Справа № 810/2856/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2856/15 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Брокбункерсервіс" до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Брокбункерсервіс" (далі - позивач, ТОВ "Брокбункерсервіс") звернулося до суду з позовом до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 30.06.2015 р. №504000006/2015/000020/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.07.2014 р. №504050002/2015/0024 та зобов'язання відповідача прийняти митну декларацію МД-2 №504050000/2015 від 25.06.2015 р.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 01.06.2015 р., ТОВ «Брокбункерсервіс» з «CROSSHILL SYSTEMS Inc. було укладено Меморандум-угоду №30/1-МОА-2015, відповідно до якої позивач як покупець купив два судна (« 7503» та «Р-5010») на загальну суму 100 000 доларів США та зобов'язався сплатити продавцю 50000 доларів США за кожне судно. Умови поставки товару згідно Правил міжнародної торгівлі Інкотерм СIF- м. Ржищів Україна.

25.06.2015 р., позивач звернувся до Миколаївської митниці з митною декларацією №504050000 для оформлення поставки баржі, країна виробництва Чехословаччина, рік споруди 1981, за митною вартістю 50000 доларів США.

До вказаної декларації позивачем додано: генеральна декларація від 04.06.2015 р. б/н; експертний висновок від 12.06.2015 р. б/н, підготовлений ТОВ «НВП «Фінансова та технічна експертиза»; інвойс від 02.06.2015 р. №30/1-1; Меморандум-угода від 01.06.2015 р. №30/1-МОА-201; класифікаційне свідоцтво від 25.05.2015 р. №666; свідоцтво про право плавання під прапором Республіки Білорусь від 28.05.2015 р. №ПП000277; свідоцтво про виключення судна з реєстру від 15.06.2015 р. №ИС 000172; свідоцтво про годність до плавання від 25.05.2015 р. №Б-6862; свідоцтво про право власності на судно від 28.05.2015 р. №ПС 000277. З урахуванням заявленої ваги судна 209 тн. митна вартість склала 239,23 дол. США за тн.

За результатами аналізу документів, наданих при митному оформленні, митним органом було встановлено наступні розбіжності: між строками оплати за товар, зазначеними у п.п. 2-7 Меморандуму-угоди №30/1-МОА-2015 від 01.06.2015 р.; вказано про ненадання документів, передбачених п.7 Меморандуму-угоди №30/1-МОА-2015 від 01.06.2015 р. в частині інформації щодо витрат, передбачених п.9 вищевказаного Меморандуму-угоди; відсутність страхових документів, визначених п.13 Меморандуму-угоди.

Крім того, працівниками митного органу було здійснено порівняння вартості товару із вартістю сировинних складових цього товару, за наслідками чого встановлено, що вартість 1 тони брухту чорних металів на світовому ринку складає 257-275 дол. США/тн. на умовах FOB, що є значно вищою за вартість 1 тн. баржі, на підставі чого зроблений висновок, що до митного оформлення був заявлений товар за вартістю нижчою вартості сировинних складових. У «Звіті» позивача про оцінку майна було відсутнє посилання на зовнішні джерела інформації, що унеможливило упевнитися в достовірності зазначеної позивачем інформації.

З урахуванням викладеного, позивачу як декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати: виписку із бухгалтерської документації щодо витрат згідно п.9 Меморандуму-угоди №30/1-МОА-2015 від 01.06.2015 р.; відомостей про підтвердження складових митної вартості (страхування); висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни-відправника; договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; специфікацію виробника (постачальника) щодо судових приналежностей.

