Справа № 804/422/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 грудня 2015 р. Справа №804/422/14

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тулянцевої І.В.

при секретарі Баришніковій Д.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Дніпропетровську заяву Державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» про розстрочення виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська до Державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

10.01.14 року УПФУ в Ленінському районі м.Дніпропетровська звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування про стягнення заборгованості у розмірі 178321,88 грн.

Постановою суду від 06.03.2014 року позов задоволаний повністю, з відповідача постановлено стягнути 178321,88 грн.

27.11.2015 року до суду надійшла заява Державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» про розстрочення виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначено, що Державне підприємство «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» знаходиться у скрутному фінансовому становищі через відсутність замовлень та відмову основних замовників від продукції підприємства. Станом на 03.11.2015 року підприємство має заборгованість з оплати праці та обов'язкових платежів у розмірі 24173 480,69 грн., можливість погашення заборгованості рівними частинами, надасть змогу підприємству виконати рішення суду не погіршуючи складну ситуацію на підприжмстві.

Представник заявника подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, підтримала заяву про відстрочення виконання постанови суду та просила її задовольнити.

Представник УПФУ в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Також Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська надані заперечення проти задоволення заявленої заяви, зазначив, що відповідачем не надано жодних доказів про наявність обставин, які зазначені

у статті 263 КАС України та є підставою для можливого розстрочення виконання

постанови суду.

Відповідно до ч.2 ст. 263 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для звернення до суду із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, які ускладнюють виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Зазначена норма кореспондується із приписами статті 36 Закону України «Про виконавче провадження». Так, частиною першою статті 36 цього Закону встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Таким чином, наведена норма пов'язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання рішення, зокрема, у «виняткових випадках» за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

За викладених обставин, суд, вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, та зазначає, що Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено покриття витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, таке покриття не ставиться в залежність від фінансового стану підприємства. Розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на'загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19,12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663. яким визначено порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, також не передбачено можливості відстрочення або розстрочення для підприємств вказаних виплат. Таким чином, скрутний фінансовий стан підприємства не є підставою для розстрочення виконання постанови суду про стягнення з підприємства витрат органів Пенсійного Фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, тому суд встановивши матеріальні інтереси обох сторін, дійшов висновку про те, що невиконання рішення суду порушує державні інтереси та може призвести до негативних наслідків для держави, тому у відстроченні сплати заборгованості слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» про розстрочення виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська до Державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України.

Суддя І.В. Тулянцева