Справа № 2а-3599/10/1970
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ К/800/26679/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Збаразької виправної колонії №63 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Тернопільській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом Державної фінансової інспекції в Тернопільській області

до відповідача Збразької виправної колонії №63 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Тернопільській області

про стягнення 95089,49гр., -

В С Т А Н О В И В :

10.11.2010р. до суду надійшов позов Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області, правонаступником якого є Державна фінансова інспекція в Тернопільській області (далі Фінінспекція) про стягнення зі Збаразької виправної колонії №63 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Тернопільській області (далі Виправна колонія) 95089,49гр. Позов мотивовано тим, що за наслідками проведеної Фінінспекцією ревізії діяльності відповідача встановлено, що внаслідок безпідставного нарахування працівникам Виправної колонії надбавок, за 2008рік та січень-березень 2010р. зайво виплачено заробітної плати та грошового забезпечення на загальну суму 145361,03гр. Відповідачу було направлено вимогу із зобов'язанням вчинити дії по усуненню порушень законодавства, проте Виправна колонія виконала її лише частково. На цій підставі позивач просив стягнути з відповідача 95089,49гр.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.11.2010р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2014р. рішення суду першої інстанції скасовано та задоволено позов.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, Виправна колонія звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просила її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції. При цьому скаржник зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

У своїх запереченнях позивач вважає постанову апеляційного суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за наслідками проведеної позивачем ревізії складено акт №08-22/16 від 6.07.2010р. та 16.07.2010р. направлено в адресу Виправної колонії вимогу №19-08-13-14/3769 про усунення виявлених ревізією порушень.

З матеріалів справи вбачається, що під порушеннями, які призвели до незаконних, на думку Фінінспекції, виплат надбавок і доплат працівникам Виправної колонії, позивач розуміє виплати надбавок за безперервну роботу працівникам, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу та включення до вислуги років періодів навчання у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких не присвоювалось офіцерське звання.

Задовольнивши адміністративний позов, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо його обґрунтованості та вірно застосував при цьому норми матеріального права, що регламентують спірні правовідносини, зокрема, Наказ Державного департаменту України з питань виконання покарань від 11.11.2005р. N184 «Про впорядкування умов оплати праці працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу» та положення Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" і Постанови Кабінету міністрів України №393 від 17.07.1992р., якими не передбачено можливості зарахування до вислуги років періоду навчання у цивільному вищому навчальному закладі по закінченні якого не було присвоєно офіцерське (спеціальне) звання.

Така позиція відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним в постанові від 10.03.2015р. у справі №21-411а14.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновків, що доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування чи зміни постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанцій не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222,223,224,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Збаразької виправної колонії №63 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Тернопільській області залишити без задоволення, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2014р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз