Справа № 826/1618/14
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1618/14 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П.,Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Державної архітектурно - будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Лекс» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про скасування постанови № 38/14/7/26-49/2801/02/2 від 28.01.2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року, Публічне акціонерне товариство "Лекс" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про скасування постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 28 січня 2014 року № 38/14/7/26-49/2801/02/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржувана постанова відповідача є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняв правопорушень, передбачених абзацом 6 пункту 6 частини 2 статті 2 Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», так як реконструйована ним офісна будівля введена в експлуатацію шляхом подання декларацій про готовність об'єкта до експлуатації.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року, позов ТОВ «Лекс» був задоволений повністю, скасована постанова ІДАБК у м. Києві від 28.01.2014 року № 38/14/7/26-49/2801/02/2 про накладення на ПАТ «Лекс» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.04.2015 року скасовані зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, Вищий адміністративний суд України звернув увагу, що як на обставину, що свідчить про V категорію складності спірного об'єкту, відповідач посилається на можливість одночасного перебування в ньому понад 500 осіб, що відповідно Державних будівельних норм є одним із критеріїв оцінки складності об'єкту будівництва. Одним із доказів в підтвердження своєї позиції, відповідач називає лист ТОВ «Українські будівельні експертизи», відповідно до якого вищевказаний об'єкт будівництва відноситься до V категорії складності. На V категорію складності відповідач посилається також виходячи із параметрів» технічної характеристики спірної будівлі. Зазначеній обставині суди належної оцінки не надавали, її не дослідили в сукупності з іншими доказами по справі, що свідчить про неповноту дослідження та встановлення всіх обставин справи.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною і скасувано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 28.01.2014 року № 38/14/7/26-49/2801/02/2 про накладення на ПАТ «Лекс» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Державна архітектурно - будівельна інспекція України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, Головним державним інспектором Інспекційного відділу № 2 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві ОСОБА_2, у присутності Голови правління ПАТ «Лекс» ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_4, відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі наказу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 23 липня 2012 року № 52 "з" та звернення ДП "Центр будівельного та енергоефективного інжинірингу" № 18 від 4 листопада 2013 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Публічним акціонерним товариством "Лекс" на об'єкті будівництва "Реконструкція офісної будівлі з прибудовою та надбудовою" по вул. В'ячеслава Чорновола, 12, літера "А" у Шевченківському районі м. Києва

За результатами проведеної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил головним державним інспектором Інспекційного відділу № 2 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві ОСОБА_2 складено акт від 16 грудня 2013 року та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 16 грудня 2013 року, якими встановлено, що за адресою: вул. В'ячеслава Чорновола, 12 у Шевченківському районі м. Києва Публічне акціонерне товариство "Лекс" здійснює експлуатацію будівлі під офісні приміщення без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, що є порушенням частини восьмої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та встановлено, що проектна документація, яка передана замовнику для виконання будівельних робіт розроблена з порушенням вимог законодавства, а саме: занижено категорію складності об'єкту будівництва, що є порушенням статті 26 Закону України "Про архітектурну діяльність" та статті 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". В акті зазначено, що за адресою: вул. В'ячеслава Чорновола, 12 у Шевченківському районі м. Києва Публічне акціонерне товариство "Лекс" експлуатує будівлю під офісні приміщення на підставі декларацій про готовність об'єкта до експлуатації № КВ 3 від 6 вересня 2012 року (І черга будівництва) та № КВ 54 від 8 серпня 2013 року (ІІ черга будівництва) та вказано, що в ході перевірки 26 листопада 2013 року та враховуючи надані та пред'явлені документи уповноваженими особами замовника будівництва Публічного акціонерного товариства "Лекс" встановлено, що проектна документація об'єкта будівництва розроблена Товариством з обмеженою відповідальністю "АБСД". Відповідно до наказу проектної організації Товариства з обмеженою відповідальністю "АБСД" № 4/03 від 7 березня 2012 року встановлена ІІІ категорія складності об'єкта будівництва та затверджена наказом замовника будівництва Публічного акціонерного товариства "Лекс" № 6 від 12 березня 2012 року. Під час перевірки необхідна документація уповноваженими особами була надана не в повному обсязі, в зв'язку з чим Інспекцією замовнику будівництва Публічному акціонерному товариству "Лекс" та проектній організації Товариству з обмеженою відповідальністю "АБСД" надіслано листи щодо прибуття та надання відповідної документації, необхідної для проведення подальшої перевірки. У зазначений термін відповідальні особи не з'явились, тим самим проігнорувавши законні вимоги Інспекції. Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна експертиза" № 3/0612/228/1 від 6 грудня 2013 року категорія складності об'єкту встановлена як V на підставі розрахунку кількості осіб, які можуть постійно одночасно перебувати на об'єкті.

З огляду на зазначене відповідач дійшов висновку, що експлуатація офісної будівлі здійснюється без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, що є порущенням частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Одночасно встановлено, що проектна документація, яка передана замовнику для виконання будівельних робіт розроблена з порушенням вимог законодавства, а саме: занижена категорія складності об'єкту будівництва, що є порушенням статті 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» та статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Голова правління ПАТ «Лекс» від підписання акту перевірки від 16.12.2013 року відмовився.

Одночасно, відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16.12.2013 року, яким позивачу з 16.12.2013 року заборонено експлуатація офісної будівлі до усунення допущенного порушення відповідно до вимог чинного законодавства та надано строк до 16.01.2014 року для усунення допущенних порушень відповідно до вимог чинного законодавства.

Також, відносно позивача відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 16.12.2013 року.

За результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівельної діяльності, відповідачем була прийнята спірна постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.01.2014 року № 38/14/7/26-49/2801/02/2, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 6 пункту 6 частини 2 статті 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф із застосуванням частини 9 статті 2 зазначеного закону в сумі 2 192 400, 00 грн.

Позивач вважає спірну постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.01.2014 року № 38/14/7/26-49/2801/02/2, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що стало підставою для його звернення до адміністративного суду з відповідним позовом.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи зауваження суду касаційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI (надалі - Закон № 3038-VI), Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 року № 208/94-ВР (надалі - Закон № 208/94-ВР), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05 2011 року № 553 (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 3038-VI, замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно частин 1-3 статті 32 Закону № 3038-VI, усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.

Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Клас наслідків (відповідальності) будівлі або споруди визначається відповідно до п.5.1 чинного ДБН В.1.2-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ».

При цьому пропонується наступна схема урахування класу наслідків (відповідальності) СС-1; СС-2; СС-3: класу наслідків СС-1 відповідають І та II категорія складності; класу наслідків СС-2 відповідають III та IV категорія складності; класу наслідків СС-3 відповідає V категорія складності.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 2, пункту 6 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року № 557, віднесення об'єкта будівництва до відповідної категорії складності здійснюється проектувальником і замовником.

До V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак: 1) згідно із Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» є об'єктами підвищеної небезпеки; 2) розраховані на постійне перебування більш як 400 осіб та (або) періодичне перебування понад 1000 осіб; 3) становлять можливу небезпеку для більш як 50000 осіб, які перебувають поза об'єктом; 4) у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації: можуть спричинити збитки в обсязі понад 150000 мінімальних розмірів заробітних плат; можуть призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж загальнодержавного значення; можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини національного значення.

Відповідно до пункту 7 зазначеного Порядку, під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів, а в разі необхідності - шляхом проведення експертизи експертною організацією чи експертом, що має відповідний сертифікат.

За правилами частини 1 та 8 статті 39 Закону № 3038-VI, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до абзацу 6 пункту 6 частини 2, частини 9 статті 2 Закону № 208/94-ВР, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, зокрема, за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів V категорії складності - у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Дії, передбачені частинами першою - восьмою цієї статті, вчинені суб'єктами містобудування, яких протягом року було піддано стягненню за такі самі порушення, -тягнуть за собою накладення штрафу, визначеного у відповідному абзаці цієї статті, у подвійному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, експлуатація відповідного об'єкта здійснюється позивачем на підставі декларацій про готовність об'єкта до експлуатації № КВ 3 від 06.09.2012 року (І черга будівництва) та № КВ 54 від 08.08.2013 року (ІІ черга будівництва), в яких визначена категорія складності - ІІІ.

