Справа № 824/1328/15-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1328/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

09 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області Сеничака Михайла Ярославовича про зобов'язання вчинити дії та визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області Сеничака Михайла Ярославовича про зобов'язання Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області задовольнити вимоги запиту на інформацію №085/2306 та копії запитуваних документів на паперових носіях в масштабі 1:1 та направити позивачу та визнання протиправними дії начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області Сеничака Михайла Ярославовича щодо умисного обмеження доступу до запитуваної позивачем інформації.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За приписами п.1 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 13.03.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління ДФС у Чернівецькій області з запитом про надання інформації за № 085/2306, в якому вимагав у строк до п'яти робочих днів, з дня його отримання, надати на паперових носіях копії подань, відносно 166 працівників ДФС України в Чернівецькій області та просив письмову відповідь з копіями запитуваних документів, направити на адресу: а/с 504, м. Чернівці, 58001, Україна.

18.03.2015 р. Головне управління ДФС у Чернівецькій області листом за вх. №393/10/24-13-05-014 надало відповідь на запит позивача, за підписом начальника Головного управління ДФС у Чернівецькій області Сеничака М.Я. з копіями подань на 26 арк. на паперових носіях (у зменшеному вигляді 1:6).

02.04.2015 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з повторним запитом, в якому просив у строк до п'яти робочих днів, з дня його отримання запиту, надати вищезаначену інформацію на паперових носіях в масштабі 1:1, посилаючись на те, що копії запитуваних документів зменшені в 6 разів, що унеможливлює ознайомлення з їх змістом.

08.04.2015 року листом за вх. № 514/10/24-13-05-14 Головне управління ДФС у Чернівецькій області надало відповідь за підписом першого заступника начальника Головного управління ДФС у Чернівецькій області ОСОБА_4, в якому з посиланням на положення ст. 19 Конституції України, постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 р. № 65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету" та наказу Державної фіскальної служби України від 16.02.2015 р. № 89 "Про забезпечення економії бюджетних коштів" повідомлено, що у зв'язку з складною економічною ситуацією в державі та з метою економного і раціонального використання державних коштів, листом Головного управління ДФС України від 18.03.2015 р. № 393/10/24-13-05-014 "Про надання відповіді на запит" задоволено його запит в повному обсязі та надано копії на паперових носіях (додатки на 26 аркушах).

У цьому ж листі зазначено, що якщо позивача не задовольняє формат відповіді, для власної зручності він може отримувати запитувану інформацію на вказану ним електронну скриньку, що дасть змогу опрацьовувати зазначену інформацію у форматі та масштабі зручному для нього та роз'яснено позивачу право на оскарження даної відповіді до вищого органу (ДФС України) або до суду.

Також судом першої інстанції встановлено, що після подання даного позову ОСОБА_2, Головне управління ДФС у Чернівецькій області з метою уникнення судового спору листом за вх. №1168/10/24-13-10-04-22 від 28.08.2015 року направило на адресу позивача запитувану інформацію на паперових носіях в масштабі 1:1 на 167 арк.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами при наданні позивачу відповіді на запит не порушено жодної вимоги Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України "Про доступ до публічної інформації" №2939-17 від 13.01.2011 р. (далі - Закон №2939-17).

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (ст.1 Закону №2939-17).

Відповідно до ст. 3 Закону №2939-17, право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

При цьому, ст. 4 Закону №2939-17 передбачено, що доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; 2) вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Однією з гарантій реалізації конституційних прав на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації є законодавче закріплення права кожного на доступ до інформації, яке згідно зі ст. 5 Закону №2939-17 забезпечується систематичним та оперативним оприлюдненням інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах та будь-яким іншим способом, а також шляхом надання інформації на запити.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені медіальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч. 1 та ч. 4 ст. 13 Закону №2939-17).

Згідно ч. 1 та 2 ст. 19 Закону №2939-17 запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону №2939-17 розпорядники інформації зобов'язані:1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону №2939-17 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно ст.24 Закону №2939-17, відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: ненадання відповіді на запит; ненадання інформації на запит; безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформації; не оприлюднення інформації; надання або оприлюднення недостовірної, неточної чи неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; нездійснення реєстрації документів; навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, при наданні відповіді на запит, відповідачами не було вчинено будь-яких неправомірних дій, за які законом встановлено відповідальність.

Також, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими, викладені в запереченні на апеляційну скаргу, доводи відповідачів про те, що вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджені наказом Держспоживстандартом України від 07.04.2003 року №55, поширюються на оригінали документів, а не на їх копії і жодної вимоги щодо формату копії документів чинне законодавство не містить.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що оскільки на момент розгляду справи в суді позивач отримав запитувану інформацію в повному обсязі та в масштабі 1:1 то підстави для зобов'язання Головного управління ДФС у Чернівецькій області повторно розглянути його запит на інформацію та повторно надати йому копії запитуваних документів, відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.