Справа № 810/3210/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м.Київ 810/3210/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., за участю секретаря судового засідання Тятькова І.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2

від відповідача - Кулініч А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича про (з урахуванням заяви від 13.10.2015):

- визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. щодо невключения ОСОБА_1 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на суму 142626,87 грн.

- зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонд) гарантування вкладів фізичних осіб, на суму 142626,87 грн. відповідно до договору банківського вкладу (рахунку) № 069-0000006-К05-КRD від 26.03.2014 року, та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію на неї, як вкладника ПАТ «Банк «Київська Русь», який має право на відшкодування за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 142626,87 грн. відповідно до договору банківського вкладу (рахунку) № 069-0000006-К05-КRD від 26.03.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між нею та Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (ПАТ "Банк "Київська Русь", Банк) було укладено договір банківського вкладу (рахунку). Однак, після віднесення Банку до категорії неплатоспроможних, відкликання ліцензії та початку процедури його ліквідації уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волковим О.Ю. її безпідставно не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Фонд).

Посилаючись на порушення уповноваженою особою Фонду приписів Конституції України, Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14, позивач вважає дії відповідача щодо прийняття рішень про не включення її до переліку вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь" протиправними та такими, що не несуть жодних юридично-правових наслідків.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував та зазначив, що ОСОБА_1 не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку з застосуванням наслідків нікчемності правочину щодо перерахування на картковий рахунок позивача 19.03.2015 коштів у розмірі 105000,00 грн. Як на правову підставу визнання нікчемним такого правочину послався на положення пунктів 2 та 7 частини другої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 228 Цивільного кодексу України.

Крім того, зауважив, що умовою відшкодування є наявність у відповідної особи вкладу і статусу вкладника.

На думку відповідача, позивачем не наведено обґрунтованих обставин та не надано достатніх доказів на підтвердження позовних вимог відносно його бездіяльності під час здійснення ним владних управлінських функцій.

Під час судового розгляду справи представник відповідача підтримав доводи заперечень та просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, 26.03.2015 ОСОБА_1 (Клієнт) та ПАТ "Банк "Київська Русь" (Банк) було укладено заяву-договір № № 069-0000006-К05-КRD (далі - Договір) про приєднання до договірних умов та правил відкриття і обслуговування Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" поточних рахунків фізичних осіб, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів - платіжних карток (а.с.9). Сторонами визначено, що предметом цього Договору є відкриття та обслуговування Банком поточного рахунку Клієнта з можливістю використання електронних платіжних засобів - платіжної картки № НОМЕР_1 та видача Клієнтові такої картки.

Підпунктами 4.1 та 4.2 пункту 4 Договору передбачено, що заява-договір, умови та тарифи у сукупності є договором банківського рахунку, а останній є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України.

19.03.2015 ПАТ "Банк "Київська Русь" виконано платіжне доручення № 3710, яке було надано Товариством з обмеженою відповідальністю "Дитячий оздоровчий заклад "Чайка" з перерахування грошових коштів із поточного рахунку № НОМЕР_3, відкритого у цьому ж банку, у розмірі 275000,00 грн. на картковий рахунок відкритий у ПАТ "Банк "Київська Русь" № НОМЕР_2. В призначенні платежу зазначено «поповнення карткового рахунку згідно відомості № 25 від 19.03.» (а.с.10).

З наявної в матеріалах справи платіжної відомості № 25 від 19.03.2015 вбачається, зокрема, що на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано 105000,00 грн., з яких: 95000,00 грн. - поворотно-фінансова допомога та 10000,00 - дивіденди (а.с.11).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що ОСОБА_1 є засновником та генеральним директором та відповідно учасником, що володіє 93% статутного капіталу ТОВ "Дитячий оздоровчий заклад санаторного типу "Чайка", що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.17-30).

Внесення коштів 19.03.2013 на рахунок позивача у розмірі 105000,00 грн. проводилось на підставі рішення загальних зборів учасників товариства "Дитячий оздоровчий заклад санаторного типу "Чайка" від 02.03.2015 про спрямування прибутку ТОВ в розмірі 50% до розподілу на виплати дивідендів учасникам Товариства, а також рішення рішення загальних зборів учасників ТОВ "Дитячий оздоровчий заклад санаторного типу "Чайка" від 10.03.2015 про надання поворотно-фінансової допомоги ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на її картковий рахунок в сумі 95000,00 грн. (а.с. 12-14).