Позивач був ознайомлений з переліком додаткових документів. У відповідь на вимогу митного органу був наданий лист №30/06-1583 від 30.06.2015 р. та додаткові документи, зокрема, звіт про оцінку майна від 12.06.2015 р.; купча від 04.06.2015 р.; лист №26/07 -1501 від 26.06.2015 р. про те, що останній не оплачував витрати з транспортування товару (баржі) до місця призначення, тому що такі витрати за умовами поставки СIF несе продавець; лист №30/06-1582 від 30.06.2015 р. про відсутність митної декларації країни відправника у зв'язку з тим, що законодавство країни виробника при реєстрації судна не передбачає оформлення такої декларації, а також про те, що позивачем не були сплачені будь-які платежі стосовно судна; лист продавця №26/06/2015 від 26.06.2015 р. про те, що всі судові приналежності визначені у судових документах (в т.ч. у свідоцтві про годність до плавання), що є невід'ємною частиною судна та окремо не розглядаються.

Відповідачем 30.06.2015 р. було винесене рішення про коригування митної вартості товару №504000006/2015/000020/2, яким митна вартість товару визначена за резервним методом. На підставі цього рішення митним органом також було складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від №504050002/2015/0024 від 02.07.2015 р.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням та карткою відмови у прийнятті митної декларації позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно зі статтею 54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно із положеннями ст. 57 МКУ визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, відповідно до частини третьої статті 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, підставою для витребування митницею додаткових документів у позивача стали: розбіжності щодо оплати судна, зазначені у п.п.2 та 7 Меморандуму-угоди №30/1-МОА-2015 від 01.06.2015 р.

Згідно із п.1 вищевказаного Меморандуму-угоди ціна баржі « 7503» складає 50000 доларів США. Згідно п.2 Меморандуму згаданий вище баланс, вільний від банківських витрат, повинен бути сплачений на рахунок Продавця згідно інвойсу не пізніше 31.12.2015 р. Пунктом 7 Меморандуму-угоди передбачено, що в обмін на покупну ціну судна, що включає суму авансу, продавець надає покупцю Купчу.

При цьому, позивачем додатково митному органу була надана Купча від 04.06.2015 р., чим підтверджено факт оплати товару. Крім того, у якості підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було надано інвойс №30/1- від 02.06.2015 р.

Другою підставою для коригування вартості товару в оспорюваному рішенні зазначено відсутність документальної інформації щодо витрат, передбачених п.9 Меморандуму та страхових документів.

Так, згідно п.9 Меморандуму-угоди будь-які податки, винагороди та витрати у зв?язку з придбанням (покупкою) та реєстрацією судна під прапором Покупця, сплачуються Покупцем.

Водночас, як встановлено судом першої інстанції, разом із митною декларацією було надано свідоцтво про право плавання під прапором Білорусії від 28.05.2015 р. №ПП000277, тобто витрати, передбачені п.9 Покупець мав би нести тоді, коли б судно було зареєстроване під прапором Британських Виргинських островів, позаяк продавець є компанія «CROSSHILL SYSTEMS Inc. із походженням з Виргинських островів. Однак, зі свідоцтвом про право плавання під прапором Білорусії цей обов'язок п.9 Меморандуму анулюється.

Суд першої інстанції також обґрунтовано відхилив як підставу для визначення митної вартості відповідачем, ненадання декларантом позивача страхових документів, з огляду на те, що умови поставки СІF, за яких був укладений контракт передбачають (Cost, Insurance and Freight) (named port of destination), або вартість, страхування і фрахт (назва порту призначення, що на продавця покладається також обов'язок придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення).

З у рахуванням вищевикладеного, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що митним органом під час проведення митного контролю аргументовано не доведено, що позивачем заявлена неповна або недостовірна інформація про митну вартість товару.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що посилання відповідача на те, що зазначені у «Звіті про оцінку товару» компанії є діловими партнерами жодним чином не впливає на визначення митної вартості товару позивачем, а витребування інформації про джерела комерційних пропозицій митним органом необґрунтовані, а представник відповідача під час апеляційного розгляду справи, не зміг надати жодних пояснень щодо його спростування.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача в частині визнання протиправним рішення від 30.06.2015 р. №504000006/2015/000020/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації від 02.07.2014 р. №504050002/2015/00024 є обґрунтованими. підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються висновками суду першої інстанції та матеріалами справи, а суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 09.12.2015 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.