Справа № 761/22425/15-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - Відповідач, ДСНС України) про:

- визнання неправомірними дії ДСНС України щодо виплату Позивачу одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту;

- зобов'язання Відповідача здійснити певні дії, спрямовані на перерахунок ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, у відповідності до пп. 2 п. 2 постанови КМ України від 11.07.2007 року №908 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» та на підставі довідки №407 від 21.07.2014 року, виданої ДСНС України;

- зобов'язання ДСНС України виплатити Позивачу недоплаченої одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у відповідності до пп. 2 п. 2 постанови КМ України від 11.07.2007 року №908 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» та на підставі довідки №407 від 21.07.2014 року, виданої ДСНС України.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки розмір одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю визначається за правилами, передбаченими п. 3 затвердженого постановою КМ України від 11.07.2007 року №908 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, підстави для задоволення позову відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що спричинило постановлення помилкового рішення.

У судовому засіданні представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, повно та всебічно дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Позивач наказом Головного управління ДСНС України у м. Києві від 11.03.2014 року №115 звільнений зі служби та виключений з кадрів ДСНС України у відставку за пунктом 11, 12, 56, 173 та підпунктом 3 пункту 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу з посади старшого сержанта служби цивільного захисту, старшого пожежного 29-ДПРЧ Головного управління ДСНС України у м. Києві з охорони об'єктів (а.с. 4).

На засіданні комісії з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту було прийнято оформлене протоколом від 18.09.2014 року №8 рішення (а.с. 5) про виплату ОСОБА_2 згідно пп. 2 п. 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, затвердженого постановою КМ України від 11.07.2007 року №908, як інваліду ІІ групи одноразову грошову допомогу в сумі 37 138,50 грн.

ОСОБА_2 у березні 2015 року звернувся до ДСНС України із заявою (а.с. 8) про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 42-ми місячного грошового забезпечення з урахуванням всіх видів грошового забезпечення за останньою штатною посадою, з якої Позивача було звільнено з військової служби.

З аналогічною заявою Позивач звернувся до Відповідача й у червні 2015 року (а.с. 9).

Листом від 25.06.2015 року №02-9278/201 (а.с. 10) Відповідач повідомив Позивача про те, що приписи ст. 118 Кодексу цивільного захисту України передбачають виплату одноразової грошової допомоги и у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, порядок та умови виплати якої затверджено постановою КМ України від 11.07.2007 року №908. Оскільки пунктом 3 вказаного порядку передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день установлення інвалідності, а особа, звільнена зі служби, - на день звільнення, виплати були здійсненні у відповідності до вимог законодавства.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. 118 Кодексу цивільного захисту України, п. п. 2, 5, 173, 176 затвердженого постановою КМ України від 11.07.2013 року №593 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, а також п. п. 2, 3 затвердженого постановою КМ України від 11.07.2007 року №908 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, прийшов до висновку, що, обраховуючи розмір грошового забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги за правилами п. 3 Порядку №908, Відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

З таким висновком суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 Кодексу цивільного захисту України у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов'язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Оскільки до набрання чинності вказаним кодексом спірні правовідносини були врегульовані Законом України «Про правові засади цивільного захисту», на виконання приписів ст. 56 вказаного Закону Кабінетом Міністрів України постановою від 11.07.2007 року №908 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, (далі - Порядок 908).

Згідно абз. 3 пп. 2 п. 2 Порядку № 908 грошова допомога виплачується особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі 42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

Виходячи з комплексного аналізу вищезазначених норм, колегія суддів зауважує, що законодавець пов'язує право військовослужбовців на отримання одноразової грошової допомоги з моментом настання інвалідності, спричиненої захворюванням або нещасним випадком, що мали місце в період проходження військової служби.

Як вбачається зі змісту довідки до акту огляду МСЕК (а.с. 6), Позивачу з 25.06.2014 року була встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням військової служби.

Отже, ОСОБА_2 отримав інвалідність у зв'язку з захворюванням, що мало місце в період проходження військової служби, а тому останній має право на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі, визначеному приписами Порядку № 908.

Стверджуючи про необґрунтованість посилання Позивача на те, що одноразова грошова допомога була виплачена останньому у меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством, суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до п. 3 Порядку №908 в редакції, яка діяла на момент встановлення ОСОБА_2 інвалідності ІІ групи, розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що виплата Позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 37 138,50 грн., що складає 42-місячне забезпечення у розмірі 884,25 грн. згідно довідки ГУ ДСНС України у м. Києві від 09.07.2014 року №317 (а.с. 28), відповідає вимогам чинного на момент встановлення ОСОБА_2 інвалідності законодавства.

Посилання Апелянта на те, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), судова колегія оцінює критично, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, в силу положень Порядку №908 саме для визначення розміру одноразової грошової допомоги до складу останньої включаються оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років, посадовий оклад.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог, оскільки Відповідачем було вірно обраховано розмір одноразової грошової допомоги, яка належала Позивачу до виплату.

Поряд з цим, вирішуючи спір, Шевченківський районний суд м. Києва не врахував такого.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Водночас, згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відтак, вирішуючи питання про предметну підсудність справи окружному адміністративному суду, необхідно, насамперед визначити предмет спору та як наслідок неможливість його розгляду місцевим загальним судом як адміністративним.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, предметом спору є, зокрема, зобов'язання центрального органу виконавчої влади - ДСНС України виплатити Позивачу одноразову грошову допомогу при встановленні інвалідності.

Дана вимога є вимогою про здійснення соціальних виплат, а відтак охоплюється приписами п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України і підлягає розгляду місцевим загальним судом як адміністративним.

Разом з тим, судовою колегією враховується, що поряд з вимогою про зобов'язання Відповідача виплатити одноразову грошову допомогу Позивачем заявлено позовну вимогу про визнання неправомірними дій Відповідача щодо невиплати такої допомоги.

Зазначена вимога, адресована до органу державної виконавчої влади, в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України підлягає розгляду окружним адміністративним судом.

Тобто, Позивачем заявлено пов'язані між собою позовні вимоги.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 21 КАС України якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було дотримано правил предметної підсудності даної справи, що спричинило її розгляд неповноважним судом.

Аналогічна позиція випливає зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.10.2013 року у справі №К/9991/18285/11.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказаний спір повинен був розглядатися Окружним адміністративним судом м. Києва, уповноваженим на це приписами ст. ст. 18, 24 КАС України, а не Шевченківським районним судом м. Києва.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва підлягає скасуванню як така, що ухвалена неповноважним судом.

Керуючись ст.ст. 18, 21, 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії - скасувати як таку, що ухвалена неповноважним судом.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий судя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.