Під час розгляду справи, судом також було встановлено, що при виплаті дивідендів ОСОБА_1 ТОВ "Дитячий оздоровчий заклад санаторного типу "Чайка" 05.03.2015 платіжними дорученнями № 171 та № 172 було сплачено податок на доходи фізичних осіб в сумі 23250,00 грн. та військовий збір у розмірі 6975,00 грн. (а.с.16).

До того ж, позивач підкреслював, що станом на 01.03.2015 на її поточному рахунку вже перебувало 84236,21 грн. та питань відносно законності внесення цих коштів у відповідача не виникало.

Як вбачається з довідки Богуславської регіональної дирекції ПАТ "Банк "Київська Русь", станом на 19.03.2015 залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 становив 142623,71 грн. (а.с.31).

Крім того, даними виписки за договором № 069-0000006-К05-KRD по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.03.2015 по 20.03.2015, виданої ПАТ "Банк "Київська Русь" 17.06.2015 підтверджується, що вихідний залишок коштів на рахунку позивача складав 142626,87 грн. (а.с.32).

Судом з'ясовано, що Правлінням Національного банку України 19.03.2015 прийнято постанову № 190 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" до категорії неплатоспроможних". На підставі такої постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб винесено рішення № 61 від 19.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" (а.с.73-74), згідно з яким з 20 березня 2015 року введено на три місяці тимчасову адміністрацію, а також призначено Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича.

У подальшому, рішенням виконавчої дирекції Фонду № 116 від 15.06.2015 продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" по 19.07.2015 включно; на цей же період продовжено повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича (а.с.75).

17.07.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 138, яким припинено з 17.07.2015 здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" і у цей же день розпочато процедуру ліквідації названого банку із відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб з 17.07.2015, а Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку призначено Волкова О.Ю. строком на 1 рік з 17.07.2015 по 16.07.2015 (а.с.76-77).

Позивач у позові зазначив, що 17.06.2015 на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено оголошення про виплату вкладникам ПАТ "Банк "Київська Русь" коштів за договорами строк дії яких закінчився до 31 березня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). У вказаному оголошенні також зазначалось, що виплати коштів будуть здійснюватися через установи шести банків, у тому числі через ПАТ "Акціонерний банк "Південний", відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

ОСОБА_1 також зазначила, що 18.06.2015 вона звернулась до ПАТ "Акціонерний банк "Південний" з заявою про отримання належних їй коштів за договором банківського вкладу (рахунку) № 069-0000006-К05-KRD від 26.03.2014 у сумі 142626,87 грн. Водночас, у видачі грошових коштів їй було відмовлено на тій підставі, що Уповноваженою особою Фонду її не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

З матеріалів справи вбачається, що 19.06.2015 ОСОБА_1 зверталась до Уповноваженої особи Фонду з заявою про видачу коштів за договором банківського вкладу (рахунку) (а.с.33). Водночас, як стверджує позивач, відповіді на звернення вона не отримувала.

Листом від 17.07.2015 № 6540/28-2826320 за підписом директора Департаменту бізнесу з платіжними картками ПАТ "Банк "Київська Русь", позивача повідомлено, що уповноваженою особою Фонду визнано сумнівною операцію щодо перерахування 19.03.2015 коштів у сумі 105000,00 грн. на її картковий рахунок № НОМЕР_1. За наведених обставин, відповідні документи були направлені Банком на розгляд до правоохоронних органів, а операції за таким рахунком - тимчасово обмежені (а.с.86).

12.10.2015 Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" сформовано повідомлення про нікчемність правочинів (а.с.79-81), зокрема щодо перерахування суми грошових коштів у розмірі 105000,00 грн. на рахунок ОСОБА_1 з призначенням платежу: в розрізі - 95000,00 грн. поворотно-фінансова допомога та 10000,00 грн. - дивіденди.

Визнання такого правочину нікчемним обґрунтовано тим, що кошти надійшли внаслідок "дроблення" рахунку іншого клієнта, що свідчить про те, що ТОВ "ДОЗ СТ "Чайка" мало на меті отримання коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а перерахування відповідних коштів ТОВ "ДОЗ СТ "Чайка" надало можливість йому як власнику вкладу, розмір якого перевищує 200000 грн. та повернення якого не гарантується Фондом, отримати цю суму повністю, що є наданням переваг такому вкладнику перед іншими кредиторами. Крім того, у вказаному повідомленні зазначено, що перерахування відповідних коштів ТОВ "ДОЗ СТ "Чайка" на карткові рахунки ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за відсутності достатнього розміру грошових коштів на кореспондентському рахунку Банку задля задоволення всіх платіжних доручень, виставлених відповідною датою та за умови невиконання інших платіжних доручень (19 березня 2015 року Банком виконано лише 10,93 % отриманих у цей день платіжних доручень) є наданням ТОВ "ДОЗ СТ "Чайка" як клієнту Банку переваг, прямо не встановлених для нього законодавством та внутрішніми документами Банку.

Вважаючи дії відповідача щодо прийняття рішення про невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фондупротиправними та такими, що порушують її право на отримання гарантованої суми вкладу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із такого.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За визначенням у частині першій статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з приписами статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у редакції на час виникнення спірних відносин, виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (частина перша статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до частини першої - третьої статті 27 цього ж Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Частиною п'ятою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону (частина шоста статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року №14 (Положення №14) передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи з сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Пунктами 2, 3 розділу IV Положення передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Як вже зазначалось, відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилався на те, що для отримання відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів особа повинна бути вкладником і мати вклад.

Водночас, як вбачається з листа Уповноваженої особи від 12.10.2015 № 9178/16, позивача, як вкладника за Договором, не включено до переліку вкладників у зв'язку з визнанням нікчемним правочину щодо зарахування на його картковий рахунок коштів у сумі 105000,00 грн.на підставі статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 228 Цивільного кодексу України, посилаюсь на те, що вказаний правочин порушує публічний порядок та спрямований на незаконне заволодіння майна держави.

Суд звертає увагу, що в даному випадку, застосуванню підлягає визначення понять "вклад" і "вкладник", які містяться у статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме: вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; а вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, згідно з наведеними визначеннями, позивач, на підставі договору № 069-0000006-К05-КRD від 26.03.2014, укладеного з ПАТ "Банк "Київська Русь", є вкладником у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Стосовно визнання ПАТ "Банк "Київська Русь" сумнівною операції з перерахування на рахунок ОСОБА_1 коштів у сумі 105000,00 грн., як-то вказано у листі від 17.07.2015 № 6540/28-26320 (а.с.86), суд зазначає про таке.

Критерії визнання операції сумнівною містяться у Положенні про порядок ведення банку даних про сумнівні фінансові операції, затвердженому наказом Державної податкової служби України № 155 від 17.11.2011. У той же час, будь-якої з наведених у вказанному Положенні ознак, яка б давала підстави вважати операцію у даному випадку сумнівною, - не зазначено, доказів сумнівності відповідної операції Уповноваженою особою Фонду до суду також не надано. Разом з цим, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноваженій особі Фонду не надано право на віднесення фінансових операцій до сумнівних та на невключення через це вкладника до відповідного Переліку.

Крім того, відповідно до частини другої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у редакції на час виникнення спірних відносин) протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За приписами частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у редакції на час виникнення спірних відносин) правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з наступних підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Разом з цим, під час судового розгляду справи відповідачем не було надано доказів наявності підстав, які наведені у статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", для визнання нікчемним правочину у випадку, який розглядається.

Стосовно посилань уповноваженої особи Фонду у повідомленні від 12 жовтня 2015 року про нікчемність правочинів із приводу того, що 19 березня 2015 року виконано лише 10, 93 % платіжних доручень, зокрема і доручення про перерахунок коштів на рахунок позивача за відсутності достатнього розміру грошових коштів на кореспондентському рахунку Банку задля задоволення всіх платіжних доручень, що є наданням переваг, то такі доводи суд не приймає до уваги, оскільки позивач безпосередньо не має доступу до проведення операцій із грошовими коштами в банку, при цьому, навіть за умови неналежного виконання працівниками банку своїх посадових обов'язків позивач, як добросовісна сторона договору банківського вкладу (рахунку), не повинен нести відповідні негативні наслідки у зв'язку із цим.

