Справа № 813/116/15
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 р. Справа № 876/7442/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача Лаврик А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_3 14.01.2015 року звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги від 11.11.2014 року №Ф-147-25 про сплату боргу по єдиному соціальному внеску в сумі 6122,16 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби подала апеляційну скаргу. В якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ Державної фіскальної служби винесла вимогу від 11.11.2014 року №Ф-147-25 про сплату боргу по єдиному соціальному внеску в сумі 6122,16 грн., яка зокрема включає недоїмку по соціальному внеску в розмірі 4854,20 грн.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», для фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Як визначено ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця, а максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

У відповідності до ч. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців встановлюється у розмірі 34,7 відсотка бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (у редакції до 13.10.2012 року), платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Згідно з абз.3 цієї ж частини, базовим звітним періодом для фізичних осіб - підприємців є календарний рік.

Із 13.10.2012 року абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку.

У відповідності до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що сума 4854,20 грн. вже була включена у вимогу про сплату боргу від 19.05.2014 року №Ф-147-25 року, яка скасована постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2014 року, котра залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2015 року у справі № 813/5268/14 за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу. Судом було встановлено, що період, за котрий позивачу необхідно сплатити борг у розмірі 4854,20 грн., згідно скасованої вимоги від 19.05.2014 року №Ф-147-25 року, склав період за ІІІ, IV квартали 2013 року та І квартал 2014 року.

З постанови Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2014 року № 813/5268/14 видно, що суд, скасовуючи вимогу про сплату боргу від 19.05.2014 року №Ф-147-25 року, згідно котрої позивач мав сплати боргове зобов'язання у розмірі 4854,20 грн., виходив з того, що ОСОБА_3 підтвердив сплату соціальних внесків за ІІІ, IV квартали 2013 року та І квартал 2014 року належними доказами, а саме платіжними документами, що в свою чергу спростувало наявність у позивача боргу на зазначену суму за вказаний період (ІІІ, IV квартали 2013 року та І квартал 2014 року).

Борг згідно вимоги від 11.11.2014 року №Ф-147-25 зі сплати єдиного соціального внеску виник у позивача за рахунок заборгованості, яка існувала станом на 31.10.2014 року, котра включає ІІІ, IV квартали 2013 року та I квартал 2014 року, а також в дану вимогу включено зокрема, начебто борг за II-ІII квартал 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки сплату позивачем соціальних внесків за ІІІ, IV квартали 2013 року та І квартал 2014 року у розмірі 4854,20 грн. підтверджено рішенням суду, що набрало законної сили (постанова Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2014 року № 813/5268/14), а вимога 19.05.2014 року №Ф-147-25 року, котра була виставлена на зазначену суму скасована судом, то суд вважає, що включення до спірної в даній справі вимоги від 11.11.2014 року №Ф-147-25 зазначеної суми боргу (4854,20 грн.) за ІІІ, IV квартали 2013 року та І квартал 2014 року відбулось без правової на те підстави. А щодо сплати позивачем соціального внеску за II-III квартали 2014 року, то сплата внеску за вказані періоди підтверджується долученим платіжним дорученням №22.

Отже, колегія суддів вважає, що позивач виконав обов'язок зі сплати єдиного соціального внеску, зокрема сплата внеску за ІІІ, IV квартали 2013 року та І квартал 2014 року підтверджується преюдиційним рішенням суду, а сплата за II-III квартали 2014 року доказана платіжними документами долученими до справи, що за даних фактичних обставин справи в суду наявні підстави для визнання протиправною та скасування вимоги від 11.11.2014 року №Ф-147-25 про сплату боргу по єдиному соціальному внеску в сумі 6122,16 грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року у справі №813/116/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 09.12.2015 року