Справа № 589/3804/15-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 р.Справа № 589/3804/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2015р. по справі № 589/3804/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Шостці та Шосткинському районі Сумської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області (далі по тексту - УПФУ в м. Шостці та Шосткинському районі, відповідач), в якому просив суд : визнати незаконними дії УПФУ в м. Шостці та Шосткинському районі щодо стягнення податку на доходи фізичних осіб та військового збору з суми пенсії, призначеної позивачеві на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 23.12.2010 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області, з метою відновлення права на соціальний захист у повному передбаченому законом обсязі провести позивачеві перерахунок пенсії на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 23.12.2010 року, в розмірі 88 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, починаючи з 01.02.2015 року, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2015 року по справі № 589/3804/15-а, прийнятою в порядку скороченого провадження, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2015 року по справі № 589/3804/15-а, прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що з 01.02.2015 року з його пенсії утримується податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Зазначив, що станом на час призначення йому пенсії пенсійні виплати не підлягали оподаткуванню, відповідні зміни до законодавства щодо оподаткування пенсій відбулися значно пізніше призначення позивачеві пенсії, а відтак, оскільки закони не мають зворотної дії в часі, пенсія позивача не повинна оподатковуватись податком з доходів фізичних осіб та військовим збором. Вважає, що з огляду на положення ст. 22 Конституції України розмір пенсії позивача не може бути зменшений, оскільки це є звуженням конституційних прав позивача. З огляду на вищевикладене, вважає неправомірними дії відповідача щодо утримання з пенсії позивача сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору, а позовні вимоги - такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на приписи ч.8 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Із трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 судом першої інстанції встановлено, що 23 грудня 1996 року позивач прийнятий на посаду помічника Шосткинського міжрайонного прокурора, наказ за №444 від 19 грудня 1996 року (запис №5);

- у липні 1997 року призначений на посаду помічника прокурора м.Шостка, наказ №236 від 07 липня 1997 року (запис №6);

- 30 березня 2000 року у зв'язку з ліквідацією прокуратури м.Шостки призначений на посаду старшого помічника Шосткинського міжрайонного прокурора, наказ №89 від 30 березня 2000 року (запис №7);

- 24 грудня 2010 року звільнений із займаної посади та органів прокуратури за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (ст.38 КЗпП України) згідно з наказом №1136к від 24 грудня 2010 року (запис №8) (а.с.14, 15).

11.02.2015 року позивач звернувся до УПФУ в м.Шостка та Шосткинському району Сумської області із заявою, в якій просив усунути допущені відповідачем при нарахуванні пенсії за лютий 2015 року порушення закону та в подальшому нарахувати раніше призначену пенсію у розмірі 88 відсотків від суми місячної заробітної плати, сплативши при цьому незаконно утримані кошти за лютий 2015 року (а.с.9-10).

Листом УПФУ в м.Шостці та Шосткинському районі Сумської області на адресу ОСОБА_1 від 24 лютого 2015 року за №16/0-1 позивача повідомлено, що розмір його пенсії становить 5003,76 грн., у т.ч. 4819,65 грн. - основний розмір пенсії (5476,87 грн. Х 88%), 184,11 грн. - індексація пенсії. Роз'яснено, що у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» з суми пенсії позивача, що перевищує 3 розміри мінімальної заробітної плати, утримано військовий збір в сумі 20,25 грн. та податок з доходів фізичних осіб в сумі 202,46 грн.

Крім того, повідомлено, що в зв'язку з тим, що у січні 2015 року було автоматизованим способом нараховано пенсію більше встановленого розміру, виникла переплата пенсії за січень 2015 року в розмірі 185,13 грн., та після приведення пенсійної справи позивача у відповідність у лютому 2015 року було утримано переплату пенсії та виплачується згідно норм чинного законодавства (а.с.11-12).

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження та зобов'язання УПФУ в м. Шостці та Шосткинському районі провести перерахунок пенсії позивача з 01.02.2015 року з метою повернення незаконно, на думку позивача, утриманих сум податку на доходи фізичних осіб і військового збору та припинити їх подальше утримання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача у спірних відносинах.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі 5003,76 грн., з яких: основний розмір пенсії - 4819,65 грн., сума індексації пенсії - 184,11 грн.

З суми, яка перевищує три мінімальних розміри заробітної плати нарахованого розміру пенсії позивача з лютого 2015 року, утримується податок з доходів фізичних осіб у розмірі 202,46 грн. та військовий збір у розмірі 20,25 грн.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Разом з тим, відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як встановлено пунктом 38.1 ст.388 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку (п.38.2 ст.38 ПК України).

За визначенням підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

У відповідності до п. 162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку є: 162.1.1. фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; 162.1.2. фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; 162.1.3. податковий агент.

Згідно з пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Пунктом 164.1 статті 164 ПК України визначено, що базою оподаткування податком з доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

З прийняттям Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VII (далі по тексту - Закон № 71-VII) відбулися зміни в Податковому кодексі України, які стосуються оподаткування пенсійних виплат.

Так, відповідно до пп.164.2.19 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України (в редакції п. 35 Закону № 71-VII) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Пунктом 167.1 статті 167 ПК України встановлено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1218 грн., а тому у відповідності до вищевикладених положень ПК України та Закону № 71-VІІ базою оподаткування у 2015 році є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654 грн. на місяць (1218,00 грн. х 3).

Крім того, пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Таким чином, до об'єктів оподаткування військовим збором віднесено загальний місячний оподатковуваний дохід, в тому числі, визначений підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України, суми пенсійних виплат або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.

Згідно з пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України).

Таким чином, органи Пенсійного фонду, в даному випадку, у відповідності до пп. 14.1.180 ст. 14, ст.168 та п. 16-1 розділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України, діють як податкові агенти, обов'язком яких є, зокрема, утримання та перерахування до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Утримання з пенсії позивача податку з доходів фізичних осіб та військового збору передбачено Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.05.2014 року № 71-VІІІ.

Положення даного Закону щодо оподаткування пенсій в частині, що перевищує 3 розміри мінімальної заробітної плати, є чинними, не були визнані неконституційними, а відтак, утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору з пенсії ОСОБА_1 є обов'язком УПФУ в м. Шостці та Шосткинському районі як податкового агента.

Крім того, колегія суддів зазначає, що 17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства України.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

В рішенні від 03 червня 2014 року (Заява N 43331/12, справа "Валентина Ніканорівна Великода проти України") Суд зауважив на змінюваності законодавства про соціальне забезпечення, а також наголосив на тому, що положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення… та не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі.

Суд також зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансовими труднощами, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, які є предметом спору, та економічною політикою. Суд не вважає, що таке зменшення є непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що застосування до спірних відносин положень пп.164.2.19 п.164.2 ст.164, ст.167, пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України в даному випадку не може вважатися звуженням прав позивача та не є підставою для визнання дій УПФУ в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області неправомірними.

З приводу посилань позивача на те, що відповідач, зменшивши розмір пенсії позивача, порушує ст.22 Конституції України, та звужує права позивача щодо отримання пенсії у належному розмірі, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір пенсії, яка нараховується позивачеві, після 01.02.2015 року не зменшився, не змінився у зв'язку з набуттям чинності 01.04.2015 року новою редакцією статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, прийняттям Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ та складає 88% заробітку, як це і було при призначенні пенсії ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідач при утриманні сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору з пенсії позивача в частині, що перевищує 3 мінімальних заробітних плати, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, а відтак, підстави для визнання його дій протиправними у спірних відносинах відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2015р. по справі № 589/3804/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає в силу приписів ч.8 ст.183-2 КАС України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Любчич Л.В. Жигилій С.П.