При цьому, суд також звертає увагу, що відповідно до частині другій статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", перевірка правочинів на предмет нікчемності повинна здійснюватись протягом дії тимчасової адміністрації. В даному ж випадку відповідний правочин визнано нікчемним під час процедури ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" у повідомленні від 12 жовтня 2015 року.

Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У силу вимог частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно із частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

За правилами частини третьої цієї ж статті, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Суд також зазначає, що за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом із тим, відповідачем не наведено, а судом не встановлено доказів наявності підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу (рахунку) у досліджуваному випадку; відповідачем також не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Крім того, відповідно положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства вирішується виключно судом.

Судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу (рахунку) позивача відповідачем не надано.

За таких обставин твердження відповідача щодо нікчемності правочину про перерахунок на картковий рахунок ОСОБА_1 суми грошових коштів у розмірі 105000,00 грн. є припущенням, яке не доведено належними доказами у встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу і на ту обставину, що до Переліку вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, не було включено всю суму коштів, яка знаходилась на рахунку позивача станом на 19.03.2015, а нікчемною визнано лише операцію із зарахування на рахунок ОСОБА_1 коштів у сумі 105000,00 грн. При цьому, жодних пояснень і підстав цього як у запереченнях, так і у повідомленні від 12.10.2015 Уповноваженою особою Фонду вказано не було.

Таким чином, відповідачем (до 17.07.2015 - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" Волковим О.Ю., з 17.07.2015 - Уповноваженою особою Фонду на лквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волковим О.Ю.) не доведено наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду як вкладника відповідно до договору банківського вкладу (рахунку) № НОМЕР_1 від 26.03.2014.

За нормами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Це покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова О.Ю. щодо невключения ОСОБА_1, до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на суму 142623,87 грн. щодо невключения ОСОБА_1, до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на суму 142623,87 грн. є протиправними.

Приписами статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Вказаною нормою суд зобов'язаний дати юридичну оцінку діям суб'єкта владних повноважень і визначити спосіб поновлення порушеного права.

Оскільки, протиправними діями відповідача було порушено права позивача, суд дійшов висновку, що поновити порушені права позивача необхідно шляхом зобов'язання відповідача включити ОСОБА_1, до переліку вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на суму 142626,87 грн. відповідно до договору банківського вкладу (рахунку) № 069-0000006-К05-КRD від 26.03.2014.

Крім того, судом також встановлено, що вимога позивача про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" Волковим О.Ю. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію на позивача, як вкладника ПАТ "Банк "Київська Русь", який має право на відшкодування за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 142626,87 грн. відповідно до договору банківського вкладу (рахунку) №069-0000006-К05-КRD) від 26.03.2014 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки такий обов'язок відповідача передбачений у Законі України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

При розгляді даної справи судом також враховано правову позицію Київського апеляційного адміністративного суду, викладену у рішеннях від 17.03.2015 № 826/19286/14, від 19.03.2015 № 826/31/15, від 10.03.2015 № 826/19372/14; Вищого адміністративного суду України, викладену у рішенні від 30.03.2015 К/800/14378/15, К/800/14366/15, К/800/34354/15, від 03.11.2015 в адміністративній справі № 826/7109/15, від 05.11.2015 № К/800/34354/15.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича щодо невключения ОСОБА_1, до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на суму 142626,87 грн. протиправними.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича включити ОСОБА_1, до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на суму 142626,87 грн., відповідно до договору банківського вкладу (рахунку) №069-0000006-К05-КRD від 26.03.2014, та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію на ОСОБА_1, як вкладника публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", яка має право на відшкодування за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 142626,87 грн. відповідно до договору банківського вкладу (рахунку) №069-0000006-К05- КRD від 26.03.2014.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний су.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 08 грудня 2015 р.