Справа № 826/18070/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва до Державного підприємства «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» в особі відокремленого підрозділу Севастопольського філіалу Державного підприємства «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось управління Пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва (далі – позивач) до Державного підприємства «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» в особі відокремленого підрозділу Севастопольського філіалу Державного підприємства «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» (далі – відповідач) про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій науковим працівникам у розмірі 2 830,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач зобов'язаний вносити з коштів, призначених на оплату праці, плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій науковим працівникам. Відповідачем в терміни визначені законом не сплачено кошти, призначені на покриття витрат на виплату та доставку пенсій науковим працівникам відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і наукову-технічну діяльність», що і стало підставою для звернення до суду з цим адміністративним позовом.

Відповідач подав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що Інститут не повинен сплачувати борг за філіал, оскільки наукові праці залишились на тимчасово окупованій території, а відповідач не мав можливості перереєструвати Севастопольський філіал на території України.

Відповідно до ч. 4 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що Севастопольський філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

У зв’язку з тим, що Севастопольський філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» знаходився на тимчасово окупованій території України, взято на облік в ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві з 02.04.2014.

При цьому, відповідно до Об’єднаної картки боргів платника страхових внесків, Севастопольський філіал взято 31.03.2015 на облік в управління Пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва із заборгованістю у розмірі 2 830,76 грн. зі сплати наукової пенсії, яка відображається у Картці особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам державного небюджетного підприємства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» передбачено, що пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 60 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

Різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Відповідно до пункту 2 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372 (далі – Порядок № 372), за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III - IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації (пункт 3 Порядку № 372).

Згідно із пунктом 5 Порядку № 372, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

В пунктах 6-8 Порядку № 372 зазначено, що у разі зміни розміру пенсії або виникнення обставин, які впливають на фінансування різниці у розмірі пенсії (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це відповідні підприємства, установи, організації та заклади у місячний строк з дня виникнення таких обставин. У разі виявлення факту надміру сплачених сум, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, відповідні кошти за бажанням підприємства, установи, організації або закладу повертаються їм у 10-денний строк з дня виявлення переплати або зараховуються в рахунок фінансування різниці у розмірі пенсії у наступних періодах. У разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Оскільки Севастопольський філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» не має статусу юридичної особи, не має процесуальної правоздатності і є структурним підрозділом Державного підприємства «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція», то відповідачем за даним спором має бути саме Державне підприємство «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція, який є юридичною особою.

Як підтверджується матеріалами справи, за Севастопольським філіалом Державного підприємства «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція», на час його взяття на облік позивачем, обліковувалась заборгованість зі сплати наукової пенсії у розмірі 2 830,76 грн.

На підтвердження наявності у відповідача боргу у розмірі 2 830,76 грн. карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам державного небюджетного підприємства, Об’єднаною карткою боргів платника страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які спростовували б доводи позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши правові норми чинного законодавства та оцінивши наявні докази у справі, беручи до уваги те, що суму заборгованості з відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій науковим працівникам у розмірі 2 830,76 грн. відповідач не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі п. 8. ч. 6 ст. 183-2 та ч. 1 ст. 256 КАС України, постанова суду підлягає негайному виконанню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст. 94, 158-163, 183-2, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» в особі відокремленого підрозділу Севастопольського філіалу Державного підприємства «Державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» суму заборгованості у розмірі 2 830 (дві тисячі вісімсот тридцять) грн. 76 коп. користь Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до пунктів 9, 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Шулежко