Справа № 820/10169/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 листопада 2015 р. № 820/10169/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Дзержинського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ, в якому, з урахуванням уточнень просить суд: скасувати постанови Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 05.08.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та від 05.08.2015 року про розшук майна боржника, винесених в межах виконавчого провадження №48220686.

В обґрунтування свого позову послався на ті обставини, що державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ в межах виконавчого провадження №48220686 було винесено постанови від 05.08.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук майна боржника. Вважаючи що дані постанови були винесені з порушенням норм чинного законодавства та порушуються його права, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

У судове засідання представники сторін не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Позивач через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

22.07.2015 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ Немченко Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження стосовно дружини позивача, ОСОБА_3, за ВП №48220686.

Підставою для винесення зазначеної постанови слугував судовий наказ №2011/15847/2012 2-Н/2011/1849/2012 виданий 18.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3 солідарно заборгованості за комунальні послуги у розмірі 14809,94 грн. на користь комунального підприємства «Харківводоканал».

Про наявність зазначеного виконавчого провадження позивач дізнався 22 серпня 2015 року, коли придбаний автомобіль DAEWOO MATIZ 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1. працівниками ДАІ було вилучено та поставлено штраф майданчик.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

01 серпня 2009 року між позивачем та ОСОБА_13 (ОСОБА_3) Московським відділом РАЦС ХМУЮ було укладено шлюб, актовий запис № 588 (а.с.14).

З матеріалів справи було встановлено, що автомобіль DAEWOO MATIZ 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1 нами був придбаний позивачем 17.06.2014 року, тобто під час перебування у шлюбі та за спільні кошти.

Відповідно до ч.І ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, рухоме майно, а саме автомобіль DAEWOO MATIZ 2013 року випуску, д.н. НОМЕР_1, на яке було накладено арешт, належить позивачу та його дружині, ОСОБА_3, на праві спільної сумісної власності.

Статтею 52 Закону встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Частиною 6 передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Таким чином, законом встановлено спеціальний порядок для арешту майна боржника у випадку володіння майном, яке перебуває у спільній сумісній власності. Так, закон зобов'язує державного виконавця при накладенні арешту у першу чергу звернутися до суду і виділити частку у спільному майні. Лише рішення суду про визначення частки майна у спільній сумісній власності дає підстави державному виконавцю накласти арешт виключно на вказану у рішенні суду частку майна.

Водночас, згідно ч.І ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.І ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування га розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Частиною другою ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах по протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вище викладеного, винесені постанови порушують порядок їх винесення та накладення арешту та оголошення розшуку в частині недотримання вимог ч.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження».

Особливості провадження в адміністративних справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби передбачено ст. 181 КАС України.

Відповідно до ч.І ст.181 учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства згідно ч.І ст.2 КАС України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про скасування постанов - задовольнити.

Скасувати постанови Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 05.08.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та від 05.08.2015 року про розшук майна боржника, винесених в межах виконавчого провадження №48220686.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.