Справа № 826/20603/14
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2015 р. м. Київ К/800/15050/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (головує в судовому засіданні),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
секретаря Горбатюка В.С.,

за участю представника позивача Тюменцевої Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті-Девелопмент" на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 січня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті-Девелопмент" до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

У грудні 2014 року ТОВ "Сіті-Девелопмент" звернулось з позовом про визнання протиправною і скасування постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (далі - відділ ДВС) від 13.10.2014 р. ВП № 44407926 про закінчення виконавчого провадження.

Позов обґрунтувало тим, що постанова про закінчення виконавчого провадження за пунктом 11 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" прийнята державним виконавцем з порушенням встановленого законом порядку і за відсутності для цього правових підстав, адже ТОВ "Сіті-Девелопмент" не є боржником за судовим рішенням, яке підлягало виконанню, тому до нього не можуть бути застосовані наслідки невиконання рішення суду без поважних причин (накладення штрафу і звернення до правоохоронних органів).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 січня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною і скасовано постанову головного державного виконавця відділу ДВС від 13.10.2014 р. ВП № 44407926 в частині закінчення виконавчого провадження та залишено оскаржену постанову в силі в частині направлення до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві подання державного виконавця про вирішення питання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого статтею 382 КК України. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ТОВ "Сіті-Девелопмент" просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Скаргу обґрунтовує доводами, аналогічними викладеним у позовній заяві.

Справа розглядається за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року, яка набрала законної сили, задоволено позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до ТОВ "Сіті-Девелопмент" і ТОВ "Бутовий Камінь" про застосування заходів реагування. Застосовано до ТОВ "Сіті-Девелопмент" та ТОВ "Бутовий Камінь" заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи цих підприємств по будівництву житлового комплексу з житловими будинками терасного типу з підземним паркінгом, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська, 70. Визначено спосіб виконання судового рішення у порядку, передбаченому наказом МНС України від 21.10.2004 р. № 130 "Про затвердження Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів", шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та на двері будівель житлового комплексу з житловими будинками терасного типу з підземним паркінгом, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська, 70. Обов'язок щодо забезпечення виконання рішення покладено на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві. Постанову звернуто до негайного виконання.

30.12.2013 р. окружним судом видано виконавчий лист із зазначенням боржником - ТОВ "Сіті-Девелопмент", стягувачем - Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, за яким 18.08.2014 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 44407926.

29.08.2014 року державним виконавцем виходом за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська, 70, встановлено, що боржником рішення суду не виконано, про що ним складено відповідний акт та прийнято постанову про накладення на керівника боржника - Магомедова Курбан-Магомеда Ях'яєвича штрафу в розмірі 680 грн за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником.

В той же день, 29.08.2014 р., державним виконавцем винесено керівнику ТОВ "Сіті-Девелопмент" вимогу про виконання рішення суду та зупинення роботи підприємства по будівництву житлового комплексу в строк до 10.09.2014 р.

У зв'язку з невиконанням рішення суду станом на 03.10.2014 р. державним виконавцем повторно винесено вимогу про його виконання у строк до 09.10.2014 р.

10.10.2014 р. державним виконавцем виходом за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська, 70, встановлено, що боржником рішення суду не виконано, про що ним складено акт та накладено на керівника боржника штраф в розмірі 1360 грн за повторне невиконання рішення без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк.

13.10.2014 р. державним виконавцем внесено до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві подання про вирішення питання про притягнення керівника ТОВ "Сіті-Девелопмент" до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого статтею 382 КК України (умисне невиконання рішення суду).

Після цього державним виконавцем прийнято постанову від 13.10.2014 р. про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем вжито всі заходи, спрямовані на повне і фактичне виконання рішення суду, але з вини керівника ТОВ "Сіті-Девелопмент" судове рішення залишається невиконаним, тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що державний виконавець діяв у порядку та в спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження", і прийнята ним постанова про закінчення виконавчого провадження є законною. Крім того, божником у виконавчому листі вказано ТОВ "Сіті-Девелопмент", тому саме позивач безпосередньо був зобов'язаний припинити будівельні роботи.

З висновками судів обох інстанцій погодитись не можна, оскільки вони не ґрунтуються на правильній правовій оцінці обставин справи.

Згідно з частиною першою статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої і абзацу другого частини другої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В частині третій вказаної статті наведений перелік дій, які має право вчиняти державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом, тощо.

Відповідно до статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

За правилами статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" в разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Згідно зі статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Отже, законом передбачені різні правові наслідки виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, залежно від того, чи може бути проведено виконання з участю чи без участі боржника.

В силу пункту 11 частини першої статті 49 цього Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Таким чином, виконавче провадження підлягає закінченню за пунктом 11 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" за умови, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, і державним виконавцем здійснено всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, в тому числі накладено на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та внесено подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не з'ясували, чи можливе виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року у встановлений цим судовим рішенням спосіб без участі боржника - ТОВ "Сіті-Девелопмент", та не перевірили, чи міг державний виконавець самостійно або із залученням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві вжити заходів щодо виконання рішення суду відповідно до наданих йому повноважень.

При цьому суд першої інстанції не обґрунтував свого рішення про залишення в силі постанови державного виконавця від 13.10.2014 р. ВП № 44407926 в частині направлення до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві подання для вирішення питання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, зокрема, не зазначив, чи містила оскаржена постанова вказаний припис.

Порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і неповне встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, згідно із статтею 227 КАС України є підставою для скасування ухвалених ними судових рішень і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті-Девелопмент" задовольнити частково.

Скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 січня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.