Справа № 806/4940/15
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"14" грудня 2015 р. Справа № 806/4940/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю сторін:

представника апелянта - ОСОБА_3;

представника відповідача - Макогонової О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" листопада 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Житомирської обласної державної адміністрації, Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними,зобов'язання оформити та видати посвідчення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати дії Житомирської обласної державної адміністрації в частині не видачі їй посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А неправомірними та зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації оформити їй та видати посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй в березні 2015 року встановлена 2 група інвалідності по захворюванню, пов'язаному із впливом аварії на ЧАЕС, а тому у відповідності до вимог законодавства, вона має право на отримання посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Зазначила, що дії Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації щодо відмови у видачі такого посвідчення є неправомірними, оскільки незалежно від змін, які внесені в законодавство, у відповідача відсутні підстави для відмови у видачі посвідчення постраждалого 1 категорії.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 3 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 1986 року апелянт проживала у с. Мирному та с. Чолівка Коростенського району, а також в м. Коростені, які постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 були віднесені до зони посиленого радіологічного контролю.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 більше 4 років проживала у зоні посиленого радіологічного контролю, їй було видано посвідчення потерпілого категорії 4 серії НОМЕР_1, яке діє на час проживання або роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

18.12.2014 року Житомирським обласним онкодиспансером було встановлено апелянту діагноз- злоякісне утворення (а.с 6).

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 21 від 29.01.2015 року, захворювання ОСОБА_5 пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с.7).

Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено 2 групу інвалідності з 03.03.2015 безтерміново, яка настала внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідною довідкою серії 12ААА №089298 від 16.03.2015 (а.с. 13).

Згідно названої довідки, огляд у Житомирській обласній медико-соціальній експертною комісії позивач проходила 16.03.2015 року.

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради щодо видачі їй посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради направило вищевказане звернення до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації.

Однак, відповідачем були повернуті документи позивача та повідомлено останню, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VIII внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме з ст. 2 виключено зону посиленого радіологічного контролю.

Не погоджуючися з діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що у відповідача відсутні підстави для встановлення позивачу статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі відповідного посвідчення, з чим і погоджуєтьсяі колегія суддів.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Питання віднесення осіб до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи визначенні нормами статей 11, 14 вказаного Закону.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов'язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону.

Згідно з п.1 ч.1 статті 14 цього Закону, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

До четвертої категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII абзац п'ятий частини другої (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено.

Цим же Законом статтю 2 ("Визначення категорії зон радіоактивного забруднених територій") та 23 ("Компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4") Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено.

Матеріалами справи встановлено, що позивач у даний час не проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки такої зони, відповідно до чинного законодавства, - немає, як наслідок посвідчення потерпілого 4 категорії втратило чинність з 01.01.2015 року.

Отже, на момент складання експертного висновку Центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України від 09.02.2015 року № 516, огляду в Житомирській обласній МСЕК - 16.03.2015 року та звернення із заявами про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії ОСОБА_5 не мала статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що доводи позивача про те, що до неї може бути застосована дія Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, що діяла до 01.01.2015 року. Позивач зазначає, що хвороба, яка в подальшому стала причиною настання інвалідності і яка є пов"язаною з впливом аварії на ЧАЕС, настала в 2014 році ще до змін у законодавство, що підтверджується заключним діагнозом Житомирського онкодиспансеру від 18.12.2014 року.

Одночасно, законодавством чітко встановлено право на отримання статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, з фактом встановлення причинного зв"язку інвалідності з наслідками аварії на ЧАЕС, а не з фактом встановлення діагнозу.

Оскільки позивачу причинний зв"язок інвалідності з наслідками аварії на ЧАЕС був встановлений Житомирською обласною МСЕК-1 16.03.2015 року, тобто після набуття чинності Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-УІІІ, тому на момент огляду МСЕК позивач вже не мала статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для змиіни чи скасування постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" листопада 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "15" грудня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_5 АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська обласна державна адміністрація м-н С.П.Корольова, 1,м.Житомир,10014

-Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації вул.Черняховського,105,м.Житомир,10005

- ,