Справа № 711/10232/15-а
Суддя: Дунаєв С. О.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015року м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючий суддя: Дунаєв С.О.

при секретарі: Скляр М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Черкаської міської ради до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанов державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Представник Черкаської міської ради (позивач) ОСОБА_1 звернулась до суду 16.11.2015р. з позовом до УДВС ГТУЮ у Черкаській області (відповідач). До початку розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги і з урахуванням уточнень просив суд скасувати постанови, винесені за виконавчим провадженням №48414047, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2, а саме:

- постанова від 30.10.2015р. про накладення штрафу у подвійному розмірі 1360грн;

- постанова від 06.11.2015р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2040грн;

- постанова від 06.11.2015р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 100грн,

та постанову від 25.11.2015р., виконавче провадження №49471682, про арешт та оголошення заборони на відчуження майна боржника при виконанні постанов від 30.10.2015р. та 06.11.2015р..

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач неправомірно притягнув його до відповідальності за невиконання рішення суду від 02.04.2015р., яким міську раду зобовязано розглянути заяву ОСОБА_3 від 25.09.2014р. щодо отримання ним дозволу на розташування та утримання тимчасового гаражу, оскільки позивач не мав можливості виконати зазначене судове рішення у строк, встановлений державним виконавцем для його добровільного виконання, тобто протягом семи днів. Стверджує, що несвоєчасне виконання рішення суду відбулося з поважних причин через особливості роботи міської ради, про які державний виконавець вчасно повідомлявся. Також позивач зазначив, що постанова відповідача від 25.11.2015р. про накладення арешту на все майно, що належить міській раді, в межах суми стягнення 4180грн та встановлення заборони на відчуження будь-якого майна суперечить загальним засадам та завданням здійснення виконавчого провадження і положенням ст.ст.52, 57 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідач позовні вимоги не визнав та надав суду заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що позивач боржник у виконавчому провадженні не виконав у термін наданий державним виконавцем в добровільному порядку рішення суду у звязку з чим на нього було накладено штраф в розмірі 680грн. Після цього майже протягом двох місяців боржник знову не виконав рішення суду та не повідомив вчасно про підстави, що обумовили його невиконання, у звязку з чим на боржника покладений штраф у подвійному розмірі в сумі 1360грн. Державним виконавцем стягнуто з боржника виконавчий збір в сумі та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій. Через неможливість виконання рішення суду без участі боржника державним виконавцем внесено подання до правоохоронних органів про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб боржника за умисне невиконання рішення суду, а виконавче провадження закінчено. Постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію і проведення виконавчих дій та штрафів виділено в окреме провадження, під час виконання якого державним виконавцем винесено постанову, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику, у межах суми стягнення, тобто в межах суми 4180грн, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

В судовому зсіданні представник позивача пояснила, що через особливість організаційно-правової форми боржника та його статусу, як органу місцевого самоврядування, виконання судового рішення в наданий державним виконавцем семиденний термін неможливе. Зазначила, що посадові особи міської ради робили все можливе для найшвидшого виконання рішення суду, але через наявність обєктивних перешкод відсутність належної документації, яка має подаватись разом з заявою про надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки, необхідність строку для погодження проекту рішення міської ради, необхідність скликання сесії міської ради та інші виконати рішення суду в такий короткий термін неможливо. На теперішній час, всі формальності виконані і проект рішення буде розглядатися на наступній сесії міської ради. Вважає, що рішення суду не виконувалось вчасно з поважних причин, а тому відсутні підстави для покладання на боржника - міську раду - штрафів та відсутні підстави для стягнення виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, як наслідок цього відсутні і підстави для виконання цих постанов. Крім того, представник позивача зазначила, що постанова про накладення арешту на все майно в межах суми заборгованості, якою заборонено відчуження будь-якого майна боржника, не відповідає положенням ст.ст.52, 57 ЗУ «Про виконавче провадження» і підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в запереченнях на позов. Наполягав, що як державний виконавець, діяв виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Зокрема, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

02.04.2015р. Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення, яким зобовязано Черкаську міську раду розглянути заяву ОСОБА_3 з наданими ним документами від 25.09.2014р. щодо отримання ним дозволу на розташування та утримання тимчасового гаражу відповідно до вимог чинного законодавства та з врахуванням постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. і ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015р. по справі №823/3140/14 та прийняти відповідне рішення, про яке повідомити ОСОБА_3. Зазначене рішення суду набрало законної сили 14.07.2015р..

11.08.2015р. на виконання рішення суду від 02.04.2015р. постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження (далі ВП) №48414047 (а.с.37). Абзацом другим резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику запропоновано у семиденний термін добровільно виконати рішення суду та повідомити про це державного виконавця.

Копію постанови про відкриття ВП Черкаська міська рада отримала 13.08.2015р., про що свідчить відповідний реєстраційний вхідний номер 10263-01-21 на супровідному листі до постанови (а.с.8). Одночасно з копією постанови про відкриття ВП Черкаська міська рада отримала вимогу державного виконавця від 11.08.2015р., за змістом якої боржнику розяснено положення ст.90 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.38).

Листом від 01.09.2015р. позивач повідомив відповідача про неможливість виконання рішення суду без повторного подання стягувачем - ОСОБА_3 - звернення від 25.09.2014р. з відповідними додатками, оскільки воно було повернуто ОСОБА_3 на підставі рішення міської ради від 05.02.2015 №2-852 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_3І.» (а.с.9). Зазначений лист отриманий державним виконавцем 04.09.2015р. (а.с.39).

04.09.2015р. ОСОБА_3 надав до міської ради відповідну заяву, в якій просив залучити його на сесію міської ради при розгляді питання про виконання рішення суду від 02.04.2015р., витребувати з юридичного відділу копії та надані ним додатки для вирішення питання по суті та надати дозвіл на розташування і утримання тимчасового гаражу розміром 3,5х6м (площа 0,0021га) для його автомобілю поблизу місця його проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

09.09.2015р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 680грн на боржника - міську раду - за невиконання рішення суду від 02.04.2015р. (а.с.41). Того ж дня державним виконавцем складено вимогу до Черкаської міської ради про обовязкове виконання рішення суду від 02.04.2015р., розяснено наслідки невиконання рішення суду, передбачені ст.90 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.42).

Листом від 21.09.2015р., який надійшов до державного виконавця 23.09.2015р., виконавчий орган Черкаської міської ради повідомив державного виконавця про неможливість виконання постанови про накладення штрафу, через те що у виконавчого органу Черкаської міської ради - виконавчому комітеті - немає жодних банківських рахунків у банківських установах, а право комунальної власності на все рухоме та нерухоме майно належить територіальній громаді м. Черкаси (а.с.43).

Листом від 24.09.2015р. з вих..№11493-01-21 державного виконавця було повідомлено про причини невиконання рішення суду від 02.04.2015р.. Такими причинами названо ненадання стягувачем до його заяви від 04.09.2015р. графічних матеріалів та довідки державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) (а.с.44-46).

30.09.2015р. начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Черкаській області було надіслано запит за вих.№3203/2.1-28/ДВ/4 до Черкаської міської ради з вимогою повідомити дату наступного скликання сесії Черкаської міської ради та надання інформації щодо внесення до переліку питань, призначених на розгляд сесії, питання про виконання рішення суду від 02.04.2015р.(а.с.47).

Зазначений запит був отриманий міською радою 02.10.2015р., а відповідь на нього надана листом від 02.11.2015р. за вих.№12459-01-21. Цим листом державного виконавця повідомлено про закінчення підготовки проекту рішення міської ради на виконання рішення суду від 02.04.2015р.. Абзацом шостим цього листа державному виконавцеві повідомлено про неможливість визначення дати засідання Черкаської міської ради із земельних питань через переобрання її складу.

30.10.2015р. державним виконавцем винесено постанову про накладення на Черкаську міську раду штрафу у подвійному розмірі в сумі 1360грн за невиконання рішення суду від 02.04.2015р. (а.с.49). Того ж дня державним виконавцем внесено подання до Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Черкаської міської ради за умисне невиконання рішення суду (а.с.52-54).

06.11.2015р. державним виконавцем винесені постанови про стягнення з Черкаської міської ради виконавчого збору в розмірі 2040грн та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 100грн (а.с.50, 51).

ВП №48414047 закінчено, згідно постанови державного виконавця від 06.11.2015р. відповідно до п.11 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.57). Постанови про стягнення штрафів, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій виділені в окремі ВП та постановою від 25.11.2015р. обєднані у зведене ВП №49471682 (а.с.81).

На виконання зведеного ВП №49471682 державний виконавець своєю постановою від 25.11.2015р. наклав арешт на все майно, що належить боржнику - Черкаська міська рада - у межах суми звернення стягнення 4180грн та заборонив здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с.83).

Перевіряючи обставини справи та надаючи оцінку наданим сторонами доказів на підтвердження їх позицій суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

У рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Відповідно до ч. 2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. При цьому в силу приписів статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002р. у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін (справа «Горнсбі проти Греції», рішення від 19.03.1997р., п.40).

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (справа «Піалопулос та інші проти Греції», рішення від 15.03.2001р., п.68).

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої - третьої статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

З обставин справи вбачається, що задля виконання рішення суду від 02.04.2015р. позивач мав розглянути питання про надання дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва тимчасового гаражу.

Частиною 1 ст.10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України (далі ЗК) передбачено, що звернення громадян про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель комунальної власності розглядаються відповідним органом місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк.

За таких обставин посилання позивача на неможливість виконання рішення суду від 02.04.2015р. протягом строку, що перевищує місячний термін, суперечать закону.

Не є поважними причинами невиконання рішення суду від 02.04.2015р. і відсутність в якості додатків до заяви ОСОБА_3 від 04.09.2015р. графічних матеріалів та довідки за даними форми 6-зем, оскільки графічні матеріали, а саме викопіювання з плану міста, були оформлені 14.09.2015р., про що свідчить відповідна дата на аркуші з викопіюванням (а.с.11), а необхідність оформлення довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, не передбачена ст.123 ЗК.

Стосовно посилань позивача на те, що відповідно до п.34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» питання про виконання рішення суду від 02.04.2015р. має розглядатись виключно на пленарних засіданнях сесії міської ради, яка з питань відведення земельних ділянок скликається не раніше одного разу на місяць, суд зауважує, що відповідно до інформації доступної на офіційному веб-сайті Черкаської міської ради, за період з 11.08.2015р. по 30.10.2015р. було проведено три пленарних засідання другої сесії Черкаської міської ради (37 пленарне засідання 20 і 27 серпня 2015р., 38 15, 18, 24 вересня 2015р., 39 29 вересня і 01 жовтня 2015р.). Відповідно до ч.2 ст.72 КАС зазначені обставини є загальновідомими і не підлягають доказуванню. Крім того, пунктом 5 статті 7 Тимчасового регламенту Черкаської міської ради затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 27.06.2014р. №2-1 передбачається, що у випадку якщо сесія міської ради закрила свою роботу і виникає необхідність розгляду нагального питання, скликається позачергова сесія з цього питання. Якщо таке питання виникає, коли сесія працює в режимі пленарних засідань, з цього питання скликається позачергове пленарне засідання. На позачерговій сесії або позачерговому пленарному засіданні розглядається лише те питання, з якого скликано цю сесію або пленарне засідання, про що депутатам повідомляється не пізніше, як за день.

Відповідно до положень частини першої статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною другою ст.89 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що в даному випадку у відповідача були наявні законні підстави для винесення постанов про накладення штрафу, відтак, позовна вимога про скасування постанови від 30.10.2015р. за ВП №48414047 про накладення штрафу в розмірі 1360грн не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у строк, встановлений державним виконавцем для його добровільного виконання, виконавчий збір стягується в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно ч.5 ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом. Крім того, згідно а.19 пп.3.13.1 п.3.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, у якій зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Враховуючи, що ВП №48414047 було закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», суд не вбачає підстав для скасування постанов державного виконавця від 06.11.2015р. про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 2040грн та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 100грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Зазначеною постановою, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до пп.3.8.2 п.3.8 Інструкції за зведеним виконавчим провадженням арешт на майно боржника накладається у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно ч.1 ст.74 ЗУ «Про місцеве самоврядування» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Таким чином, законом не встановлюється заборони на накладення арешту на майно, що належить міській раді, як органу місцевого самоврядування.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 25.11.2015р. вбачається, що державним виконавцем дотримані зазначені вимоги закону, а його дії вчинені в межах повноважень та у спосіб визначений законом.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі чого дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 17, 18, 94, 158-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.11, 52, 57, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Черкаської міської ради до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанов державного виконавця відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: ОСОБА_4