Справа № 569/13517/15-а
Суддя: Діонісьєва Н.М.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Діонісьєва Н.М.
секретар - Пальчевська О.Б.
з участю позивача ОСОБА_1
представника відповідача Рибалко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,
ВСТАНОВИВ:
До Рівненського міського суду звернувся з позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії
Ухвалою суду від 30.11.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог позивача про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за період з 01.10.2014 року по 20.03.2015 року залишено без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив позов задоволити.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, вказав, що відповідно до діючого законодавства заробіток в іноземній валюті при призначенні пенсії не включається, а середній заробіток визначається виходячи із заробітку по аналогічній в Україні галузі роботи. Підтримав подані до суду заперечення.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, щоОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в м.Рівне та отримує пенсію по інвалідності третьої групи загального захворювання відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».
Позивач з 26 липня 1987 року по 16 вересня 1989 року проходив службу у військовій частині Польова пошта НОМЕР_1 на посаді начальника продовольчого складу, в військовому званні «Прапорщик», що підтверджується копією військового квитка виданого на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 та копією трудової книжки виданої на ім`я ОСОБА_1 05 серпня 1977 року серії НОМЕР_3 .
Листом від 29.07.2015 року за № 271/10 відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку призначеної пенсії так, як відповідно до ст..129 «Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановю Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590 )із внесеними змінами) при визначенні середньомісячного заробітку працівників і службовців, які працювали в установах СРСР за кордоном або в міжнародних організаціях частина заробітної плати, яка сплачується в іноземній валюті для призначення пенсії не враховується.
Згідно ст. 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено включення у заробіток для обчислення пенсії всіх видів оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.
Згідно з п.1 ст.1 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93 від 19.02.1993р. "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" іноземна валюта - це іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України; платіжні документи та інші цінні папери (акції, облігації, купони до них,векселі (тратти), боргові розписки, акредитиви, чеки, банківські накази, депозитні сертифікати, інші фінансові та банківські документи), виражені в іноземній валюті або банківських металах.
З матеріалів справи вбачається, що під час проходження військової служби позивач отримував заробітну плату в радянських рублях та іноземній валюті (польських злотих).
Раніше діючим законодавством (на час роботи позивача за кордоном) Положенням про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 р. № 590, було встановлено, що в заробіток для нарахування пенсії включаються усі види заробітної плати, на які відповідно до діючих правил нараховуються страхові внески. У разі, коли страхові внески нараховуються на умовні суми заробітку, в середній заробіток для нарахування пенсії включаються ці умовні суми (п. 124).
Відповідно до ч. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення тощо.
13 березня 1992 року була підписана багатостороння міжурядова Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення. Дана Угода підписана такими державами: Російською Федерацію, Україною, Республіками Киргизстан, Вірменія, Таджикистан, Туркменістан, Узбекистан, Казахстан і Білорусь (далі -Угода). Відповідно до ст. 1 цієї Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної Угоди і членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Усі витрати, пов`язані із здійсненням пенсійного забезпечення за даною угодою, несе держава, яка надає забезпечення. Взаємні розрахунки не провадяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами. Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлено чи буде встановлено законодавством держав - учасниць Угоди (крім пенсій, охоплених спеціальними системами пенсійного забезпечення). Згідно зі статтею 6 Угоди пенсія громадянам держав - учасниць Угоди призначається за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення розміру пенсії за даною Угодою провадиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж.
Відповідно ст. 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в установленому порядку на території держав - учасниць Співдружності незалежних держав і держав, які входили до складу колишнього СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Крім того механізм оплати праці спеціалістів, працюючих за кордоном, регулювався «Правилами про умови праці радянських робітників за кордоном», затвердженими державним комітетом Ради міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 25.12.1974 року за № 365.
Пункт 42 Правил враховував, що соціальне страхування працівників установ СРСР за кордоном, які направлені з СРСР, а також прийнятих на роботу на місці на штатні посади з числа членів їх сімей, відповідними міністерства та відомствами сплата в СРСР у централізованому порядку страхових внесків у відсотках, встановлених урядом СРСР від сум заробітної плати, виплачуваної названим працівникам в радянській та іноземній валютах. Тобто, відрахування внесків на державне соціальне страхування проводилось від всієї суми нарахованої заробітної плати незалежно від того, в якій валюті вона була виплачена робітникові.
На застосування цих приписів також вказують і положення п. 124 «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», згідно яких в заробіток для обчислення пенсії зараховуються усі види заробітної плати, на які по діючим правилам проводилося нарахування страхових внесків, крім виплат разового характеру.
Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Доводи відповідача, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними нормами права.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.
У відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з адміністративним позовом ОСОБА_2 сплатив судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., які підлягають стягненню з держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 122, 160-163 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
ПозовОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії задовольнити.
Стягнути з держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на користь ОСОБА_1 487,20 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Рішення в частині стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення постанови.

Суддя Рівненського міського суду Н.М.Діонісьєва