Справа № 817/2830/15
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"10" грудня 2015 р. Справа № 817/2830/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Зарудяної Л.О.,

при секретарі Подолянчук Л.С. ,

за участю представника третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "22" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_8 ОСОБА_9 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулись до суду з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.06.2015 року №22047192.

На обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 17.03.2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ "Сведбанк" укладено кредитний договір, на забезпечення виконання якого передано в іпотеку квартиру за адресою АДРЕСА_1, що належала на праві спільної сумісної власності позивачам. Зазначають, що банком відступлено ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" право вимоги за даним договором і внаслідок невиконання його умов товариство звернулось до нотаріуса, як до державного реєстратора, із заявою про реєстрацію права власності на цей об'єкт нерухомого майна, за наслідками розгляду якої прийнято оспорюване рішення. Позивачі стверджують, що вимога про усунення порушень позивачам не надсилалась, а вартість квартири є вищою від суми заборгованості за кредитним договором.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року позов задоволено повністю.

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни від 12.06.2015 року, індексний №22047192, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" з постановою суду першої інстанції не погодилась, подала апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноти з"ясування обставин справи та невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи. просить скасувати вказану постанову та ухвалити нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що діючи в межах та на підставі Закону України "Про іпотеку", ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернулась до позивачів із вимогою про усунення порушень кредитного договору, за наслідками невиконання якої, на підставі застереження, викладеного у договорі іпотеки, зареєструвала перехід права власності на предмет іпотеки - квартиру за адресою АДРЕСА_3. Вважає оспорюване рішення таким, що прийнято відповідачем правомірно, а вимоги позивачів - безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 належав на праві спільної сумісної власності об'єкт нерухомого майна - квартира площею 59,7 м.кв. за адресою АДРЕСА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим виконавчим комітетом Рівненської міської Ради народних депутатів 30.08.1996 року (а.с. 9).

17.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" (Банк) та ОСОБА_4 (Позичальник) було укладено договір №1701/0308/88-022, предметом якого стало надання кредиту в розмірі 30000,00 дол. США на строк до 16.03.2018 року (а.с. 10-12).

17.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (Іпотекодавець), ОСОБА_8, ОСОБА_9 (Іпотекодавці, Майнові поручителі) було укладено договір №1701/0308/88-022-Z-1, предметом якого стала передача в іпотеку об'єкту нерухомого майна - квартири площею 59,7 м.кв. за адресою АДРЕСА_4, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 17.03.2008 року №1701/0308/88-022 (а.с. 13-14).

28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (Фактор) було укладено договір №15, предметом якого стало відступлення права вимоги заборгованості по кредитних договорах, зазначених в реєстрі, в тому числі за кредитним договором від 17.03.2008 року №1701/0308/88-022, укладеним з ОСОБА_4 (а.с. 80-94).

28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк" (Первісний іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (Новий іпотекодержатель) було укладено договір, предметом якого стало відступлення права вимоги за договорами іпотеки, зазначених в реєстрі, в тому числі за договором іпотеки від 17.03.2008 року №1701/0308/88-022-Z-1, укладеним з ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 95-96).

ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 було направлено вимоги про усунення порушень умов кредитного договору від 17.03.2008 року №1701/0308/88-022 шляхом погашення упродовж 30 днів заборгованості за кредитом у сумі 144565,23 грн. за основним платежем та 248163,49 грн. за відсотками за користування кредитом, підписані уповноваженою особою ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" Кандаєвою Д.Р., відправлені рекомендованим поштовим відправленням, відправником у яких вказано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорову М.Є., датовані 28.04.2015 року (а.с. 105-108).

12.06.2015 року уповноважена особа Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни із заявою про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру площею 59,7 м.кв. за адресою АДРЕСА_4 (а.с. 109).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.06.2015 року №22047192 про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру площею 59,7 м.кв. за адресою АДРЕСА_4 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (а.с. 112).

Про дану реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис від 12.06.2015 року №10023965, про що власнику видано відповідний витяг (а.с. 113).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та який має печатку такого реєстратора, здійснює повноваження відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1У. За змістом частини 9 статті 15 Закону України №1952-IV, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії. Абзацом 7 пункту 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, передбачено, що нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Оскільки відповідачем жодна нотаріальна дія щодо спірного об'єкту нерухомого майна у порядку, встановленому абзацами 2-3 частини 5 статті 3 Закону України №1952-IV під час здійснення державної реєстрації вказаного речового права не вчинялась, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо протиправності рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни від 12.06.2015 року, індексний №22047192, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" та скасував вказане рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка є обов'язковою.

