Справа № 161/17788/15-а
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/587/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гринь О.М.

при секретарі Пилипюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м. Луцьку про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у м. Луцьку про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Свій позов обґрунтовує тим, що з 10.08.2015 року їй призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із загальним стажем роботи для обчислення пенсії 43 роки 5 місяців 26 днів. Однак, спеціальний стаж роботи, який дає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти призначених пенсій, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень вищевказаного Закону, відповідачем обрахований у 29 років 5 місяців 5 днів без врахування її роботи клінічним лаборантом туберкульозного відділення с. Піски Берестечківської районної лікарні з 03.08.1977 року по 15.12.1980 року в подвійному розмірі, а лише в одинарному та роботи лікаря по санітарній освіті у Волинському обласному Будинку санітарної освіти з 03.08.1987 року по 27.03.1989 року, що й стало підставою для відмови відповідачем у призначенні їй такої допомоги, оскільки для її призначення жінкам необхідно мати спеціальний страховий стаж - 30 років. Вважає, що відмова відповідача суперечить ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, а також ст.55 вказаного Закону, відповідно до якої мають право на пенсію за вислугу років працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку із чим просить таку відмову визнати неправомірною та зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити їй грошову допомогу в розмірі десяти пенсій, передбачену пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В ході судового розгляду позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, з врахуванням якої просить суд визнати неправомірними дії УПФ у місті Луцьку щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до п.7-1 перехідних положень до Закону ВР України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязати управління Пенсійного Фонду в м. Луцьку зарахувати до страхового стажу період роботи на посаді лікаря по санітарній освіті у Волинському обласному Будинку санітарної освіти з 03.08.1987 року по 27.03.1989 року, який зарахували до стажу роботи за вислугу років, зобовязати УПФ у місті Луцьку перерахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій за віком у відповідності до п. 7-1 перехідних положень до Закону ВР України від 09.017.2003 № 1058- ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

В судове засідання представник відповідача не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та письмові заперечення проти позову.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення наступних підстав.

З копії трудової книжки позивача встановлено, що з 03.08.1977 року по 15.12.1980 року вона працювала клінічним лаборантом туберкульозного відділення с. Піски Берестечківської районної лікарні та з 03.08.1987 року по 27.03.1989 року - лікарем по санітарній освіті у Волинському обласному Будинку санітарної освіти (а.с. 6-7).

З 10 серпня 2015 року позивачу призначено пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Загальний стаж роботи для обчислення пенсії становить 43 роки 5 місяців 26 днів (а.с.5).

Пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку з письмовою заявою про виплату їй грошової допомоги, згідно пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, однак листом від 29.10.2015 року за вих.№ 9747/02-20-18 відповідачем їй було відмовлено з тих підстав, що стаж її роботи на посадах і в організаціях, визначених Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право призначення пенсії за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року (далі - Перелік №909 від 04.11.1993 року), становить 29 років 5 місяців 5 днів. При цьому, як слідує з даного листа-відмови, до вказаного спеціального стажу відповідачем не зараховано роботу позивача клінічним лаборантом туберкульозного відділення с. Піски Берестечківської районної лікарні з 03.08.1977 року по 15.12.1980 року в подвійному розмірі, а лише в одинарному та роботи лікаря по санітарній освіті у Волинському обласному Будинку санітарної освіти з 03.08.1987 року по 27.03.1989 року, оскільки дані посади не передбачені вищеназваним Переліком №909 від 04.11.1993 року (а.с.5-6).

Вирішуючи спірні правовідносини в розрізі встановлених фактичних обставин та норм чинного пенсійного законодавства України суд виходить з наступного.

Згідно пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Як було встановлено вище, позивач працювала на посаді лікаря по санітарній освіті у Волинському обласному Будинку санітарної освіти з 03.08.1987 року по 27.03.1989 року.

До Переліку закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року, включено, зокрема, такі заклади, як лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади, особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичні центри, а серед посад зазначені лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Згідно з приміткою 2 вказаного Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Як встановлено судом, позивач працювала клінічним лаборантом туберкульозного відділення с. Піски Берестечківської районної лікарні з 03.08.1977 року по 15.12.1980 року.

Згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Туберкульозне відділення с. Піски Берестечківської районної лікарні відноситься до вищевказаних закладів охорони здоровя, а посада клінічного лаборанта відноситься до середнього медичного персоналу, оскільки на посаду лаборанта бактеріологічної лабораторії призначається молодший спеціаліст з медичною освітою, якій опанував програму з лабораторної діагностики по бактеріології, що визначено Примірним положенням про фельдшера-лаборанта (лаборанта) бактеріологічної лабораторії бактеріологічного відділу клініко-діагностичної лабораторії) лікувально-профілактичного закладу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоровя від 28 грудня 2002 року № 500 «Про затвердження примірних положень в бактеріологічній службі системи МОЗ України».

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про неправомірність відмови відповідача в призначенні позивачу грошової допомоги, передбаченої п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки стаж роботи позивача з 03.08.1977 року по 15.12.1980 року - клінічним лаборантом туберкульозного відділення с. Піски Берестечківської районної лікарні та з 03.08.1987 року по 27.03.1989 року - лікарем по санітарній освіті у Волинському обласному Будинку санітарної освіти необхідно зараховувати до спеціального пільгового стажу, тому позивач має достатньо страхового стажу (понад 30 років) на таких посадах, які дають право на пенсію за вислугу років, та який визначає право позивача на отримання грошової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи зміст позовних вимог та вирішення їх по суті спору, з Державного бюджету України в користь позивача слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в сумі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, ч.1 ст.94, ч.4 ст.122, ст.ст. 159-163, 167 КАС України, на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про пенсійне забезпечення", -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління пенсійного фонду у місті Луцьку щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до п.7-1 перехідних положень до Закону ВР України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати управління Пенсійного Фонду в місті Луцьку зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на посаді лікаря по санітарній освіті у Волинському обласному Будинку санітарної освіти з 03.08.1987 року по 27.03.1989 року, який зарахували до стажу роботи за вислугу років.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду в місті Луцьку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій за віком у відповідності до п. 7-1 перехідних положень до Закону ВР України від 09.017.2003 № 1058- ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любомльський районний суд Волинської області, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.