Справа № 809/2491/14
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 р. № 876/9294/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Андрушківа І.Я.

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 4 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Укртрансінспекції в Івано-Франківській області про скасування постанови, визнання протиправним та скасування розрахунку,-

встановив:

24.07.2014 ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління Укртрансінспекції в Івано-Франківській області у яком просив скасувати постанову № 025215 від 15.07.2014 та визнати неправомірним і скасувати розрахунок № 14 від 03.07.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем, в порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», протиправно, за наслідками проведеної в липні 2014 року рейдової перевірки, постановою № 025215 від 15.07.2014 застосовано до нього адміністративно-господарський штраф в сумі 1700 грн та розрахунком № 14 від 03.07.2014 безпідставно визначив плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового транспортного засобу, належного ОСОБА_2, в сумі 831,00 євро. Зокрема, 03.07.2014 посадовими особами Управління Укртрансінспекції в Івано-Франківській області на автодорозі Н-9 Мукачеве-Львів був зупинений автомобіль позивача DAF TE95 д.н.з. НОМЕР_1 із причепом Bodex KIS 3W-S д.н.з. НОМЕР_2, який здійснював перевезення щебеню 5/20. Цей транспортний засіб пройшов зважування на пересувному пункті габаритно-вагового контролю. В порушення пункту 12 і 13 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, зважувальне обладнання, на переконання позивача, не перебувало у справному стані, так як водію і позивачу на місці перевірки не представлено жодного документа, який засвідчував проведення періодичної повірки (метрологічної атестації) такого обладнання та відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Самі ваги посадовими особами відповідача розміщені на ділянці дороги, яка має природній нахил, що вплинуло на достовірність показників за наслідками зважування. Відтак, висновки перевіряючого про перенавантаження транспортного засобу на 9 тон не можуть бути об'єктивними. Недотримуючись положень пунктів 3.12-3.15 Технічного регламенту здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, відповідач не видав під час перевірки відповідного документа про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а також довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю. Вказані порушення в сукупності свідчать про протиправність постанови № 025215 і розрахунку № 14 від 15.07.2014, які підлягають скасуванню.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.09.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про його дату, час та місце, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов задоволеним бути не може, оскільки відповідачем при здійсненні державного контролю на автомобільному транспорті, прийнятті постанови про застосування фінансових санкцій № 025215 і формуванні розрахунку плати за проїзд великоваговим транспортом позивача від 03.07.2014, не допущено порушень нормативно-правових актів, які б вплинули на зміст вчиненого ОСОБА_2 порушень Закону України «Про автомобільний транспорт» і постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування».

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Згідно Закону України «Про автомобільний транспорт» та Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567, урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті, яким є Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) здійснює державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

03.07.2014 на підставі Графіку щоденної роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю в Івано-Франківській області на липень 2014 року і направлення на перевірку № 005489 на ділянці автомобільної дороги км. 302+400 загального користування Н-09 Мукачеве-Львів (с. Драгомирчани) державними інспекторами Управління Укртрансінспекції в Івано-Франківській області перевірено автомобіль DAF TE 95 державний номерний знак НОМЕР_1 із причепом Bodex KIS 3W-S державний номерний знак НОМЕР_2.

Керування транспортним засобом здійснював водій ОСОБА_4, перевізником якого виступає ОСОБА_2, який зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, і на якого оформлена товарно-транспортна накладна від 03.07.2014 № 386 про перевезення щебеню 5/20 (а.с. 9, 57).

За наслідками перевірки складено акт № 097020 додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким зафіксовано надання ОСОБА_2 послуг з вантажних перевезень з перевищенням вагових обмежень без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентним уповноваженим органом, а також порушення вимоги статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» щодо відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушено накази Міністерства транспорту та зв'язку України №385 від 24.06.2010 і №340 від 20.10.2010.

За змістом пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів;

Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом, зокрема, є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документи про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, видані в межах його компетенції, обов'язкові до виконання на території України (частина 5 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

З 01.06.2013 року набрала чинності частина 3 пункту 4 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 340 «Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106, щодо виконання вимог даного наказу під час здійснення перевезень вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн.

Автотранспортні засоби, що використовуються для вантажних перевезень повинні бути обладнані повіреними та діючими контрольними пристроями (тахографами) для отримання інформації та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі даної інформації про рух таких транспортних засобів, та періоди роботи водіїв даних транспортних засобів.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах, які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначений Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 № 385, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2.7 Інструкції за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу відповідний пункт сервісу тахографів оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Такий протокол зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Абзацом 4 пункту 3.3 Інструкції визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, серед іншого, має при собі мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Перевізники зобов'язані зберігати протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії (абзац 2 пункту 3.5 Інструкції).

Згідно вимог абзацу 6 пункту 3.6 Інструкції перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку строків зберігання протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Позивач не надано жодного доказу наявності станом на 03.07.2014 протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу DAF TE 95 державний номерний знак НОМЕР_1.

З приводу виявлення факту перевищенням вагових обмежень при перевезенні щебеню, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування).

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ, що забезпечую безпеку дорожнього руху.

03.07.2014 на ділянці автомобільної дороги км 302+400 загального користування Н-09 Мукачеве-Львів (с. Драгомирчани) зупинено та проведено контрольне зважування вантажного автомобіля DAF ТЕ 95 державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом Bodex КІS 3W-S державний номерний знак НОМЕР_2. За результатами зважування встановлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме нормативно допустима загальна вага 38 тонн, а фактична за наслідками зважування склала 48,65 тонн. Таким чином, вагові навантаження загальної маси на даному автомобілі перевищили допустимі на 10,65 тон.

Нормативно допустимі осьові навантаження на автомобілі, який належить позивачу, згідно пункту 22.5. Правил дорожнього руху складають - 11/11/22 тон.

При перевірці встановлено, що на вказаному транспортному засобі, осьові навантаження становили 6,3/11,4/10,7/9,75/10,5 тон.

Тобто, перевищення виявлено по двох осях, а саме:

- перевищення нормативно допустимих навантажень на одиничну (другу) вісь склало 0,4 тони (нормативно допустима 11 тон, а фактична - 11,4 тон);

- перевищення загального нормативно допустимого навантаження на строєну (останні три) вісь склало 8,95 тонн (нормативно допустима 22 тонн, фактична сукупне навантаження становило - 30,95 тонн).

За змістом пункту 21 Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.

З огляду на вищевикладене слідує, що перевищення параметрів від нормативу загальної маси склало 28,0%, на одиничну вісь 3,6% та на строєну вісь 40,7%.

Обставина перевищення допустимих вагових нормативів підтверджена наявними у матеріалах справи протоколом зважування, складеного 03.07.2014 пересувним пунктом габаритно-вагового контролю, довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 03.07.2014 та актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 001953 від 03.07.2014 (а.с. 35-37).

Таким чином, актами відповідача № 097020 і 001953 від 03.07.2014 виявлено два порушення, а саме:

- відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу DAF ТЕ 95 державний номерний знак НОМЕР_1;

- перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без дозволу на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, застосовується адміністративно-господарські штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки ОСОБА_2 є перевізником у спірних правовідносинах, відповідачем правомірно винесено постанову № 025215 від 15.07.2014 про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн (а.с. 10).

Виходячи із виявленого перевищення допустимих вагових показників, даних товарно-транспортної накладної № 386 від 03.07.2014 щодо маршруту перевезення і відомостей про перевізника, 03.07.2014 на місці перевірки відповідач склав розрахунок № 14 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 831,00 євро (а.с. 14).

Беручи до уваги те, що позивач є перевізником у спірних відносинах, доведений факт перевищення допустимих вагових нормативів і відстань перевезення, суд вважає правомірним оскаржуваний розрахунок №14 від 03.07.2014 року.

За змістом пункту 28, абзацу 2 пункту 27 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Такі ставка плати за кожен кілометр відстані встановлені в євро.

У свою чергу, плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Досліджуючи доводи позивача про несправність пересувного пункту габаритно-вагового контролю і не надання йому акта перевірки, суд зазначає наступне.

У пункті 12 Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування зазначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Судом з'ясовано, що зважування проводилося вагою пересувною автомобільною CHEKLODE FREEWEIGHT заводський номер НОМЕР_3, фірми виробника CENTRAL WEIGHING (а.с. 29-30).

21.11.2007 Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики виданий сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-МІ/1-2195-2007, згідно якого затверджено тип засобів вимірювальної техніки «Ваги пересувні автомобільні CHEKLODE FREEWEIGHT», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У2570-07 (а.с. 28).

За змістом вимог вказаного Сертифікату міжповірочний інтервал такої ваги становить 1 рік.

Згідно відомостей про результати періодичної повірки «Ваги пересувні автомобільні CHEKLODE FREEWEIGHT» із заводським серійним № НОМЕР_3, їх повірка вимірювального і зважувального обладнання проводиться кожного року. Остання така повірка здійснена державним повірником ОСОБА_6 11.10.2013, за результатами якої засіб вимірювальної техніки визнано придатним до застосування, про що вчинено відповідний підпис і відтиск повірочного клейма (а.с. 30, зворотній бік а.с. 31).

Згідно частини 4 та 5 пункту 4 спільного наказу Міністерства інфраструктури України та Міністерства Внутрішніх справ України від 10.12.2013 № 1007/1207 «Про затвердження Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2014 року за № 215/24992 (далі - Порядок взаємодії органів контролю під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів), посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

- видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

- складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Результати вимірювання вагових параметрів транспортного засобу розраховуються автоматично за допомогою спеціального програмного забезпечення, записуються до бази даних вагового індикатору та роздруковуються.

У спірних правовідносинах, працівниками Управління Укртрансінспекції в Івано-Франківській області складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 001953 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 03.07.2014 року (а.с. 36, 37).

У цьому акті зафіксовано вищевказане порушення вагових параметрів та містяться відомості щодо: місця проведення габаритно-вагового контролю, параметрів реєстраційних номерів автомобіля та причепа, найменування перевізника та його адреса, маршрут руху, вантаж, повна маса нормативно допустима та фактична з конкретизацією осьових навантажень, підписи посадових осіб, прізвище, ім'я, по батькові водія. Даний акт скріплено підписом та відтиском печатки посадової особи, яка здійснювала габаритно-ваговий контроль.

Вивчення форми і змісту вказаних документів дає суду можливість дійти висновку, що такі документи відповідають всім вимогам чинного законодавства, в тому числі Додатку 2 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013.

Згідно пункту 22 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, у разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Від підписання складених актів водій позивача відмовився, про що вчиненні відповідні записи у таких актах.

Щодо твердження про ненадання відповідачем позивачу копії акта рейдової перевірки водію чи ОСОБА_2, то надання такого документу під час рейдової перевірки не передбачено чинним законодавством.

Відповідно до пункту 20 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, за результатами планової або позапланової перевірки за місцезнаходженням суб'єкта господарювання складається акт у двох примірниках, кожен з яких підписується посадовими особами, що провели перевірку, та посадовою особою суб'єкта господарювання або фізичною особою - суб'єктом господарювання (далі - уповноважена особа суб'єкта господарювання). Один примірник акта передається уповноваженій особі суб'єкта господарювання, щодо якого було проведено перевірку, інший - до органу державного контролю.

Втім, як вже зазначено судом, по позивачу проводилася рейдова перевірка, тому відповідно до пункту 21 коментованого Порядку у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт. Обов'язок видавати такий акт на місці перевірки працівниками територіальних органів Укртрансінспекції вказаним Порядок не визначений.

Ні позивач, ні його водій до відповідача із заявами про видачу такого акта перевірки не зверталися, про що не заперечив у судовому засіданні сам позивач.

У адміністративному позові позивач зазначає, що відповідач результати зважування не оформив відповідною довідкою, однак як встановлено судом такі твердження не відповідають дійсності.

Позивач ні в позові, ні в судовому засіданні не заперечив належними засобами доказування факту складання відповідних документів.

Крім того, позивач пояснив, що сам особисто був присутній під час перевірки, приїхавши на місце такої перевірки після зупинення транспортного засобу DAF TE95 д.н.з. НОМЕР_1 із причепом Bodex KIS 3W-S д.н.з. НОМЕР_2.

Пунктами 25, 26, 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначено, що справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справ про порушення розглядається без її участі.

Позивача викликали на розгляд справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 04.07.2014 № 02-20/2303, до якого додано копію акта перевірки від 03.07.2014 № 097020. На розгляді справи позивач був присутній, про що свідчить його особистий запис (зворотній бік а.с. 33).

Після розгляду справи, згідно пункту 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, враховуючи зафіксовані порушення законодавства, стосовно ОСОБА_2 прийнято постанову № 025215 від 15.07.2014 про застосування фінансових санкцій в сумі 1 700,00 гривень (а.с. 38).

Відповідно до пункту 29 згаданого вище Порядку, копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Постанову про застосування фінансових санкцій №025215 від 15.07.2014 року позивач отримав під розписку 17.07.2014, а оскаржуваний розрахунок безпосередньо на місці перевірки 03.07.2014.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про розміщення пересувних ваг на нерівній поверхні автомобільної дороги. Жодного доказу про те, що вказані ваги були встановлені працівникам відповідача на ділянці дороги, який має природний нахил (відповідний кут підйому чи спуску), позивачем не надано.

Суд критично оцінює подану позивачем завірену копію товарно-транспортної накладної № 386 від 03.07.2014 про перевезення лише 23,4 тон щебеню (а.с. 57), оскільки цей документ не може свідчити про фактичну масу завантаженого щебеню і фактичну масу транспортного засобу із причепом. Позивач не подав жодного доказу на підтвердження факту зважування 03.07.2014 транспортного засобу перед навантаженням і після в суб'єкта господарювання, який здійснював відпуск щебеню, як і не спростував факту можливого перенавантаження продавцем або донавантаження автомобіля щебенем від іншого постачальника.

У суду не виникає сумніву щодо справності контрольних ваг, якими проведено зважування транспортного засобу позивача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем при здійсненні державного контролю на автомобільному транспорті, прийнятті постанови про застосування фінансових санкцій № 025215 і формуванні розрахунку плати за проїзд великоваговим транспортом позивача від 03.07.2014, не допущено порушень нормативно-правових актів, які б вплинули на зміст вчиненого ОСОБА_2 порушень Закону України «Про автомобільний транспорт» і постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування».

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 4 вересня 2014 року у справі № 809/2491/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 07.12.2015.