Справа № 2а-46/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ К/800/6183/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненко А.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2014 року у справі за позовом Заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі: Міністерства аграрної політики та продовольства України, Державного підприємства Науково-дослідний, виробничий комбінат "Пуща-Водиця" (надалі - державне підприємство) до Софіївсько-Борщагівської сільської ради (надалі - сільська рада), треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішень сільської ради,

в с т а н о в и л а:

Прокурор звернувся з позовом про визнання недійсними та скасування рішень сільської ради від 04 серпня 2010 року №186, №301, №308, №320, №328 про надання третім особам дозволів на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування позову вказав, що зазначені рішення прийняті за рахунок земельної ділянки, що була надана у постійне користування державному підприємству. Припинення права постійного користування земельною ділянкою державного підприємства відбулося всупереч вимогам частини третьої статті 142 Земельного кодексу України та Статуту цього підприємства.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до рішення сільської ради №2 від 07.07.2010 року було припинено право постійного користування державного підприємства частиною земельної ділянки, що була надана у користування, а рішенням сільської ради № 4 від 04.08.2010 року було затверджено технічну документацію на земельні ділянки, які увійшли до земель запасу сільської ради. При цьому суд вказав на те, що вилучення земельної ділянки відбулось за згодою державного підприємства, у зв'язку з чим дійшов висновку про припинення права постійного користування останнього, та правомірність надання дозволу третім особам на розроблення проекту землеустрою.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2013 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано Рішення Бориспільської міської ради Київської області № 2711-31 -VI від 11 грудня 2012 року. Суд апеляційної інстанції прийняте рішення мотивував тим, що статутом не було передбачено можливості добровільної відмови державного підприємства як землекористувача землями, що належать до державної власності. Крім того, надання такої згоди не погоджувалось з Міністерством аграрної політики та продовольства України, як з власником майна та уповноваженим органом управління. Крім того, апеляційним судом було враховано рішення Апеляційного суду Київської області від 16.01.2013 року у справі №22-ц-5446/12, за участю тих же позивачів та відповідача, у якому суд дійшов висновку про протиправність рішення сільської ради №2 від 07.07.2010 року про припинення права постійного користування земельною ділянкою державного підприємства.

Не погоджуючись з прийнятим судом апеляційної інстанції рішенням сільська рада звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надаючи правову оцінку встановленим судами у справі обставинам, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для її задоволення.

Висновок суду апеляційної інстанції про задоволення позову, відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 28 січня 2014 року у справі 21-459а13 за позовом заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. У зазначеній постанові Верховний Суд зазначив, що приймаючи рішення щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області у власність низці громадян для ведення особистого селянського господарства, Сільрада мала перевірити наявність правових підстав для прийняття такого рішення з урахуванням правового статусу земельної ділянки, в тому числі з огляду на законність прийнятих нею попередніх рішень від 7 липня 2010 року № 2 та від 4 серпня 2010 року № 4 щодо припинення права користування земельними ділянками ДП та затвердження відповідної технічної документації. При цьому необхідно було враховувати положення частини третьої статті 142 ЗК щодо порядку припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок добровільної відмови землекористувача, враховуючи юридичний статус землекористувача та положення його Статуту, виходячи з належності земельних ділянок до земель державної власності. Недотримання Сільрадою зазначених вимог дає підстави для визнання прийнятих рішень стосовно надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок протиправними та їх скасування, оскільки вони прийняті без урахування норм права, що підлягали застосуванню при прийнятті рішень.

За викладеного судова колегія вважає, що висновок суду апеляційної інстанції відповідає правильному застосуванню норм матеріального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку що судом апеляційної скарги були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до закону можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 220, 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець