Справа № 823/1120/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1120/15 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Ткачук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Черкаській області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Прокуратура Черкаської області та ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Черкаській області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Прокуратура Черкаської області та ОСОБА_3, в якому просив:

Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Черкаській області № 78 від 10.07.2014 року (в частині скасування наказу №ЧК/:02:001/00001597), №23-2325/14-14-СГ від 25.07.2014 року - про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та №23-3042/14-14-СГ від 01.09.2014 року -про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року - провадження по даній справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Черкаській області №23-3042/14-14-СГ від 01.09.2014 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду - закрито.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держземагентства у Черкаській області № 78 від 10.07.2014 в частині скасування наказу Головного управління Держземагентства у Черкаській області № ЧК/:02:001/00001597.

Не погоджуючись з прийнятою Постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати в повному обсязі Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності скасування та видання відповідних дозволів.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 02.11.2013 звернувся до Головного управління Держземагентства у Черкаській області із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтованою площею 108,19 га в адміністративних межах Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення фермерського господарства.

Наказом Головного управління Держземагентства у Черкаській області від 12.12.2013 №ЧК/:02:001/00001597 надано позивачу дозвіл на розробку документації із землеустрою.

Прокуратурою Черкаської області 08.05.2014 на адресу Головного управління Держземагентства у Черкаській області внесено подання №05/3-659вих-14 «Про усунення порушень земельного законодавства», зокрема, щодо вирішення питання про скасування наказів Головного управління Держземагентства у Черкаській області.

08.07.2014 прокуратура Черкаської області надіслала Головному управлінню Держземагентства у Черкаській області лист №05/3-964вих-14, у якому зазначено, що вищевказане подання прокуратури Черкаської області залишено поза увагою Головним управлінням Держземагентства у Черкаській області в частині неналежного використання земельної ділянки ОСОБА_2 (наказ Головного управління №1597 від 12.12.2013) внаслідок чого земельна ділянка, на якій були особливо цінні ґрунти, втратила такі властивості, що свідчить про незабезпечення орендарем вимог законодавства про охорону ґрунтів.

На виконання подання від 08.05.2014 №05/3-659вих-14 та листа прокуратури Черкаської області від 08.07.2014 №05/3-964вих-14, Головне управління Держземагентства у Черкаській області наказом від 10.07.2014 №78 скасувало накази, в тому числі від 12.12.2013 №ЧК/:02:001/00001597 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

На підставі заяви гр. ОСОБА_3 від 18.07.2014 року наказом Головного управління Держземагентства у Черкаській області № 23-2325/14-14-СГ від 25.07.2014 року надано дозвіл на виготовлення документації із землеустрою стосовно відведення в оренду земельної ділянки площею 108,19 га в адміністративних межах Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області гр. ОСОБА_3

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) - подання - це акт реагування прокурора на виявлені порушення закону з вимогою (вимогами) щодо:

1) усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли;

2) притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності;

3) відшкодування шкоди;

4) скасування нормативно-правового акта, окремих його частин або приведення його у відповідність із законом;

5) припинення незаконних дій чи бездіяльності посадових і службових осіб.

Подання може бути внесено Прем'єр-міністру України, Кабінету Міністрів України, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, міністерствам та іншим центральним і місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, військовим частинам, громадським об'єднанням, органам державного нагляду (контролю), посадовим і службовим особам цих органів, підприємствам, установам та організаціям незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності, фізичним особам - підприємцям.

Відповідний прокурор має бути повідомлений про результати розгляду подання та вжиті заходи у визначений ним строк, що обчислюється з дня отримання подання та не може бути меншим 10 днів.

Колегіальний орган, якому внесено подання, повідомляє про день його розгляду прокурору, який вправі особисто взяти участь у засіданні цього органу.

У разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо:

1) визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині;

2) визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень;

3) визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

Для звернення прокурора з позовом до суду встановлюється 15-денний строк, що обчислюється з дня одержання повідомлення про відхилення подання або в разі неповідомлення прокурора про результати розгляду подання з дня закінчення визначеного прокурором строку для його розгляду.

Аналізуючи вищевикладені положення, колегія суддів зазначає, що протест є обов'язковим лише для органу, якому він адресований та лише в частині обов'язковості його розгляду, але не прийняття за наслідками цього розгляду рішення про задоволення протесту. За результатами розгляду протесту прокурора орган, якому він адресований, може прийняти рішення, як про його задоволення, так і про відхилення протесту. Отже, у разі незгоди з ним особа, прав, свобод, інтересів чи обов'язків якої воно стосується, може оскаржити це рішення, оскільки саме воно породжує правові наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09 квітня 2014 року № К/9991/51747/12.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що подання прокуратури Черкаської області від 08.05.2014 року №05/3-659вих-14 «Про усунення порушень земельного законодавства» (а.с.40-43) не містить вимоги щодо скасування наказу Головного управління Держземагентства у Черкаській області № ЧК/:02:001/00001597, а лист прокуратури Черкаської області від 08.07.2014 року №05/3-964вих-14 (а.с.44) не є обов'язковим для органу, до якого вказаний лист поданий, та не може бути підставою для скасування акту (наказу) Головного управління Держземагентства у Черкаській області повністю чи в окремий частині.

Також, з матеріалів справи вбачається, що наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 05.09.2012 року №417 затверджено Положення про Головне управління Держземагентства у Черкаській області, із п. 9 якого випливає, що акти Головного управління можуть бути скасовані Головою Держземагентства України повністю чи в окремий частині, у тому числі за дорученням Міністра, а також Міністром у разі відмови Голови Держземагентства України скасувати такий акт.

Також колегія суддів критично розцінює посилання апелянта (по аналогії) на Рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування).

Апелянт лише вибірково посилається на дане рішення і лише в тій частині, де говориться про те, що органи місцевого самоврядування можуть скасовувати свої рішення.

А колегія суддів зауважує, що в даному рішенні міститься висновок про те, що «…Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення…».

Як вбачається з матеріалів справи наказом наказ Головного управління Держземагенства у Черкаській області № 23-2325/14-14-СГ від 10.07.2014 року скасовано наказ від 12.12.2013 року, що очевидно зачепає права та інтереси позивача та погіршує його становище.

Отже, наявність лише одного факту внесення прокурором подання не є автоматичною підставою для його задоволення, оскільки державний орган виконавчої влади (відповідач) має право і відхилити подання прокурора у випадку, якщо в органу відсутні повноваження на визнання своїх же наказів, такими, що втратили чинність, або, якщо орган не вбачається порушень закону у своїх же рішеннях.

Враховуючи, що у Головного управління Держземагентства у Черкаській області відсутні повноваження скасовувати свої акти, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у Черкаській області № 78 від 10.07.2014 року в частині скасування наказу Головного управління Держземагентства у Черкаській області № ЧК/:02:001/00001597.

Також, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що наказ Головного управління Держземагенства у Черкаській області № 23-2325/14-14-СГ від 25.07.2014 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою гр. ОСОБА_3 не порушує права, інтереси позивача та не створює для нього жодних правових наслідків, а тому у цій частині позову необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина перша).

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга).

Так, Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 3 ст. 123 ЗК України визначено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, колегія суддів робить висновок про те, що системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що перелік підстав для відмови у наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки є вичерпний та закріплений в ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29 січня 2015 року № К/800/27451/14.

Отже, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою може надаватись необмеженому колу осіб за їх заявами, а тому рішення про надання вказаних дозволів не порушує чиї-небудь права та інтереси.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 203, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.