Справа № 816/4520/15
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/4520/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Бойка С.С.,

суддів: Молодецького Р.І., Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Носенка М.В.,

представника позивача - Шипіцина О.В.,

представників відповідачів - Арсентьєвої В.В., Чайки М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Еліта" до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Еліта" (надалі - позивач, ПП "Еліта") звернулось до суду з позовом до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - Миргородська ОДПІ), Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС України) про визнання протиправними дій щодо неприйняття для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 18.09.2015 №3, зобов'язання ДФС України зареєструвати та врахувати прийнятою і зареєстрованою у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 18.09.2015 №3, виписану ПП "Еліта".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.10.2015 ПП "Еліта", на підставі укладеного з Миргородською ОДПІ договору про визнання електронних документів від 17.06.2015 №170620151, направило в електронному вигляді для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 18.09.2015 №3. Як підтверджено квитанцією №1, зазначену податкову накладну доставлено до центрального рівня ДФС України 09.10.2015 о 12:11:37, однак не прийнято для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з виявленням помилки - для платника "31459879" не укладено договір про визнання електронної звітності. За твердженням позивача, на момент подання згаданої податкової накладної для реєстрації договір про визнання електронних документів від 17.06.2015 №170620151 та сертифікат посиленого ключа були чинними, а тому ДФС України мала прийняти податкову накладну для реєстрації. До того ж, позивач звертав увагу на те, що Порядок ведення єдиного реєстру податкових накладних не містить такої підстави для відмови у реєстрації податкової накладної, як відсутність договору про визнання електронних документів.

Миргородська ОДПІ позов не визнала, у письмових запереченнях зазначила, що договір про визнання електронних документів від 17.06.2015 №170620151 розірвано у односторонньому порядку за ініціативою контролюючого органу у зв'язку з непідтвердженням перебування ПП "Еліта" за юридичною адресою та він втратив чинність з 01.10.2015.

ДФС України позов не визнала, у письмових запереченнях зазначила, що податкову накладну від 18.09.2015 №3 не прийнято у електронному вигляді у зв'язку з розірванням з 01.10.2015 Миргородською ОДПІ в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 17.06.2015 №170620151 на підставі наявної у контролюючого органу інформації про відсутність позивача за податковою адресою.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представники відповідача проти позову заперечували, наполягали на відмові у задоволенні позовних вимог ПП "Еліта" у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ПП "Еліта" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, /а.с. 18/.

Позивач з 09.06.2015 перебуває на обліку платників податків у Миргородській ОДПІ та зареєстрований платником податку на додану вартість /а.с. 18 - зворот, 19/.

17.06.2015 між ПП "Еліта" та Миргородською ОДПІ укладено договір про визнання електронних документів №170620151, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків у електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу /а.с. 20-21/.

09.10.2015 позивачем, на підставі зазначеного договору, направлено в електронному вигляді для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 18.09.2015 №3 /а.с. 23/.

Як підтверджено квитанцією №1, зазначену податкову накладну доставлено до центрального рівня ДФС України 09.10.2015 о 12:11:37, однак не прийнято для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з виявленням помилки - для платника "31459879" не укладено договір про визнання електронної звітності /а.с. 23 - зворот/.

Вважаючи відмову у прийнятті податкової накладної від 18.09.2015 №3 необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до приписів частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог та відповідним доводам сторін, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут та надалі - в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до положень пункту 201.10 зазначеної статті податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Згідно з пунктом 9 зазначеного порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок під час заповнення податкової накладної; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Колегія суддів зауважує, що визначений пунктом 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних перелік підстав для відмови у реєстрації податкової накладної в Реєстрі є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню чи доповненню на розсуд контролюючого органу.

