну суму 396 857,84 грн., в т. числі податок на додану вартість сплачений повністю.

Також ТзОВ «Кроно-Україна» та ПП «Симетрія» уклало договір купівлі-продажу від 15.12.2010р. №1512/1, відповідно до якого ПП «Симетрія» зобов'язується продати, а ТзОВ «Кроно-Україна» - прийняти товар (агрегат гідравлічний). ТзОВ «Кроно-Україна» отримало товар, про що свідчить прихідна накладна від 03.02.2011р. на загальну суму - 62 400,02 грн., в т. числі ПДВ - 10 400,00 грн. та видаткова накладна від 02.02.2011р. ТзОВ «Кроно-Україна» віднесло до податкового кредиту на підставі отриманої від ПП «Симетрія» податкової накладної від 02.02.2011р. на загальну суму 56 160,02 грн. в т. числі ПДВ у розмірі 9 360,00 грн. Банківським повідомленням про переказ коштів за отриманий товар від 07.02.2011р. на суму 56 150,00 грн., в т. числі ПДВ - 9 360,00 грн. ТОВ «Кроно-Україна» підтверджено оплату за товар.

Крім того, ТзВ «Кроно-Україна» та ТзОВ «БІТімпекс-Енерджи груп» 11.01.2011р. уклали договір постачання природного газу №11. У лютому місяці позивачем отримано газ, про що свідчить акт прийому-передачі природного газу. На підставі податкових накладних ТзВ «Кроно-Україна» віднесло до податкового кредиту з ПДВ суму у лютому місяці 2011р. - 194 848,00 грн. Банківськими повідомленнями підтверджено оплату за отриманий товар на загальну суму 1 169 088;00 грн., в т. числі податок на додану вартість сплачений повністю. У березні місяці 2011р. ТзОВ «Кроно-Україна» отримало від ТзОВ «БІТімпекс-Енерджи груп» газ, про що свідчать акти прийому-передачі природного газу. Банківськими повідомленнями на загальну суму 1 336 101,12 грн. підтверджено оплату за отриманий газ, в т. числі сума ПДВ - 222 683,53 грн. сплачена повністю та віднесена згідно податкових накладних до податкового кредиту.

Задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції правильно враховано, що відповідно до п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Відповідно до п. 198.2. ст.. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Відповідно до п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Підпунктом 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 визначено, що платник податку зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

З огляду на це, суд першої інстанції вірно вважав, що обов'язковою умовою отримання права покупця(замовника) на податковий кредит є наявність первинних бухгалтерських та податкових документів. При цьому, законодавець не пов'язує право покупця на податковий кредит з підтвердженням сплати його постачальниками податку на прибуток та податку на додану вартість до бюджету. Сама по собі несплата податку продавцем, у тому числі внаслідок ухилення від сплати, в разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупця.

ТзОВ «Кроно-Україна» сформувало податковий кредит по податку на додану вартість на підставі належним чином оформлених договорів з згаданими вище контрагентами та отриманих від них видаткових накладних, податкових накладних. Товар, послуги з перевезення, а також виконані роботи були повністю оплачені ТзОВ «Кроно-Україна», що підтверджується платіжними дорученнями чи банківськими повідомленнями про переказ коштів. Не були визнані судом недійсними (які мають ознаки фіктивності) договори, первинні та інші документи суб'єктів господарювання, з якими ТзОВ «Кроно-Україна» мав взаємовідносини, про що вказано в акті перевірки позивача.

Крім того, судом вірно враховано, що на час здійснення господарських операцій позивача з контрагентами усі вони були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а також мали свідоцтва про реєстрацію платниками податку на додану вартість, а відтак ТзОВ «Кроно-Україна» не може нести відповідальність за можливі порушення ними податкового законодавства. А перебування «в групі ризику», можливі податкові зобов'язання чи відсутність за юридичною (фактичною) адресою не є підставами для позбавлення позивача права на віднесення сплачених сум за товар до витрат та податкового кредиту у разі, коли він виконав усі, передбачені законами вимоги, та має усі документально підтверджені розміри витрат та податкового кредиту.

Також у даній спірній ситуації, судом правильно зазначено, що відповідно до ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України(у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Крім того, господарська діяльність повинна здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

З огляду на це, суд першої інстанції правильно вважав, що отриманий від ТзОВ «Станкотехімпорт», ТзОВ «ТК-Текстиль», ДП «Енерготранссервіс», ПП «Пірует», ТзОВ «БІТімпекс-Енерджи груп», ТзОВ «Медео-Захід», ПП «Симетрія», ПП «Децимус», ТзОВ «ЕТРЕЙД-ПРОФІ», ТзОВ «НАФТАОПТТОРЕ», ПП «В2 СЕРВІС» та ПП «СІСТЕМ КАРД-ІФ» товар (послуги, роботи) були використані в господарській діяльності ТзОВ «Кроно-Україна», при цьому позивачем надано товарно-транспортні накладні, які підтверджують факт отримання послуг з перевезення. При цьому, суд першої інстанції правильно зазначив, що необхідність наявності товарно-транспортної накладної в якості первинного документу, що свідчить про отримання послуг з перевезення не є обов'язковою умовою. А зроблені відповідачем висновки про безпідставне формування ТзОВ «Кроно-Україна» податкового кредиту, нікчемності укладених ним угод не відповідають дійсним обставинам справи. Наявність розбіжностей між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів не є достатньою підставою для визнання правочинів нікчемними.

З огляду на наведене вище, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що податкові повідомлення - рішення від 08 червня 2011 року №/0/11426, №/011427 є протиправними, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Верховний суд України в ухвалі від 31.01.2011 року по справі №21-47а10 висловив позицію, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту. Вимога пункту 1.8 статті 1 Закону № 168/97-ВР щодо надмірної сплати ПДВ як необхідної умови повернення з бюджету сум цього податку його платникові стосується саме цього платника і сплати ним податку у ціні придбання товарів (послуг) їх постачальникам. Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного суду України.

Також рішенням Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати; а також зазначає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2012 року по справі № 2а-13482/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 11.12.2015 року