Справа № 194/2106/14-а(2-а/194/1/15)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2015 року справа № 194/2106/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2015 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у листопаді 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області щодо не зарахування до загального стажу роботи за вислугу років роботи на посаді методиста з 27.08.2010 по 02.01.2012 (1 рік 4 місяці 6 днів) Тернівського професійного гірничого ліцею Дніпропетровської області та відмови в призначенні пенсії за вислугу років, передбаченої пунктом «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частиною 1 статті 45 Закону України «Про професійно-технічну освіту»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 трудовий стаж роботи методиста Тернівського професійного гірничого ліцею Дніпропетровської області до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, призначити і виплатити пенсію за вислугу років починаючи з 23 вересня 2014 року.

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 28 січня 2015 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як вбачається з відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області від 06.02.2015 за № М-01/07/68, ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю в останньої стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років, оскільки посада методиста в професійно-технічних навчальних закладах не передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993, а тому підстави для зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 27.08.2010 по 02.01.2012 (1 рік 4 місяці 6 днів) на вказаній посаді до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, відсутні.

Надаючи оцінку правомірності відмови Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про освіту» держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам призначення і виплату пенсії відповідно до чинного законодавства.

Пунктом «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до окремих категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, зокрема, належать працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років до яких, зокрема, належить робота у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на посадах директора, його заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старших майстрів виробничого навчання, майстрів виробничого навчання, викладачів, педагогів професійного навчання, практичних психологів, соціальних педагогів, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до педагогічних працівників професійно-технічних навчальних закладів та установ професійно-технічної освіти належать викладачі, педагоги професійного навчання, вихователі, майстри виробничого навчання, старші майстри, старші майстри виробничого навчання, інструктори виробничого навчання, методисти, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники фізичного виховання, керівники професійно-технічних навчальних закладів, науково-методичних та навчально-методичних установ, їх заступники та інші працівники, діяльність яких пов'язана з організацією і забезпеченням навчально-виховного процесу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 також затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, до яких, зокрема, віднесено й посаду методиста.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що період роботи у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на посаді методиста підлягає врахуванню до спеціального (педагогічного) стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працювала в Тернівському професійному гірничому ліцеї: з 15.08.1989 по 26.08.2010 (21 рік 13 днів) - викладачем, з 27.08.2010 по 02.01.2012 (1 рік 4 місяці 6 днів) - методистом, з 03.01.2012 по 22.09.2014 (2 роки 8 місяців 19 днів) - вихователем.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про наявність у ОСОБА_1 права на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки остання має стаж роботи в установах освіти на посадах, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, понад 25 років.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності відмови Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи методистом з 27.08.2010 по 02.01.2012 (1 рік 4 місяці 6 днів).

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 25.08.2011 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено види пенсійних виплат і соціальних послуг.

Так, відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено наступні види державних пенсій: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що чинним законодавством передбачено право особи здійснити вибір виду пенсії при її призначенні та право переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не зверталася до УПФУ з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, а тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині призначення та виплати пенсії за вислугу років починаючи з 23 вересня 2014 року.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2015 року в адміністративній справі № 194/2106/14-а - скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області щодо зарахування до стажу роботи за вислугу років роботи ОСОБА_1 на посаді методиста з 27.08.2010 по 02.01.2012 (1 рік 4 місяці 6 днів) Тернівського професійного гірничого ліцею Дніпропетровської області.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи на посаді методиста Тернівського професійного гірничого ліцею Дніпропетровської області з 27.08.2010 по 02.01.2012 (1 рік 4 місяці 6 днів).

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова