Справа № 822/2271/15
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2271/15

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

09 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (ФОП ОСОБА_3.) звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому (ДПІ у м. Хмельницькому) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17 вересня 2014 року.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати вказану та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача (апелянта) апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 27.08.2013 зареєстрована як фізична особа-підприємець.

На підставі наказу №524 від 19.06.2014 та направлень №766, 767 від 19.06.2014 головним управлінням Міндоходів у Хмельницькій області проведено фактичну перевірку з питань дотримання позивачем вимог законодавства під час провадження діяльності, пов'язаної із обігом підакцизних товарів в приміщенні торгового павільйону, що розташований в АДРЕСА_1.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 25.06.2014 року №72/22/01/21/НОМЕР_1, яким зафіксовано порушення позивачем ст.11-1 Закону, а саме: реалізація однієї пачки тютюнових виробів - сигарет марки "Честерфілд", за ціною 14,00 грн., що є вищою за встановлену максимальну роздрібну ціну 12,50 грн. та зроблено висновок про наявність ознаки підробки марки акцизного податку.

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Хмельницькому прийнято податкове повідомлення-рішення форми "С" від 17.09.2014 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яким на позивача накладено штраф в розмірі 10000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач оскаржила його до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача прийняті обґрунтовано, з урахування усіх обставин що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у випадку отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (пп. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України).

В силу ст.11-1 Закону України від 19 грудня 1995 року N 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (Закон №481/95-ВР) встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України. Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.

Статтею 18 Закону №481/95-ВР передбачено, що за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів однієї власної назви, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких вказані різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках.

Факт порушення позивачем ст.11-1 Закону №481/95-ВР та продажу тютюнових виробів за ціною, вищою від максимальних роздрібних цін, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечувалось позивачем під час здійснення перевірки, про що свідчить його підпис без зауважень в акті перевірки від 25.06.2014 №72/22/01/21/НОМЕР_1.

Суд першої інстанції врахував, що відповідальність за порушення вимог Закону №481/95-ВР передбачена ст.17 Закону №481/95-ВР. Так, згідно ст.17 Закону №481/95-ВР в редакції Закону №1638-VII, яка набрала законної сили з 04.09.2014 року і діяла на час прийняття податкового повідомлення-рішення від 17.09.2014 року №, у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень. Отже, штрафні санкції у розмірі 10000,0 грн. за порушення позивачем ст.11-1 Закону №481/95-ВР застосовані відповідачем правомірно.

Колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосування відповідачем для визначення розміру штрафних санкцій ст.17 Закону №481/95-ВР в редакції, чинній на дату вчинення позивачем порушення ст.11-1 Закону №481/95-ВР (станом на 25.06.2014 року), та звертає увагу на наступне.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з пунктом 113.3 ст. 113 ПК України встановлено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Так, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Проте, даний конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. При цьому, надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

В свою чергу, відповідно до п. 11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Відтак, контролюючі органи застосовують штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів, контроль за виконанням яких покладених на ці органи, у порядку та розмірах, встановлених Кодексом та іншими законами України, чинними на момент застосування санкцій. Аналогічна правова позиція викладена у Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 24.11.2011 року 32198/11/13-11.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції щодо безпідставності тверджень позивача про порушення контролюючим органом строків винесення податкового повідомлення-рішення, що сягає чотири місяці після складання акту перевірки, виходячи із наступного.

В акті перевірки від 25.06.2014 №72/22/01/21/НОМЕР_1 зафіксовано порушення ст.11-1 Закону, а саме: реалізація однієї пачки тютюнових виробів - сигарет марки "Честерфілд", за ціною 14,00 грн., що є вищою за встановлену максимальну роздрібну ціну 12,50 грн. та зроблено висновок про наявність ознаки підробки марки акцизного податку.

Як наслідок, слідчим управлінням фінансових розслідувань було проведено експертизу стосовно наявності ознак підробки та матеріали розслідування 03.09.2014 листом за №11528/22-01-21-11 направлені до ДПІ у м. Хмельницькому для прийняття рішення. Оскільки вказане розпорядження отримане ДПІ у м. Хмельницькому 08.09.2014, тоді як оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято 17.09.2014, то порушення контролюючим органом строків винесення податкового повідомлення-рішення, на які посилається позивач, відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 11 грудня 2015 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.