Справа № 826/13947/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2015 року письмове провадження № 826/13947/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до1. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

провизнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни (надалі по тексту - відповідач 1, Уповноважена особа Фонду) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі по тексту - відповідач 2, Фонд), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не включення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Актабанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо не включення позивача в Реєстр вкладників Публічного акціонерного товариства «Актабанк», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів за вкладом в Публічне акціонерне товариство «Актабанк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати відповідача1 включити позивача до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) в Реєстр вкладників Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів за вкладом в Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позову позивач зазначив про протиправну бездіяльність Уповноваженої особи та Фонду щодо невключення його до переліку вкладників та загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки вони суперечать вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та порушують його право на отримання гарантованої суми вкладу.

Представником відповідача 1 подані заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що позовні вимоги позивача до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Приходько Ю.В. є необґрунтованими, оскільки під час складання списку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, під час перевірки правочинів, у тому числі договорів, вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку встановлено, що кошти на рахунок позивача були перераховані іншою фізичною особою, яка зробила декілька таких перерахувань на рахунки інших фізичних осіб, чим штучно створено умови для незаконного отримання відшкодування за рахунок позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У зв'язку з наведеним вище, Уповноваженою особою подано заяву про злочин з вимогою перевірити в діях вказаних осіб складу злочину. Саме до надання відповіді на дану заяву вказані в ній особи тимчасово не були включені до реєстру вкладників. На підставі цього, представник відповідача 1 просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подав до суду письмові заперечення, зазначивши в них, що Загальний реєстр складається виключно на підставі Переліку вкладників, який складається Уповноваженою особою. В даному випадку, у переданому відповідачем 1 переліку, інформація про позивача відсутня, в зв'язку з чим дані про нього не могли бути враховані при складанні Загального реєстру, тому, на думку відповідача 2, Фонд не вчинив жодної протиправної бездіяльності стосовно невключения даних позивача до Загального реєстру, оскільки Фонд не володів і не повинен був володіти жодною інформацією про позивача, окрім тієї, що міститься в переліку вкладників.

Зважаючи на неявку представника відповідачів, судом відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив.

Між ОСОБА_1 (вкладник) та ПАТ «Актабанк» (банк) укладено договір банківського вкладу «Класік» №В41-207498/Т/631436 від 07.08.2014, за умовами якого вкладник передає, а банк приймає грошові кошти в сумі 141 903,15,00 грн. на строк 1 місяць з 07.08.2014 по 07.09.2014 включно під 18 % річних.

Відповідно до підпункту 3.4.1 пункту 3.4 договору банк повернути вкладнику суму вкладу в обумовлений договором строк та сплатити проценти за вкладом.

Як підтверджує меморіальний ордер від 07.08.2014 №214332, на вкладний рахунок позивача зараховано грошові кошти у розмірі 141903,15 грн.

Разом з тим, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Актабанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.01.2015 №6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Актабанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Актабанк» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Актабанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Приходько Юлію Вікторівну строком на один рік з 16.01.2015 по 15.01.2016 включно.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з Фонд з 23.01.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам третьої особи; для отримання коштів вкладники ПАТ «Актабанк» з 23.01.2015 по 04.03.2015 включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «ФІДОБАНК»; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; відшкодування вкладникам ПАТ «Актабанк», які з будь-яких причин не звернуться до банку-агента Фонду в період з 23.01.2015 по 04.03.2015, здійснюватимуться за результатами розгляду їх індивідуальних письмових звернень на адресу Фонду до дня внесення запису про ліквідацію банку як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Дізнавшись про свою відсутність в переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженої особи з проханням роз'яснити про причини такого не включення.

Уповноважена особа у листі від 17.02.20115 №615 повідомила, що під час складання списку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду, виявлено групу договорів банківського вкладу та банківського рахунку, укладених за обставин, що можуть вказувати на приготування до заволодіння державними коштами - коштами Фонду, шляхом штучного створення умов для отримання компенсації вкладів, та подання заяви до прокуратури міста Дніпропетровська заяви про відкриття кримінального провадження за фактами можливого заволодіння коштами Фонду; у разі отримання від правоохоронних органів, в компетенції яких знаходиться питання прийняття процесуальних рішень про закриття кримінального провадження відносно конкретного вкладника ПАТ «Актабанк», рішення про виплату такому владнику суми вкладу в межах відшкодування гарантованої Фондом суми.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо невключення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та невиплату суми за договором вкладу, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст. 1 та ч.3 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами частин 1-4 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Згідно з ч.5 вказаної статті Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч. 6 . 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що після винесення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку Уповноважена особа Фонду формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами та подає його до Фонду, а також формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Положеннями частин 1 та 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Уповноважена особа Фонду має право, зокрема:

- вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

- повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

- звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку;

- залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством;

- приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю;

- зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі;

- вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Поряд з тим, як вбачається з норм ч. 2 ст. 38 зазначеного Закону, на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 07.08.2014 року між позивачем та Банком укладено договір банківського вкладу «Класік» № В41-207498/Т/631436 терміном на 1 місяць під 18% річних.

Позивач зазначив, що того ж дня ним було внесено на вкладний рахунок грошові кошти у розмірі 141 903,15 грн., що підтверджується меморіальним ордером №214332 від 07.08.2014.

