Справа № 2а-301/10/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2010-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" вересня 2010 р. Справа № 2a-301/10/0970
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Судді Матуляка Я.П.
при секретарі Шварговському Д.Д.
за участю: позивача ОСОБА_1
представника позивача Дем`яніва І.М.,
представника відповідача Боднара Р.М.
представника третіх осіб на стороні відповідача Івано-Франківського обласного військового комісаріату, Західного оперативного командування Бурак О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Івано-Франківський обласний військовий комісаріат, Західне оперативне командування, Міністр оборони України про визнання бездіяльності та рішення протиправним, а також зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Суду пояснив, що порушені позивачем питання вже розглядались в судовому порядку та рішенням Івано-Франківського міського суду від 14.06.2000 року по справі №2-5090-2000р., ОСОБА_1 , відмовлено в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що вказане рішення набрало законної сили. Крім того, вказав, що процедура звільнення ОСОБА_1 , проходила виключно в межах встановлених законодавством України. Вказав, що довготривалість постановки позивача на військовий облік зумовлена небажанням позивача прийняти громадянство України, що й було перешкодою для постановки його на такий облік. Просив в задоволенні позову відмовити.
Представник третіх осіб на стороні відповідача - Івано-Франківського обласного військового комісаріату, Західного оперативного командування, в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених в письмовому запереченні від 30.03.2010 року (а.с. 69-71). Просила в задоволенні позову відмовити.
Представник третьої особи на стороні відповідача Міністра оборони України, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка.
Згідно наказу Міністра оборони України від 23.12.1994 року ОСОБА_1 , звільнено в запас за п. «В» за станом здоров`я і 10.01.1995 року згідно §8 наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №5 його виключено зі списків особового складу частини 07.01.1995 року.
В 2000 році позивач ОСОБА_1 , звернувся до Івано-Франківського міського суду із скаргою на дії командира військової частини НОМЕР_1 , що були вчинені ним на виконання наказу Міністра оборони України 23.12.1994 року, що полягали у видачі наказу про виключення його зі списків особового складу частини, невчасному направленні його особової справи у військомат та видачі припису про постановку його на військовий облік, вважаючи себе особою на яку такі вимоги закону як постановка на військовий облік не поширюються, оскільки є особою без громадянства.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14.06.2000 року по справі №2-5090-2000 р., за скаргою ОСОБА_1 на незаконні дії та рішення командира в/ч НОМЕР_1 щодо звільнення його із Збройних Сил України в запас та встановлення дня його звільнення із Збройних Сил України, ОСОБА_1 , відмовлено в задоволенні скарги (а.с. 73,74). Вказане рішення залишено без змін ухвалою судової колегії в цивільних справах Івано-Франківського обласного суду від 15.08.2000 року та відповідно з цього ж дня набрало законної сили (а.с.75).

Ухвалою Івано-Франківського обласного суду встановлено, що рішення (наказ №5 від 10.01.1995 року) та дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення ОСОБА_1 в запас, постановки його на військовий облік після звільнення зі служби є правомірними. Крім того, встановлено також те, що оскаржуваний наказ військового командування і дії по постановці на військовий облік відносно ОСОБА_1 , приймались в межах Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» та не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач, у відповідності до заяви про уточнення позовних вимог від 13.09.2010 року, просить захистити від порушень його право на процедуру звільнення з лав Збройних Сил України у строк та спосіб, визначений законодавством України, право на залишення військової служби без набуття громадянства України, право на вчасний розрахунок за державну службу з повним дотриманням норм та порядку, що гарантовано правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України; визнати протиправною, у період з 07.01.1995 року по 18.11.2009 року, бездіяльність з боку військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виконання п. 3 наказу Міністра оборони України від 23.12.1994 року про взяття ОСОБА_1 на військовий облік; визнати протиправним § 8 наказу №5 командира військової частини НОМЕР_1 від 10.01.1995 року; зобов`язати командуючого військами Західного оперативного командування скасувати § 8 у наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 10.01.1995 року №5, що суперечить Конституції та законодавству України і внести зміни відповідно до п.242 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України.

Оскільки, питання правомірності та відповідності законодавству §8 наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №5 від 10.01.1995 року виданого на виконання наказу Міністра оборони України 23.12.1994 року та видання припису для постановки на військовий облік, в тому числі й правомірності процедури звільнення ОСОБА_1 , встановлено рішенням Івано-Франківського міського суду від 14.06.2000 року та ухвалою Івано-Франківського обласного суду від 15.08.2000 року, то вони не підлягають доказуванню. Крім того, вказаними судовими рішеннями, встановлено ту обставину, що позивач ОСОБА_1 , не бажав ставати на військовий облік до Івано-Франківського міського військомату, та вважав неправомірними вимоги щодо нього про постановку на такий облік. Вказана обставина, на думку суду, виключає питання неправомірності дій відповідача щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік, оскільки вказана ситуація виникла з вини позивача та також встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність дій та рішень відповідача, а позов ОСОБА_1 , не підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: (підпис) Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 29.09.2010 року.