Справа № 724/1700/15-а
Суддя: Руснак А. І.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/1700/15-а
Провадження № 2-а/724/30/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого: судді Руснака А.І.

при секретарі: Микитюк С.В.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин справу за адміністративним позовом адміністративний позов ОСОБА_3 до Хотинської міської ради про визнання протиправним п. 23 рішення Хотинської міської ради № 533/40/15 від 03 червня 2015 року і п. 4 рішення № 557/42/15 від 11 вересня 2015 року і скасувати їх як незаконні,-

.

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із адміністративним позовом, 20 листопада 2015 року позивачка надала суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить постановити рішення, яким визнання протиправним п.23 рішення Хотинської міської ради №533/40/15 від 03 червня 2015 року і п.4 рішення № 557/42/15 від 11 вересня 2015 року і скасувати їх як незаконні.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначила, що по вул. Незалежності, 72 в м. Хотин знаходиться житловий будинок, який складається із приватизованих двох однокімнатних квартир. Квартира №1 належить їй, а квартира №2 належить ОСОБА_4, яка померла 26.12.2006 року. Будинок, розташований на земельній ділянці площею приблизно 19 соток. Після смерті ОСОБА_4 в її квартирі ніхто не проживав, право власності ніким не набувалося.

Після пожежі 05.05.2014 року вказаний будинок став непридатний для проживання.

05.11.2014 року ОСОБА_3 звернулася із письмовою заявою до Хотинської міської ради про виділення 9 соток земельної ділянки, якою до смерті користувалася ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства. Зазначила також, що з 26.12.2005 року і до теперішнього часу ніхто не користувався ні квартирою, ні земельною ділянкою, спадщину ніхто не приймав. 03 червня 2014 року Хотинською міською радою прийнято рішення, яким відмовлено у виділенні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Незалежності,72/2.

11 вересня 2015 року рішенням Хотинської міської ради №557/42/15 внесено зміни до пункту 23 рішення Хотинської міської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічних та проектних документацій із землеустрою в м. Хотин» від 03.06.2015 року №533/40/15, записавши замість слів «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» слова «для ведення особистого селянського господарства».

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив постановити рішення, яким визнання протиправним п. 23 рішення Хотинської міської ради № 533/40/15 від 03 червня 2015 року і п. 4 рішення № 557/42/15 від 11 вересня 2015 року і скасувати їх як незаконні.

Представник Хотинської міської ради позовні вимоги не визнав, зазначив, що на користь ОСОБА_3 в 2012 році було винесено рішення про надання дозволу на розробку технічної документації щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд будівель та споруд в м. Хотині по вул. Незалежності, 72/1 - 0.1000 га, та надано дозвіл на розробку технічної документації щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в м. Хотин по вул. Незалежності, 72/1 0,0003 га. Тобто позичка скористувалася своїм правом на безоплатну передачу земельної ділянки. Крім того, після смерті ОСОБА_4 до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся внук померлої ОСОБА_5.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено, як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Земельним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами Держава делегувала органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади розпорядження землями відповідних територіальних громад, землями комунальної чи державної власності, та делегувала їм вирішення у встановленому законом порядку інших питань в галузі земельних відносин.

Отже, в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України та з урахуванням позиції Конституційного Суду України, викладеного у рішенні від 01.04.2010 року №10-рп/2010, даний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень - органу виконавчої влади, що реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, а тому ця справа має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Питання регулювання земельних відносин, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЗУ «Про місцеве самоврядування», спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно витягу з рішення № 220/15/12 від 27.11.2012 року, Хотинська міська рада вирішила надати ОСОБА_6 дозвіл на розробку технічної документації щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд будівель та споруд в м. Хотині по вул. Незалежності, 72/1 - 0.1000 га, та надано дозвіл на розробку технічної документації щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в м. Хотин по вул. Незалежності, 72/1 0,0003 га (а.с.35).

Як вбачається із висновку постійної комісії з питань житлово-комунального господарства, архітектури та земельних відносин Хотинської міської ради за № 40/3 від 22.05.2015 року, комісія рекомендує міській раді відмовити ОСОБА_3 на виділення земельної ділянки по вул. Незалежності,72/2 в м. Хотин, оскільки згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №11057498 від 27.06.2006 року, довідки Хотинського КРБТІ, державним нотаріусом отримано заяву на прийняття спадщини ОСОБА_5 (а.с.43).

Згідно витягу з рішення № 533/40/15 Хотинської міської ради від 03.06.2015 року, міська рада вирішила відмовити у наданні дозволу ОСОБА_6 на виділення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, по вул. Незалежності, 72/2 (а.с.36).

Згідно витягу з рішення № 557/42/15 Хотинської міської ради від 11.09.2015 року. міська рада вирішила внести зміни до п. 23 рішення Хотинської міської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічних та проектних документацій із землеустрою в м. Хотин» від 03.06.2015 року № 533/40/15, записавши замість слів «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» слова «для ведення особистого селянського господарства» (а.с.38).

Як вбачається із висновку постійної комісії з питань житлово-комунального господарства, архітектури та земельних відносин Хотинської міської ради за № 42/2,1 від 21.07.2015 року, комісія рекомендує міській раді відмовити ОСОБА_3 у виділенні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по вул. Незалежності, 72/2 в м. Хотин, оскільки на вказаній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, яке не належить ОСОБА_3 (а.с.37).

Відповідно до довідки № 262 від 03.10.2015 року виданої Хотинським КРБТІ, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с.15).

Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради-сесії.

Як встановлено судом, власниками двохквартирною житлового будинку по вул. Незалежності,72 в м. Хотин є позивач ОСОБА_3, яка володіє квартирою № 1 та ОСОБА_4 (померла 26.12.2005року), яка володіла квартирою № 2.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЗК України - у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються також і ст.377 Цивільного кодексу.

Отже, цими нормами чітко встановлено, що до особи, яка набула чи набуде право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Відповідно до спадкової справи № 303 за 2006 рік наданої Хотинською державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті ОСОБА_4, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

За таких обставин, у разі прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, спадкоємцям, які набудуть право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, переходить право власності чи користування на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст. 71 ч. 1, ч. 2 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За наведених вище обставин, оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, про безпідставність посилань позивача як на підставу для задоволення адміністративного позову, адже вони жодним чином не свідчать про те, що оскаржені рішення Хотинської міської ради Чернівецької області є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 77 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст. 120 ЗК України, керуючись ст. ст. 2-4, 8, 9, 11, 14, 17, 18, 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Хотинської міської ради про визнання протиправним п. 23 рішення Хотинської міської ради № 533/40/15 від 03 червня 2015 року і п. 4 рішення № 557/42/15 від 11 вересня 2015 року і скасувати їх як незаконні відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з для отримання її копії через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Суддя: А.І. Руснак