Справа № 188/1470/15-а
Суддя: Полубан М. П.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/1470/15-а
Провадження № 2-а/188/32/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі - Філіповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Петропавлівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов"язання призначити , нарахувати і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання

ВСТАНОВИВ:

10.11.2015 р. позивач звернулася з даним позов до відповідача та зазначає , що постановою Верховної ОСОБА_2 України від 16.07.2015 р. за № 636-УШ її було звільнено з посади судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у відставку відповідно до п. 9 ч.5 ст. 126 Конституції України .

Згідно з вищезазначеного постановою ВР України наказом голови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12.08.2015 р. № 36-к її відраховано зі штату Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.

11.09.2015 р. Першотравенським міським судом їй було надано пакет відповідних документів для звернення до відповідача для призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці .

З подання Першотравенського міського суду Дніпропетровської області , довідок суду , ТУ ДСА у Дніпропетровській області та копії трудової книжки її стаж роботи судді , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання , становить 22 роки 05 місяців та один день . Заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання становить 1827 ( вісімнадцять тисяч двісті сімдесят ) грн. 00 коп. до 01.09.2015 р. , а з 01.09.2015 р. 20670 ( двадцять тисяч шістьсот сімдесят ) грн. 00 коп.

Відповідно до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонуд України , затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008 р. № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 р. за № 200/14891 , після отримання в суді 11.09.2015 р. необхідного пакету документів для призначення щомісячного довічного грошового утримання , 12.09.2015 р. вона звернулася до відповідача за призначенням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці , на підставі ч. 3 ст. 133 ЗУ " Про судоустрій та статус суддів " від 07.07.2010 р. № 2453-УІ та ст. 141 даного Закону України , викладеного в новій редакції від 12.02.2015 р. № 192 -VІІІ " Про забезпечення права на справедливий суд " куди ї листом від 21.09.2015 р. було запропоновано з"явитися особисто , а після її явки 29.09.2015 р. було запропоновано написати ще одну заяву про призначення довічного грошового утримання , в призначені та виплаті якого їй відмовлено рекомендованим листом за вих. № 04/Б/ 70 від 13.10.2015 р. , про який її повідомлено поштою 22.10.2015 р. та який вона отримала у поштовому відділені 23.10.2015 р.

Відмовляючи у призначені довічного грошового утримання , відповідач послався на норми ЗУ від 02.03.2015 р. № 213-УІІІ " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення " ( далі Закон № 213-УІІІ ) , яким передбачено певне застереження щодо умов і підстав скасування спеціальних видів пенсій ( довічного грошового утримання ) , зокрема й суддям у відставці. Усно їй було роз"яснено , що вона має право тільки на поновлення і виплату раніше призначеної у 2005 році пенсії за віком.

Вважає , що відмова відповідача у нарахуванні , призначені та виплаті довічного грошового утримання , грубо порушує її гарантії матеріального забезпечення та соціального захисту , як судді у відставці. Далі позивач дає своє обгрунтування своїх позовних вимог , при цьому посилається на рішення Конституційного Суду України від 18.06.2007 р. № 4-рп/2007 та інших рішень даного суду щодо гарантування матеріального забезпечення суддям у відставці.

Також зазначає , що вона отримала право на відставку ще 12.03.2013 р. ( оскільки обрана суддею 12.03.1993 р. згідно даних її трудової книжки ) , фактично звернулася з заявою про відставку до ОСОБА_2 юстиції та Верховної ОСОБА_2 України 25.11.2014 р. , яка отримана ВРЮ 01.12.2014 р. та передана до ВР 18.06.2015 р. , відставка була прийнята тільки 16.07.2015 р. , що підтверджується постановою ВР України за № 636-УІІІ , що суперечить чинному законодавству.

У своєму позові позивачка просить суд :

1. Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Петропавлівському районі Дніпропетровської області у призначені , нарахуванні та виплаті їй , ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання , як судді у відставці - протиправною .

2. Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Петропавлівському районі Дніпропетровської області призначити , нарахувати та виплачувати їй , ОСОБА_1 , щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 84 % від грошового утримання судді , який працює на відповідній посаді на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області про заробітну плату від 26.08.2015 р. № Б-с-1452 та довідки Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2015 р. № 7230 , починаючи з 13.08.2015 р.

3. Відповідно до ст. 94 КАС України просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати у виді судового збору в розмірі 551.20 грн.

4. На підставі ст. 256 КАС України присудження довічного грошового утримання в межах суми стягнення за один місяць виконати негайно .

5. Розглянути справу у її відсутність згідно п. 4 ст. 122 КАС України .

6 Інформацію про розгляд справи повідомити за телефоном ( 066-928-00-77 ).

Сторони в судове засідання не з"явилися .

Представник відповідача надав суду заяву про слухання справу у її відсутність , в порядку письмового провадження та надала суду письмові заперечення , в яких викладає свої обгрунтування та просить суд в позові відмовити .

Суд ухвали справу розглянути у відсутність сторін в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи , перевіривши їх доказами, якими сторони обґрунтували свої позиції , суд вважає,що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Судом встановлено , що згідно паспорту України , серії АН № 717795 , виданого 09.12.1999 р. позивач ОСОБА_1 дійсно народилася 15.01.1950 року в с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Постановою Верховної ОСОБА_2 України № 636-УІІІ від 16.07.2015 р. про звільнення суддів , у зв"язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_1 звільнено з посади судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області .

В Наказі в.о. голови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області № 36-К від 12.08.2015 р. зазначається наступне :

- відрахувати суддю Бондарьову Ганну Миколаївну зі штату Першотравенського міського суду 12.08.2015 р. ;

- виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану частину щорічної основної та додаткової відпусток за період з 12.03.2011 р. по 12.08.2015 р. в кількості 76 календарних днів ;

- копію наказу направити до ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

В поданні про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 7229/15-вих. від 11.09.2015 р . зазначається :

- Першотравенський міський суд Дніпропетровської області представляє для встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою - вул. Карла Маркса , 92 в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області .

- Стаж роботи судді , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 22 роки 05 місяців та 01 день.

- Заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання становить вісімнадцять тисяч двісті сімдесят гривень оо коп.

Також в даному поданні надаються наступні документи :

- заява про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. В даному документі зазначається паспорті дані позивача , її адреса , реєстраційний номер облікової картки платника податків ( НОМЕР_1 ) та її прохання про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ;

- довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці . Де зазначається , що заробітна плата позивача станом на 12.08.2015 р. становить 18270 ( вісімнадцять тисяч двісті сімдесят ) грн. 00 коп. Оклад 12180 грн. Надбавка за вислугу років 50 % ( окл.) 6090.00 грн. Довідка видана на підставі особового рахунку за серпень 2015 р.

- розрахунок стажу судді , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1. Зазначається - місце роботи Першотравенський міський суд Дніпропетровської області. Дата зарахування - 12.03.1993 р. Дата звільнення - 12.08.2015 р. Тривалість стажу роботи - 22 роки 05 місяців 01 день.

Згідно записів трудової книжки , серії АА № 034132 вбачається , що 12.03.1993 р. позивач вибрано суддею Першотравенського міського суду та зарахована до штату цього суду ( Наказ № 17 від 12.03.1993 р. ). Іншим записом № 12 від 12.08.2015 р. зазначається , що відповідно до Постанови Верховної ОСОБА_2 України від 16.08.2015 р. № 636-УІІ позивач звільнена з посади судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області та відрахована із штату цього суду.

В листі в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в Петропавлівському районі № 04/г/67 від 21.09.2015 р. позивачу роз"яснюється порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії та пропонується звернутися до Пенсійного фонду України в Петропавлівському районі .

В іншому листі № 04/Б/70 від 13.10.2015 р. відповідач повідомляє позивача про те , що з 01.06.2015 р. щомісячне довічне грошове утримання в порядку та умовах визначених ЗУ " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення " від 02.03.2015 р. - не призначають .

