Справа № 820/3028/15
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/34731/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е., Степашка О.І., Федорова М.О.

розглянула в порядку попереднього провадження касаційну скаргу Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСУС ЮКРЕЙН» до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області Міністерства доходів і зборів України про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКСУС ЮКРЕЙН» (далі - ТОВ «МАКСУС ЮКРЕЙН») звернувся до суду з позовом до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області Міністерства доходів і зборів України (далі - Індустріальна ОДПІ) в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року апеляційну скаргу Індустріальної ОДПІ залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Індустріальна ОДПІ подало касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ «МАКСУС ЮКРЕЙН» у задоволенні позову.

ТОВ «МАКСУС ЮКРЕЙН» подало до суду письмові заперечення на касаційну скаргу Індустріальної ОДПІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Індустріальною ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "МАКСУС ЮКРЕЙН" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Голден Торг Центр» за червень 2014 року. За результатами перевірки складено акт №408/20-36-22-03-07/39134112 від 31 січня 2015 року.

Перевіркою встановлено порушення п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України занижено до сплати в бюджет податок на додану вартість за червень 2014 року на загальну суму 838340,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення № від 25 лютого 2015 року, яким ТОВ "МАКСУС ЮКРЕЙН" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1257510,00 грн. в т.ч. основний платіж у розмірі 838340,00 грн. штрафні санкції у розмірі 419170,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ «Голден Торг Центр» укладено з ТОВ "МАКСУС ЮКРЕЙН" договір поставки №020614 від 02 червня 2014 року, за умовами якого постачальник зобов'язується протягом дії договору постачати покупцю товар, визначений цим договором, а покупець зобов'язується приймати оплачувати його на умовах передбачених цим договором. Згідно з умовами договору постачальником поставлявся товар - освітлювальне обладнання (лампи, світильники, прожектори) та алкалінові батарейки.Якість товару, придбаного позивачем у ТОВ «Голден Торг Центр» підтверджується копіями сертифікатів відповідності та висновками державної санітарно-епідеміологічної експертизи, а також деклараціями відповідності. Доставка товару від ТОВ «Голден Торг Центр» на адресу ТОВ «Максус Юкрейн» здійснювалася за рахунок покупця - ТОВ «Максус Юкрейн». Для перевезення товару від постачальника позивач уклав з перевізником ФОП ОСОБА_4 договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №17 від 5 травня 2014 року, що підтверджується товарно-транспортними накладними, актами перевантаження вантажу, логістичним листом перевізника ФОП ОСОБА_4 та трудовими договорами між працівником та фізичною особою. Товар отриманий позивачем від ТОВ «Голден Торг Центр» був оплачений відповідно до платіжних доручень, що підтверджуються банківськими виписками, а решта суми заборгованості у розмірі 1330037,13 грн. була відступлена ТОВ «Голден Торг Центр» на користь ПП «АСТРА-ФІНАНС», відповідно до договору про відступлення права вимоги №4 від 13 жовтня 2014 року.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачені вимоги до первинних документів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "МАКСУС ЮКРЕЙН" підтверджено здійснення господарських операцій відповідними податковими накладними та іншими документами що за своєю формою та змістом відповідають ст. 201 ПК України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та містять всі обов'язкові реквізити.

Крім того, невиконання контрагентами платника своїх зобов'язань щодо сплати податку на додану вартість до бюджету має негативні наслідки лише щодо цієї особи і платник податку не може бути позбавлений права на податковий кредит та відшкодування сум податку на додану вартість у разі, якщо він виконав усі вимоги чинного законодавства та має документальні підтвердження розміру податкового кредиту.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку, що податкове повідомлення - рішення № від 25 лютого 2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ТОВ «МАКСУС ЮКРЕЙН».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
М.О. Федоров