Справа № 823/1764/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1764/15 Головуючий у 1-й інстанції: Орленко В.І.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Ткачук М.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, треті особи: Черкаська обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, первинна профспілка атестованих працівників Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення працівника, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, треті особи: Черкаська обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, первинна профспілка атестованих працівників Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, в якому просив:

ѕ Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області №164 о/с від 17.06.2015 року в частині звільнення зі служби в органах внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_2 помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області.

ѕ Поновити на посаді помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області майора міліції ОСОБА_2.

ѕ Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

ѕ Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року - адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області №164 о/с від 17.06.2015 року в частині звільнення зі служби в органах внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_2 помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області.

Поновлено на посаді помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області майора міліції ОСОБА_2.

Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності прийнятого наказу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 16.08.2004 року позивач проходить службу в органах внутрішніх справ України.

Відповідно до наказу №164о/с від 17.06.2015 року позивач звільнений з органів внутрішніх справ України в запас за п. 64 «Є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказ по особовому складу (про звільнення) №164о/с від 17.06.2015 року видано на підставі наказу №2170 від 10.12.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УТБ УМВС, Придніпровського та Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області», за яким прийнято рішення про звільнення майора міліції ОСОБА_3

Наказом УМВС України в Черкаській області о/с № 2170 від 10.12.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УГБ УМВС, Придніпровського та Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області» за вчинення порушень ст. 30 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про міліцію», ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», ст. 1.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівника органів внутрішніх справ, п. 7.7 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622(далі Інструкція), п. 2.2 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України» затвердженого наказом МВС України від 10.10.2004 № 1177(далі Положення), помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС майора міліції ОСОБА_2 звільнити з ОВС.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 03.06.2015 року по справі №823/1031/15 пункт 1 наказу від 10.12.2014 року № 2170 скасовано. Управлінням УМВС України в Черкаській області на вказану постанову подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду, який 14.06.2015 року залишив без задоволення апеляційну скаргу відповідача. 04.11.2015 року Постановою Вищого адміністративного суду України скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанції. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач з наказом про звільнення від 17.06.2015 року за № 164 о/с ознайомлений 18.06.2015 року, цього ж дня отримав витяг з вищезазначеного наказу та трудову книжку. Відповідач провів розрахунок з позивачем 23.06.2015 року, що підтверджується довідкою із заробітної плати.

Порядок проходження публічної служби в ОВС регулюються не Кодексом законів про працю України, а спеціальним законодавством, зокрема Законами України «Про міліцію», «Про дисциплінарний статут ОВС України», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМ УРСР від 29.07.1991 № 114 та іншими.

Тобто, особи рядового і начальницького складу не перебувають у трудових відносинах на підставі трудового договору, а проходять службу

Частиною 5 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Статтею 20 Дисциплінарного статуту передбачено, що особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновків, що УМВС України в Черкаській області повторно видав наказ про звільнення позивача від 17.06.2015 № 164 о/с оскільки після видання даного наказу відбулась реалізація наказу УМВС України в Черкаській обласні о/с № 2170 від 10.12.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УГБ УМВС Придніпровського та Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області» в частині звільнення з ОВС ОСОБА_2 відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Позивач, будучи не згодним із притягненням до дисциплінарної відповідальності, 23.04.2015 року звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до УМВС України в Черкаській області про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії. В даному позові 03.06.2015 Черкаським окружним адміністративним судом було винесено постанову, якою суд скасував пункт наказу УМВС України в Черкаській області № 2170 від 10.12.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УГБ УМВС, Придніпровського та Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області» однак, колегія суддів звертає увагу, що зважаючи на те що дане рішення не вступило в законну силу, керівництво УМВС не мало правових підстав не звільнити ОСОБА_2 відповідно до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Також, колегія суддів критичного розцінює доводи позивача про те, що звільнення проведено з порушенням процедури звільнення, а саме без звернення УМВС до відповідного профспілкового комітету

Так, варто зауважити, що Закон України від 14.10.2014 № 1697-УП «Про прокуратуру», яким внесені зміни до ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» набирає чинності 15.07.2015, відтак не поширюється на спірні правовідносини ст.. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності» (Гарантії для працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів).

Так, ч. 9 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності» чітко визначає, що положення цієї статті в частині особливостей притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення не поширюються на прокурорів, працівників органів внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України та органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.

Дана редакція ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності» в частині особливостей притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення працівників органів внутрішніх справ чинна з 14.10.2014 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (розділ 12 прикінцеві положення п.1, п. 5); Закону України «Про внесення зміни до Закону України «Про прокуратуру» щодо відтермінування набрання чинності п.1. п.2; Кодексу законів про працю України ст.43, ст. 252; Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» ст. 41.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності» у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, про розірвання трудового розглядає у п'ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця договору з працівником.

ОСОБА_2 є членом первинної профспілки атестованих працівників Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, а не Черкаської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, а тому протокол № 30 від 21.08.2015 року ЧОО ПАП ОВС України на який посилається суд першої інстанції не може братися до уваги, оскільки позивач не є членом даної організації.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9, зокрема в п.22 зазначається: «у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3. 4, 7. 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148. 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок. і попередня робота працівника.

Так, у вище згадані Постанові суду касаційної інстанції встановлено, що своїми діями, ОСОБА_2 не лише не запобіг або припинив правопорушення, а усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки при оформленні дозволів на придбання мисливської гладкоствольної зброї без дотримання вимог чинного законодавства, спонукав інших працівників міліції до вчинення протиправних дій.

За таких обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій було допущено помилки не лише при застосуванні норми права, яка втратила чинність, але й у висновку щодо відсутності протиправності у діях позивача, вчинених ним у позаробочий час.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стосовно незадоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року №4, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями, вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральної шкоди чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до аналогічного висновку з висновком суду першої інстанції, що позивач не обґрунтував підставу відшкодування йому моральної шкоди, оскільки не надав жодного доказу, який би підтверджував заподіяння такої шкоди, в зв'язку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 2000 грн. не підлягає задоволенню.

Водночас, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні (хоча не раз вимагались у відповідача) відомості щодо наказу від 17.06.2015 року №164о/с, оскільки, якщо враховувати те, що наказ від 10.12.2014 року, постановою суду касаційної інстанції, фактично поновлено в дії, то позивач був повторно звільнений 17.06.2015 року, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі частково знайшли своє підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, не враховано всі обставини справи, тому існують підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 203, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року - задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року - скасувати, прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, треті особи: Черкаська обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, первинна профспілка атестованих працівників Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення працівника, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області №164 о/с від 17.06.2015 року в частині звільнення зі служби в органах внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_2 помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Постанови виготовлений 14 грудня 2015 року)

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.