Разом з тим, під час здійснення Уповноваженою особою дій щодо перевірки правочинів, укладених банком з позивачем, встановлено, що вказані кошти у розмірі 141 903,15 грн. були перераховані іншою фізичною особою, а саме ОСОБА_3, який 07.08.2014 року зробив декілька перерахувань на рахунки інших фізичних осіб, що підтверджується випискою з рахунку ОСОБА_3, наданою відповідачем 1.

Як стверджує відповідач 1, у випадку запровадження ліквідації банку ОСОБА_3 зміг би отримати свої кошти, заявивши вимоги до реєстру акцептованих кредиторів, відповідно до ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а перерахувати кошти на рахунок позивача, ОСОБА_3 намагався обійти зазначені норми Закону.

Таким чином, шляхом розміщення грошей на рахунку позивача від імені іншої фізичної особи, були штучно створені умови для незаконного отримання відшкодування за рахунок позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як підтверджується матеріалами справи, листами № 5225 від 26.11.2014 та №5251 від 28.11.2014, Уповноважена особа повідомила Фонд, що з початку запровадження тимчасової адміністрації проводиться робота з перевірки окремих платежів та транзакцій, проведених в липні-вересні 2014 року в частині наявності підстав для отримання вкладниками коштів за вкладами. З метою недопущення протиправного відшкодування коштів за вкладами, Уповноважена особа, в зазначених листах, звернулась до Фонду з пропозицією розглянути питання можливості та доцільності тимчасового блокування коштів на рахунках окремих вкладників ПАТ «Актабанк», в тому числі, й на рахунку позивача.

Так, згідно виписки з протоколу засідання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 250/4 від 01.12.2014, а саме пунктів 9.1, 9.2, Фонд вирішив погодити пропозицію Уповноваженої особи щодо тимчасового блокування коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників ПАТ «АКТАБАНК» згідно переліку, наведеному у вищезазначених листах на суму 159 596 365,66 грн. та Відділу організації виплат відобразити блокування у файлах «D» та «Z» Узагальненої бази даних Фонду гарантування відповідно до інформації, наданої уповноваженою особою.

Також, Уповноважена особа Приходько Ю.В. звернулася до прокурора м. Дніпропетровська із заявою про злочин від 21.01.2015 вих.195, в якій зазначено, що значна кількість вкладників мала на вкладених рахунках депозити, які значно перевищують 200 000 грн., проте протягом липня-серпня 2014 року вказані клієнти розмістили належні їм грошові кошти в ПАТ «АКТАБАНК» від імені інших фізичних осіб в сумах близько 200 000 грн., чим було штучно створено умови для незаконного отримання відшкодування, Уповноважена особа просила перевірити в діях таких осіб, в тому числі позивача, складу злочину.

Згідно витягу з кримінального провадження за №0000067 вбачається, що 03.02.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено запис про початок досудового розслідування за ч. 3 ст. 190 КК України.

Суд зазначає, що статтями 37 та 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», передбачено право уповноваженої особи Фонду звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; та обов'язок забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Матеріалами справи встановлено, що Уповноважена особа вчиняла відповідні дії, на виконання своїх повноважень, зазначені дії відповідають вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вживалися дії щодо перевірки правочинів, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню, та повідомлення правоохоронних органів за фактом виявлення можливих протиправних дій відносно банку, тобто в ході розгляду даної справи судом не встановлено пасивної поведінки як відповідача 1, так і відповідача 2, відносно позивача при складанні переліку вкладників та формуванні і затвердженні реєстру вкладників.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень позивача про допущення з боку відповідачів відносно нього протиправної бездіяльності, відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування, як це передбачено Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012.

Таким чином, після закінчення відповідних перевірок, які Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» віднесені до компетенції уповноваженої особи Фонду, відповідач 1 в залежності від отриманих результатів має можливість додатково внести позивача до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплати відшкодування, оскільки позивача на час розгляду справи не включено до переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Більш того, слід зазначити, що банком позивач не включався до переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону; переліку осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку та переліку осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що ще не виконане.

Підсумовуючи викладене, оскільки відповідачем 1 не приймалось рішення про визнання правочину нікчемним та вказану особу не включено до переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом, строк для включення позивача до переліку та реєстру осіб, яким підлягають відшкодуванню кошти, ще не сплив, суд не вбачає порушення прав позивача щодо невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Відтак, вимоги щодо включення позивача до Переліку вкладників ПАТ «АКТАБАНК», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволенню не підлягають.

При цьому, стосовно вимоги позивача про зобов'язання відповідача 2 включити позивача в Реєстр вкладників ПАТ «АКТАБАНК», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів за вкладом в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок коштів Фонду, суд зазначає, що позивач не був включений до переліку вкладників, у зв'язку із чим відповідач 2 не міг здійснювати процедури по виплаті відшкодування. Отже, зазначена позовна вимога є передчасною, оскільки у позивача та відповідача 2 відсутній спір з даного питання.

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши норми законодавства України, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам в їх сукупності, враховуючи те, що судом не встановлено дій чи бездіяльності відповідачів, які суперечили б вимогам, встановлених Конституцією та Законами України, у свою чергу, позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій