Справа № 22-а-20938/11
Суддя: Барильська А.П.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія № 10.3.2(1) ОСОБА_1
Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2011 року колегія суддів судової полати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Барильської А.П.

суддів Ляховської І.Є., Карнаух В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконкому Жовтневої районної у місті ради м.Кривого Рогу на постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 01 червня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу про визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої одноразової допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, який в подальшому доповнив та просив суд визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу (надалі УПСЗН) щодо відмови в перерахунку щорічної одноразової допомоги на оздоровлення; зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату недоплаченої суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2007р., 2008р., 2009р. у розмірі 7690 грн.; зобовязати відповідача щорічно забезпечувати позивача першочергово безкоштовно санаторно курортною путівкою, або путівкою на відпочинок, чи одержання за бажанням позивача грошової компенсації у розмірі 70% середньої вартості путівки; зобовязати відповідача в подальшому виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в повному обсязі згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, у зв'язку з чим перебуває на обліку в УПСЗН, та, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII, йому передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат та надання санаторно курортної путівки.

Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 01 червня 2010 року позовні вимоги задоволено частково: поновлено ОСОБА_2 строк для звернення до суду з адміністративним позовом за період 2007р., 2008 р.. Визнано неправомірною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку та виплату позивачу виплат щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат у відповідності до ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008р., 2009р.; зобовязано УПСЗН здійснити перерахунок та провести виплату ОСОБА_2 недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2008р., 2009р., передбачену ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням виплат, які були проведені позивачу. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПСЗН ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нової постанови, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема: неможливість застосування відповідачем до спірних правовідносин показника мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та правомірність дії зазначеного показника відносно визначення розмірів компенсації і допомоги особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки Кабінету Міністрів надано право встановлювати розміри соціальних виплат; суд не врахував, що УПСЗН не є належним відповідачем по справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, що постраждала внаслідок ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильської АЕС, має статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Задовольняючи позовні вимоги за 2008 рік та за 2009 рік, суд першої інстанції виходив з доведеності факту протиправної дії відповідача відносно не виконання ним приписів ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що призвело до порушення прав позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, на своєчасне нарахування та отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, й з обовязку відповідача у звязку з цим здійснити перерахунок у відповідності до вищевказаного Закону та виплатити відповідну суму на його користь.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування на 2008р. та 2009р. норм законодавства, які регулюють порядок та розміри виплат щорічної допомоги учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС .

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. При цьому, ч.3 ст. 48 Закону встановлює, що розмір мінімальної зарплати визначається на момент її виплати.

Відповідно до п.п.11 п.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була викладена в наступній редакції: «одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України»

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 п.п. 11 п.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» був визнаний неконституційним.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, за період з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими визначено що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач отримав допомогу на оздоровлення за 2008 рік -11.07.2008 року у розмірі 100грн., тобто у розмірі меншому, ніж визначено ст.48 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Оскільки Кабінетом Міністрів у 2009 році на виконання ст. 71 цього Закону рішення не приймались, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щорічна допомога на оздоровлення виплачена позивачу за 2009 рік 28.07.2009 року в сумі 100 грн., тобто у розмірі меншому, ніж визначено ст.48 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У звязку з чим, доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо правомірності його дій стосовно нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у розмірі 100 грн., який визначений п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року є необґрунтованими, оскільки вказаний нормативний акт суперечить положенням ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка має пріоритет у застосуванні до врегулювання спірних правовідносин.

Безпідставними є, також, доводи апеляційної скарги стосовно того, що УПСЗН є неналежним відповідачем у справі, оскільки п.4 Постанови Кабінету Міністрів України «Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 936 від 20.09.2005 р. визначено, що виплата таких компенсацій та допомоги провадиться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, яким в даному випадку є Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, на обліку в якого перебуває позивач.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду ухвалена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. у звязку з чим апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, а постанова суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: