Справа № 813/4220/15
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року Справа № 813/4220/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представника позивача Григоришина В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Управління Житлово-комунального господарства і будівництва Трускавецької міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

Управління Житлово-комунального господарства і будівництва Трускавецької міської ради звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому, з урахуванням заяви при збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області при винесенні постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 21.07.15р. у виконавчому провадженні ВП №47995850 та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.07.15р. ВП № 47995850;

- скасувати постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 21.07.15р. ВП №47995850 та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.07.15р. ВП № 47995850;

- визнати протиправними дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бойка О.В. при винесені постанови від 12.08.15р. та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бойка О.В. від 12.08.15р.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що виконавче провадження ВП №47995850 відкрито на підставі наказу Господарського суду Львівської області, згідно з яким Управління житлово-комунального-господарства і будівництва Трускавецької міської ради є боржником. Зазначив, що примусове виконання рішення щодо стягнення з Управління Житлово-комунального господарства і будівництва Трускавецької міської ради повинно здійснюватись Державною казначейською службою України, а тому у державного виконавця відсутні правові підстави щодо проведення виконавчих дій на виконання такого виконавчого документу. 21.07.15р. головним державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Підставою для винесення такої постанови стало те, що виконання наказу Господарського суду Львівської області не належить виконувати органам державної виконавчої служби. Разом з тим, в той же день 21.07.15р. державним виконавцем у зв'язку з самостійним невиконанням судового наказу винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 38 352,07 грн. Позивач вважає, що вказані постанови від 21.07.15р. є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки державним виконавцем не вчинялись дій по виконанню судового наказу Господарського суду Львівської області. Зазначив, що постанови від 21.07.15р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення виконавчого збору в розмірі 38 352,07 грн. скеровано до відділення Державного казначейства у м. Трускавець Львівської області, однак у зв'язку тим, що вказані документи оформлено з порушенням вимог встановлених Законом такі повернуто до відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області. Начальником відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про виправлення описки. Управління Житлово-комунального господарства і будівництва Трускавецької міської ради, вважає, що така постанова є неправомірною, оскільки нею внесено ряд доповнень, що не є виправленням описки. У зв'язку з чим вважає дії по винесенню постанови про виправлення описки та саму постанову неправомірною та просить скасувати таку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надіслав на адресу суду копії матеріалів виконавчого провадження.

За таких обставин суд, на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглянути справу у відсутності представників відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

09.07.15р. на виконання наказу №914/123/15 від 14.05.15р. виданого Господарського суду Львівської області старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Павлишином Т.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47995850. Боржником згідно з вказаним виконавчим документом є Управління Житлово-комунального господарства і будівництва Трускавецької міської ради.

21.07.15р. головним державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову ВП №47995850 про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку з тим, що державний виконавець не може звернути стягнення на кошти боржника, оскільки законом встановлений інший порядок виконання рішення.

Крім того, у зв'язку з тим, що боржником не погашено заборгованість в строк, наданий для самостійного виконання, державним виконавцем 21.07.15р. винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №47995850 та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №47995850.

Відповідачем 24.07.15р. направлено вищезгадані постанови для виконання до відділення Державного казначейства у м. Трускавець Львівської області.

Управлінням Держаної казначейської служби у м. Трускавці Львівської області розглянуто подані до виконання постанови від 21.07.15р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №47995850 та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №47995850. Оскільки такі виконавчі документи оформлено з порушенням установлених вимог, а саме підпункту 1.5.1 пункту 1.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.12р. N 512/5 та пунктів 1, 3, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (не зазначено найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що видали виконавчий документ, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання), такі повернуто відповідачу.

12.08.15р. начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Бойком О.В. винесено постанову про виправлення описки.

Не погодившись з вказаними діями і рішеннями посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області позивач звернувся до суду.

Судом встановлено, що позивачем оскаржуються рішення та дії відповідача про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, які виділені в окреме виконавче провадження.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України « Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлено Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - ЗУ) від 05 червня 2012 року № 4901, який набрав чинності 01 січня 2013 року.

За приписами ч. 1 ст. 2 Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. При цьому частиною 3 вказаної статті передбачено, що органи, установи, організації та особи, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.11р. затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ (надалі Порядок).

Цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Таким чином, порядок стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів чи бюджетних установ врегульовано спеціальним нормативно-правовим актом, за положеннями якого, виконання рішень судів відбувається шляхом безспірного списання коштів з рахунків боржника, відкритих в органах Державного казначейства України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З положень ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Примусове виконання рішення розпочинається за умови ненадання боржником у строки, визначені в постанові про відкриття виконавчого провадження для добровільного виконання рішення, документального підтвердження про повне його виконання та, виходячи з аналізу норм Закону, полягає у вчиненні державним виконавцем ряду заходів та виконанні обов'язків, спрямованих на своєчасне та повне виконання рішення в інтересах стягувача.

Згідно з положеннями ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, стягується за постановою державного виконавця у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання.

У Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.10р., "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" зазначено, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово. Суд може визнати стягнення виконавчого збору необґрунтованим, якщо встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення не узгоджувався зі строками, встановленими Законом, і був нереальним.

Судом враховано, що станом на дату винесення спірних постанов, діяли положення Порядку, згідно з п. 3 якого рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Таким чином, повноваженнями щодо виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів, а також бюджетних установ шляхом безспірного списання таких з рахунків боржника, були наділені виключно органи Державного казначейства України. А тому у державного виконавця були відсутні підстави для примусового виконання рішення про стягнення з Управління Житлово-комунального господарства і будівництва Трускавецької міської ради заборгованості перед ТзОВ «Магістраль».

За наведеного постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Тетюка Романа Мироновича від 21.07.15р. ВП 47995850 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 38352,07 грн. та від 21.07.15р. ВП 47995850 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 182,88 грн. винесені без належних на це підстав та підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання дій державного виконавця при винесенні постанов від 21.07.15р. ВП 47995850 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 38352,07 грн. та від 21.07.15р. ВП 47995850 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 182,88 грн. протиправними, суд заначає, що дії щодо винесення постанови, самі по собі (без постанови), не мають самостійного правового значення, не породжують у позивача жодних обов'язків, а отже й не порушують прав та інтересів позивача. У зв'язку з цим адміністративний позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бойка О.В. при винесені постанови від 12.08.15р. та скасування постанови начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бойка О.В. від 12.08.15р., суд зазначає наступне.

За приписами ч. 3 ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Пунктом 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.12р. № 512/5 (далі - Інструкція) передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п.п. 1.5.1 Інструкції, постанова як окремий документ повинна містити такі обов'язкові реквізити: а) вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову); в) резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця; прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови; г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами; ґ) постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою; д) у разі якщо постанова державного виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 18 Закону. Інші посадові особи органів ДВС у випадках, передбачених Законом та цією Інструкцією, виносять постанови з урахуванням вимог, визначених цим пунктом.

Даною нормою встановлено право державного виконавця у випадку виявлення помилки допущеної при оформленні процесуальних документів, виправити дані недоліки шляхом винесення відповідної постанови.

Варто зауважити, що нормами Закону та Інструкції визначено право виправити лише граматичні чи арифметичні помилки. Зі змісту спірної постанови слідує, що такою внесено до Постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.07.15р. №47995850 відповідні доповнення, а не лише виправлено описку. А саме:

- у резолютивній частині постанови додати пункти 4, 5, 6 при цьому, у пункті 4 зазначити - постанова набирає законної сили з моменту її винесення; у пункті 5 зазначити - строк пред'явлення виконавчого документу до виконання один рік з моменту набрання ним законної сили;

- у пункті 6 зазначити - стягувачем є Держава в особі ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області (, р/р №8795 в ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, м. Львів, пл. Шашкевича, 1).

Суд проаналізувавши виправлення у зазначеній постанові дійшов висновку, що такі дії не можна віднести до виправлення граматичних чи арифметичних помилок. Такі виправлення не носять технічного характеру, ними фактично внесено доповнення до постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.07.15р. №47995850, а тому така постанова прийнята з порушенням встановлених Законом України « Про виконавче провадження» вимог. При цьому, начальник відділу не наділений повноваженнями вносити доповнення до постанови державного виконавця.

У відповідності до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд вважає, що відповідач, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування наявності підстав для винесення оскаржуваних постанов, відтак не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями. 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Тетюка Романа Мироновича від 21.07.15р. ВП 47995850 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 38352,07 грн. та від 21.07.15р. ВП 47995850 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 182,88 грн.

Визнати протиправними дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бойка О.В. при винесенні постанови від 12.08.15р. та скасувати постанову від 12.08.15р.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь Управління Житлово-комунального господарства і будівництва Трускавецької міської ради судовий збір в розмірі 192 (сто дев'яносто дві) гривні 33 копійки.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.