Достовірність даних зазначених декларацій про готовність об'єкта до експлуатації підтверджена в судовому порядку постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2014 року по справі 826/753/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 року.

Зазначеним судовим рішенням також підтверджена правомірність віднесення відповідного об'єкта до ІІІ категорії складності.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, спірний об'єкт не є об'єктом самочинного будівництва та експлуатується позивачем на підставі належних документів, відповідність чинному законодавству яких підтверджена у судовому порядку.

Крім того, виходячи зі змісту статті 32 Закону № 3038-VI та Порядку № 557, відповідач не наділений повноваженнями щодо визначення категорії складності об'єкта будівництва. Проте, як вбачається зі змісту спірної постанови, відповідач визначив категорію складності об'єкта перевірки як V на підставі листа ТОВ «Українська будівельна експертиза» № 3/0612/228/1 від 06.12.2013 року, згідно якого категорія складності зазначеного вище об'єкту встановлена як V на підставі розрахунку кількості осіб, які можуть постійно одночасно перебувати на об'єкті.

В той же час, згаданим судовим рішенням по адміністративній справі 826/753/14 встановлено, що на відповідній будівлі постійно може перебувати менше 300 осіб, що виключає можливість віднесення реконструйованої будівлі до V категорії складності.

Таким чином, наведені в листі ТОВ «Українська будівельна експертиза» № 3/0612/228/1 від 06.12.2013 року дані суперечать даним, встановленим судовим рішенням, яке набрало законної сили, отже не можуть прийматися до уваги.

Більше того, відповідачем не надано доказів проведення експертизи, як це передбачено вимогами пункту 7 Порядку № 557, а в зазначеному листі ТОВ «Українська будівельна експертиза» № 3/0612/228/1 від 06.12.2013 року вказується лише на можливість віднесення спірного об'єкту до V категорії складності.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2015 року зазначено: « Одним із доказів в підтвердження своєї позиції, відповідач називає лист ТОВ «Українські будівельні експертизи», відповідно до якого вищевказаний об'єкт будівництва відноситься до V категорії складності. На V категорію складності відповідач посилається також виходячи із параметрів технічної характеристики спірної будівлі.

Зазначені обставини суди належної оцінки не надавали, її не дослідили в сукупності з іншими доказами по справі, що свідчить про неповноту дослідження та встановлення всіх обставин по справі.

Відповідно ст. 81 КАС України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремеслв тощо, суд може призначити експертизу.

На виконання цієї вимоги при необхідності і повного з'ясування обставин справи суд може призначити будівельну експертизу та її висновки оцінити в сукупності із іншими доказами по справі. ».

Від проведення будівельної експертизи та її оплати, у судовому засіданні, обидві сторони відмовились.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин по справі та вимог законодавства, не довів правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

На адресу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2015 року подано заяву Державною архітектурно - будівельною інспекціїєюУкраїни про повернення надмірно сплаченої суми судового збору, що підтверджено платіжним дорученням від 07.10.2015 року № 3488.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року в редакції від 22.05.2015 року, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до вище зазначеного та виписки по групі рахунків від 12.10.2015 року № 1007, встановлено підтвердження та дійсність переплачених сум грошових коштів Державною архітектурно - будівельною інспекціїєюУкраїни, згідно наданого платіжного доручення від 07.10.2015 року № 3488.

Тобто загальна сума, що підлягає поверненню з Державного бюджету України на користь Державної архітектурно - будівельної інспекції України, становить - 81 (вісімдесят одна) гривня 40 (сорок) копійок.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно - будівельної інспекції України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року - без змін.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державної архітектурно - будівельної інспекції України (адреса: 01133, бул. Лесі Українки, 26, м. Київ) понесені надмірно сплачені витрати судового збору, відповідно до платіжних доручень від 07.10.2015 року № 3488, у розмірі 81 (вісімдесят одна) гривня 40 (сорок) копійок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 15 грудня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 10 грудня 2015 року.

.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.