Відповідачами не надано суду належних (у розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України) доказів наявності визначених Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних підстав для відмови у реєстрації податкової накладної від 18.09.2015 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами позивача про безпідставність відмови контролюючого органу у реєстрації виписаної ПП "Еліта" податкової накладної від 18.09.2015 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стосовно посилань відповідачів на розірвання з 01.10.2015 Миргородською ОДПІ в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 17.06.2015 №170620151 на підставі наявної у контролюючого органу інформації про відсутність позивача за податковою адресою, колегія суддів звертає увагу на те, що наведена обставина, в силу зазначених вище положень Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, не є підставою для відмови у реєстрації податкової накладної.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що відповідачами не надано доказів повідомлення позивача про розірвання договору про визнання електронних документів від 17.06.2015 №170620151.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на 09.10.2015 місцезнаходження позивача у встановленому законом порядку зареєстровано за адресою: вул. Сорочинська, 2, м. Миргород, Полтавська область, 37600 /а.с. 22/.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 09.10.2015 статус відомостей про юридичну особу ПП "Еліта" - відомості підтверджено /а.с. 22/.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи відповідачів щодо відсутності ПП "Еліта" за місцем реєстрації.

До того ж, протиправність рішення Миргородської ОДПІ про розірвання в односторонньому порядку договору з ПП "Еліта" про визнання електронних документів від 17.06.2015 №170620151 підтверджено рішенням ГУ ДФС у Полтавській області від 04.11.2015 вих. №3992/10/16-31-11-22, прийнятого за результатами розгляду скарги позивача на дії посадових осіб Миргородської ОДПІ /а.с. 49-51/. Зокрема, у зазначеному рішенні контролюючий орган вищого рівня визнав, що договір про визнання електронних документів від 17.06.2015 №170620151 розірвано за відсутності на те підстав, визначених Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (затверджено наказом ДПА України від 10.04.2008 №233), та зобов'язав Миргородську ОДПІ вжити всіх необхідних заходів щодо поновлення договору про визнання електронних документів з ПП "Еліта" /а.с. 51/.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у ДФС України підстав для відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 18.09.2015 №3, виписаної ПП "Еліта".

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

А відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, колегія суддів, зважаючи на те, що ведення Єдиного реєстру податкових накладних належить до повноважень ДФС України, вважає за необхідне визнати неправомірними дії ДФС України щодо неприйняття для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 18.09.2015 №3, виписаної ПП "Еліта".

Оскільки Миргородська ОДПІ жодних дій щодо реєстрації зазначеної податкової накладної не вчиняла, підстави для визнання протиправними дій останньої - відсутні, а тому у задоволенні позову в даній частині належить відмовити.

Окрім того, визначаючи належний спосіб захисту порушеного права та законного інтересу платника податків, колегія суддів виходить з приписів частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки у спірних відносинах податкова накладна є прийнятою та вважається зареєстрованою у Єдиному реєстрі податкових накладних з моменту її доставки до ДФС України, що підтверджено квитанцією №1, у резолютивній частині судового рішення необхідно зазначити, що податкову накладну від 18.09.2015 №3, виписану ПП "Еліта", потрібно вважати зареєстрованою у Єдиному реєстрі податкових накладних з 09.10.2015.

Даний спосіб захисту пореного права позивача відповідає позиції Вищого адміністративного суду України, наведеній в інформаційному листі від 24.10.2013 №1486/12/13-13.

За таких обставин, позов належить задовольнити частково.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При цьому, як визначено частиною першою вказаної статті, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за наслідками розгляду справи судом ухвалено рішення про визнання неправомірними дій ДФС України, з останньої на користь позивача належить стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 18 вересня 2015 року №3, виписаної Приватним підприємством "Еліта" ().

Податкову накладну від 18 вересня 2015 року №3, виписану Приватним підприємством "Еліта" (), вважати зареєстрованою у Єдиному реєстрі податкових накладних з 09 жовтня 2015 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () на користь Приватного підприємства "Еліта" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 1218,00 грн (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень).

Постанова набирає законної сили відповідно до положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 04 грудня 2015 року.

Головуючий суддя С.С. Бойко

суддя Р.І. Молодецький

суддя І.Г. Ясиновський