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України №1952-IV, державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом

Абзацом 2 частини 1 статті 9 Закону України №1952-IV визначено, що у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Зокрема, абзацами 2-3 частини 5 статті 3 Закону України №1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія, державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

За змістом частини 9 статті 15 Закону України №1952-IV, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Абзацом 7 пункту 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, встановлено, що нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України №1952-IV нотаріус, як спеціальний суб'єкт, здійснює функції державного реєстратора, в тому числі, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що чинне законодавство наділяє нотаріуса окремими повноваженнями державного реєстратора прав на нерухоме майно, які виникають у нього лише у результаті здійснення нотаріальних дій, реалізуються одночасно з їх вчиненням та виключно за наслідками перевірки правильності оформлення документів в офіційному порядку, що дозволяє забезпечити належний рівень захисту гарантованих Конституцією України речових прав фізичних і юридичних осіб на нерухоме майно.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України №1952-IV, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1)прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2)встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3)прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4)внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

5)видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6)надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України №1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктом 36 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону України №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Підпунктом 1 пункту 37 Порядку встановлено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 року №898-IV (надалі - Закон України №898-IV), у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України №898-IV, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 статті 37 Закону України №898-IV передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Отже, в межах процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель має право звернутися до органу державної реєстрації з метою державної реєстрації за собою права власності на об'єкт нерухомого майна і документом, який підтверджуватиме відповідний перехід права власності, слугуватиме або окремий договір між іпотекодавцем та іпотекодержателем, або застереження в іпотечному договорі.

Зі змісту підпункту 12.3 пункту 12 договору іпотеки від 17.03.2008 року №1701/0308/88-022-Z-1 слідує, що сторонами погоджено, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя, в тому числі, згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження задоволення вимог Іпотекодержателя, яке викладене у пп. 12.3.1 та пп. 12.3.2 цього пункту.

Підпунктом 12.3.1 пункту 12.3 даного договору визначено, що договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Як вбачається з наданих відповідачем матеріалів реєстраційної справи, підставою для проведення державної реєстрації права власності ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на об'єкт нерухомого майна - квартиру площею 59,7 м.кв. за адресою АДРЕСА_4 та прийняття оспорюваного рішення 12.06.2015 року №22047192 був саме договір іпотеки від 17.03.2008 року №1701/0308/88-022-Z-1 (а.с. 115).

Поряд з цим, жодна нотаріальна дія з даним об'єктом нерухомого майна у порядку, встановленому абзацами 2-3 частини 5 статті 3 Закону України №1952-IV, під час здійснення державної реєстрації вказаного речового права відповідачем, як спеціальним суб'єктом державної реєстрації, не вчинялась.

Колегія суддів наголошує, що у разі подання заяви відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно, яке виникає на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя - рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру, як то передбачено Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2013 № 607/5 «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб».

Зі змісту п.2 зазначеного Наказу слідує, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно у випадках, передбачених у пункті 1 наказу, проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно Мін'юсту відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868.

Таким чином, дії приватного нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, яке виникає на підставі договору іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя були протиправними у зв'язку з відсутністю у нотаріуса повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном.

Відтак, правильними є висновки суду першої інстанції, що відповідач прийняла оспорюване рішення вийшовши за межі повноважень, визначених Законом України №1952-IV та Порядком, у спосіб не передбачений законом.

Не заслуговують на увагу, на думку колегії суддів, посилання апелянта на ту обставину, що право іпотеки є похідним від права власності на нерухоме майно та за змістом абз. 2 ст. 4 Закону України №1952-IV може проводитись окремо від вчинення нотаріальної дії, після реєстрації права власності.

Відповідно до ст. 4 Закону України №1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1)право власності на нерухоме майно;

2)право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3)інші речові права відповідно до закону;

4)податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Речові права на нерухоме майно, зазначені в пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, є похідними і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно, крім випадків, передбачених статтями 4-1, 4-2 цього Закону.

Згідно з абз. 6 п. 4 Порядку, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, що є похідними від права власності, проводиться після державної реєстрації права власності на таке майно відповідно до вимог цього Порядку, крім випадків, коли державна реєстрація речового права, що є похідним від права власності, проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності, а також коли державна реєстрація права власності проведена до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення.

Відповідачем було проведено державну реєстрацію безпосередньо права власності на нерухоме майно, а не права іпотеки, як стверджує апелянт, що спростовується також матеріалами реєстраційної справи (а.с. 61-115).

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи не допущено порушення норм матеріального права, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "22" жовтня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

Л.О. Зарудяна

Повний текст cудового рішення виготовлено "10" грудня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_4 АДРЕСА_5,33000

3-ОСОБА_8 АДРЕСА_5,33000

4-ОСОБА_9 АДРЕСА_5,33000

5- відповідачу: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова Марина Євгенівна вул.В.Васильківська,72, офіс 143,м.Київ,01004

6-третій особі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" - просп.Московський,28 А,м.Київ,01001,