Тобто відповідач свою відмову обгрунтовує приписами до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213 , де зазначено , що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет ОСОБА_3 України", "Про судову експертизу", ""Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

За таких умов, враховуючи зміни 1 червня 2015 року пенсії, щомісячне довічне грошове утримання в порядку та на умовах, визначених вищевказаними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Однак , суд не погоджується з даною позицією відповідача в силу наступного .

Відповідно до п. 9 ч. 5ст. 126 Конституції України суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням. При цьому звільнення судді відбувається за наявності в судді відповідного стажу роботи, який визначено в частині першій ст. 109 Закону №2453, а також подання суддею заяви, яка є підтвердженням справжнього і вільного (без стороннього впливу чи примусу) волевиявлення судді на реалізацію ним права на відставку.

Зазначене вбачається також і з рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013у справі щодо відповідності Конституції України статей 103, 109, 131, 132, 135, 136, 137, п.п. 1 п. 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону.

Так, суд, зокрема, зазначив, що аналіз розділу VIII Конституції України та Закону № 2453дає Конституційному Суду України підстави для висновку, що відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді.

Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

-Тобто, за наявності відповідного стажу суддя має право звернутися із заявою про вихід у відставку до ОСОБА_2 ради юстиції (ст. 31 Закону України «Про ОСОБА_2 раду юстиції»). Відповідно до п. 4 параграфа 2.1 розділу II Регламенту ОСОБА_2 ради юстиції розгляд цього питання включає в себе з'ясування дійсного волевиявлення судді, який подав заяву про відставку, з метою перевірки відсутності стороннього впливу на суддю або примусу.

З матеріалів справи вбачається , що Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за вих. № 10822/ - вих. від 26.11.2014 р. за підписом голови цього суду на адресу ОСОБА_2 ради юстиції , на виконання ст. 126 Конституції України , ст. 102 ЗУ " Про судоустрій і статус суддів " надіслано пакет документів для розгляду питання щодо звільнення з посади за віком судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Бондарьової Ганни Миколаївни у зв"язку з досягнення нею 65-річного віку 15 січня 2015 р. ( додатки на 20 аркушах ).

ОСОБА_2 рада юстиції , в свою чергу , протягом одного місяця з дня надходження заяви вносить до Верховної ОСОБА_2 України подання про звільнення судді з посади.

В матеріалах справи відсутні письмові докази про дату направлення відповідного подання до ВР України та дату його реєстрації.

В той же час в матеріалах справи є Постанова Верховної ОСОБА_2 України ( витяг ) про звільнення позивача з посади судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області , де зазначено - " м. Київ . 16 липня 2015 року. № 636-VІІІ ".

Дана обставина свідчить про те , що позивача фактично звільнено після 01.06.2015 р. і дана обставина підтверджує той факт , що впродовж довготривалого часу питання про звільнення позивача , по не залежним від неї причин не вирішувалося і жодним чином не залежав від її волі, а тому й не впливає на вирішення питання про призначення та виплату їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за законодавством, чинним на час подання нею заяви про відставку.

На думку суду , право на відставку позивачем реалізовано до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, частиною 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання/призначаються відповідно до законів України, в тому числі і «Про судоустрій і статус суддів» .

Отже , вищезазначене дає підстави суду для задоволення позову .

Крім того , приймаючи рішення про задоволення позовних вимог позивача , суд бере до уваги наступне .

Статтею 58 Конституції України визначено, що судом застосовується матеріальний закон, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України.

Ст. 7 КАС України зазначає , що одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип верховенства права.

За ч. 3ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 2ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Частиною 2ст. 5 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На час виникнення спірних правовідносин після 25.11.2014 року (подання позивачем заяви про відставку та направлення пакету документів до ВРЮ ) діяли норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року, із відповідними змінами.

Частиною 3 ст. 138 вказаного закону(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Також підлягає застосування і посилання на те , що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Статтею 19 Конституції України зазначається , що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_6 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає , що дії відповідача щодо нарахування та виплаті довічного щомісячного грошового утримання позивачу , як судді у відставці є неправомірними .

Також суд вважає за необхідне зазначити , що відповідно до п. 1.2. Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 N 3-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за N 200/14891 щомісячне довічне утримання призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акта Верховної ОСОБА_2 України або Президента України про звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку, у тому числі у відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків, та припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду. У разі звернення пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду щомісячне довічне утримання призначається з дня звернення.

Отже , в зв"язку з вищезазначеними обставинами , право позивача підлягає поновленню шляхом визнання зазначених дій відповідача щодо відмови позивачу в призначенні довічного утримання судді у відставці неправомірними, а також шляхом зобов"язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу довічного утримання судді у відставці з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказу № 36 - "К" від 12.08.2015 року Першотравенського міського суду Дніпропетровської області , тобто 13.08.2015 року.

Таким чином, Законом № 2453-VІ, з дня задоволення заяви позивача Верховною ОСОБА_2 України і звільнення її у відставку вищезазначеною постановою ВРУ № 636-VIII від 16 липня 2015 року «Про звільнення суддів», тобто з 16 липня 2015 року, вона набула права на отримання довічного грошового утримання судді у відставці належного розміру.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя., і є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за яким статус судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, повинен забезпечувати останньому право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

Крім того в Рекомендації ОСОБА_6 ОСОБА_3 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12, «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Отже, положення статті 47 ЗУ № 2453-УІ узгоджуються з вимогами міжнародних актів щодо незалежності суддів і спрямовані на забезпечення стабільності досягнутого рівня гарантій незалежності суддів, які є необхідною умовою здійснення правосуддя, а також гарантією поваги до гідності людини, її прав та основоположних свобод.

Питання незмінюваності розміру довічного грошового утримання судді у відставці в бік його зменшення, як однієї з гарантій незалежності суддів, які не можуть бути звужені чи скасовані підчас прийняття нових законів та внесення змін до чинних, неодноразово були предметом конституційного розгляду. Про що свідчать рішення Конституційного суду України, окрім вищенаведеного від 03.06.2013 року №3-рп/2013 (справа №1-2/2013), від 20.03.2002 року №5-рп/2002, від 01.12.2004року № 19-рп/2004, від 11.10.2005 року №8-рп/2005, від 22.05.2008 року №10-рп/2008. Рішення Конституційного суду України мають преюдиційне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними і є обов'язковими для виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскарженими.

Отже, за законодавством України, чинним на день виникнення права позивача на відставку з посади судді та наведених рішень Конституційного суду України з даного питання, норм міжнародного права, а також з урахуванням проголошеного Конституцією України принципу верховенства права і згідно наданих до позову матеріалів, суд вважає, що позивачу не може бути призначено довічне грошове утримання судді у відставці у відсотково меншому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством.

Таким чином, повинно бути нараховане довічне грошове утримання, виходячи із застосуванням відсотка розрахунку 84 % від грошового утримання на підставі довідки ТУ ДСА в Дніпропетровській області від 26.08.2015 р. № Б-с-1452 та довідки Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2015 р. № 7230 , починаючи з 13.08.2015 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких належних та допустимих доказів представником відповідача суду не надано.

Відповідно до ч. 1ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа), тому з державного бюджету України на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 551.20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6, 19, 21, 22, 46, 55, 57, 58, 68 Конституції України, ст.ст.2, 3, 5, 6, 8, 9, 11, 17, 71, 104-105,160-163 КАС України,Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-YI, Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3рп/13, Європейською Хартією про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, ст.1 Протоколу №1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Петропавлівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов"язання призначити , нарахувати і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання - задовольнити повністю .

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Петропавлівському районі Дніпропетровської області у призначені , нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання , як судді у відставці - протиправною .

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Петропавлівському районі Дніпропетровської області призначити , нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 84 % від грошового утримання судді , який працює на відповідній посаді на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області про заробітну плату від 26.08.2015 р. № Б-с-1452 та довідки Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2015 р. № 7230 , починаючи з 13.08.2015 р.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551.20 грн. ,що є судовими витратами позивача при сплаті судового збору .

На підставі ст. 256 КАС України присудження довічного грошового утримання в межах суми стягнення за один місяць виконати негайно .

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,яка її подає,до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу,а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку,передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу,було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді,то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_3