Справа № 567/1226/15-а
Суддя: Поліщук Т.М.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/1226/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Поліщук Т.М.

секретар - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острог адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області про визнання дій Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі протиправними та зобов"язання здійснення перерахунку,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд та просить визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області від 12.08.2015 року за № 7489/04 про здійснення для неї нарахування щомісячного довічного утримання судді у відставці в розмірі 90 %, мотивуючи тим, що така відмова не ґрунтується на положеннях діючого законодавства.

При цьому просить зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області, здійснити перерахунок та виплачувати для неї щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді з серпня 2015 року.

В обгрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що вона працювала на посаді судді Сарненського районного суду Рівненської області з 17.03.1986 року по 20.06.1987 року; головою Сарненського районного суду Рівненської області з 21.06.1987 року по 12.05.1995 року; суддею Рівненського обласного суду з 15.05.1995 року по 30.10.1998 року, начальником Рівненського обласного управління юстиції з 02.11.1998 року по 05.11.2008 року; суддею Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з 30.03.2006 року по 05.11.2008 року; суддею Волочиського районного суду Хмельницької області з 06.11.2008 року по 05.02.2009 року; головою Волочиського районного суду Хмельницької області з 06.02.2009 року по 15.04.2014 року; суддею Волочиського районного суду Хмельницької області з 16.04.2014 року по 06.08.2015 року. Стаж роботи на посаді судді в сукупності становить 21 рік 11 місяців 19 днів і на посаді начальника Рівненського обласного управління юстиції 7 років 7 місяців 1 день, відповідно до якого, щомісячна доплата до посадового окладу складала 60 %. відповідно до якого, щомісячна доплата до його посадового окладу складала 80 відсотків.

Відповідно до вимог Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-У1 (далі закон № 2453-V1), чинний на момент виникнення правовідносин, повноваження судді припиняється при досягненні ним шістдесяти пяти років.

31.03 2014 року нею подано заяву Голові Верховної ОСОБА_2, ОСОБА_2 юстиції про відставку.

09.06.2014 року їй виповнилось 65 років і відповідно до ч.4 ст.102 Закону вона не здійснювала свої повноваження і саме тоді в неї виникли права та обовязки передбачені діючим на той час Законом України № 2453-V1.

ОСОБА_1 в своїй позовній заяві вказує на те, що за вимогами ч.3 ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ОСОБА_2 рада юстиції протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади, а Верховна ОСОБА_2 України відповідно до ч.2 ст.122 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядає на пленарному засіданні без висновку комітету Верховної ОСОБА_2 України та будь-яких перевірок.

Позивачка стверджує, що з незалежних від неї причин її заява про відставку судді від 31.03.2014 року за бездіяльності ОСОБА_2 юстиції та Верховної ОСОБА_2 України не розглядалася тривалий час (один рік три місяці). Лише 16 липня 2015 року Постановою Верховної ОСОБА_2 України її звільнено з посади судді у відставку.

09 червня 2014 року ОСОБА_1 виповнилось 65 років і відповідно до ч.4 ст.102 вона не здійснював свої повноваження. Саме тоді у неї виникли права та обов'язки передбачені діючим на той час Законом України № 2453-V1 "Про судоустрій і статус суддів", зокрема ч.3 ст. 141 передбачає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Державними бюджетами на 2014 та 2015 роки такі видатки передбачені.

Аналогічні вимоги містяться в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-V111 «Про забезпечення права на справедливий суд».

Позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області про призначення, нарахування і виплату для неї щомісячного довічного утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-V1. Проте Управлінням Пенсійного фонду України у Волочиському районі в задоволенні її заяви відмовлено. Фонд покликався на Закон України «№ 213-VІІІ від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким скасовано щомісячне довічне утримання судді у відставці.

Позивачка вважає, що дії Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі про відмову в задоволенні її позову є протиправними, суперечать вимогам ст.ст.22, 58 Конституції України, ст.4,5 ЦК України, ч.3,5 ст.129, ч.3 ст.138, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Європейській хартії про закон «Про статус суддів», п.54 Рекомендацій Комітету ОСОБА_3 Європи, Рішенням Конституційного Суду України.

Позивачка в судове засідання не зявилася, подала суду заяву з проханням справу слухати в її відсутності та прийняти судове рішення на підставі доказів долучених до позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не зявився та надіслав суду заяву з проханням справу слухати в їх відсутності. Позовні вимоги не визнав, Посилається на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, яким скасовано щомісячне довічне утримання судді у відставці. Просить в позові відмовити повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи, позивачка працювала на посаді судді Сарненського районного суду Рівненської області з 17.03.1986 року по 20.06.1987 року; головою Сарненського районного суду Рівненської області з 21.06.1987 року по 12.05.1995 року; суддею Рівненського обласного суду з 15.05.1995 року по 30.10.1998 року, начальником Рівненського обласного управління юстиції з 02.11.1998 року по 05.11.2008 року; суддею Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з 30.03.2006 року по 05.11.2008 року; суддею Волочиського районного суду Хмельницької області з 06.11.2008 року по 05.02.2009 року; головою Волочиського районного суду Хмельницької області з 06.02.2009 року по 15.04.2014 року; суддею Волочиського районного суду Хмельницької області з 16.04.2014 року по 06.08.2015 року. Стаж роботи на посаді судді в сукупності становить 21 рік 11 місяців 19 днів і на посаді начальника Рівненського обласного управління юстиції 7 років 7 місяців 1 день, відповідно до якого, щомісячна доплата до посадового окладу складала 60 %. відповідно до якого, щомісячна доплата до його посадового окладу складала 80 %.

09.06.2014 року ОСОБА_1 виповнилось 65 років і відповідно до ч.4 ст.102 Закону вона не здійснювала свої повноваження. В звязку з чим, у позивачки виникли права та обов'язки, передбачені діючим на той час Законом України № 2453 V1 "Про судоустрій і статус суддів", зокрема ч.3 ст. 141 в якій передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання

31 березня 2014 року позивачкою подано заяву Голові Верховної ОСОБА_3 та ОСОБА_2 юстиції про відставку.

16 липня 2015 року Постановою Верховної ОСОБА_2 України ОСОБА_1 звільнено з посади судді у відставку.

06 серпня 2015 року наказом голови Волочиського районного суду позивачку відраховано з штату суду, що підтверджується ксерокопією її трудової книжки (запис № 35) та копією наказу голови Волочиського районного суду від 06.06.2015 року № 129/7.4/2015.

Згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04 вересня 2015 року, виданої Територіальним управління ДСА України в Хмельницькій області, грошове утримання судді, який працює на відповідній посаді становить 219240 гривень, з яких 12180 гривень оклад, надбавка за вислугу років 8526,00 гривні та інші виплати 1218,00 гривень.

Ст. 22, ч.1 ст.58 Конституції України передбачено: права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не вичерпні; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Суд погоджується з твердженням позивачки про те, що з незалежних від неї причин, її заява про відставку судді від 31 березня 2014 року за бездіяльності ОСОБА_2 ради юстиції та Верховної ОСОБА_2 України не розглядалася тривалий час (один рік та три місяці).

Бездіяльність Держави України в особі її державних органів ОСОБА_2 ради юстиції та Верховної ОСОБА_2 України обмежили її право своєчасно, в розумні строки отримати відставку судді, та позбавили її права на отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідно до діючого на той час Закону № 2453-У1, що держава Україна в односторонньому порядку змінила передбачені законодавством умови праці.

Аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що право на відставку позивачки, як судді Волочиського районного суду, виникло 09 червня 2014 року, з моменту досягнення нею 65 років. ЇЇ заява про відставку від 31.03.2014 року ОСОБА_2 радою юстиції та Верховною ОСОБА_2 України по незалежних від позивачки причин, всупереч законодавству тривалий час в розумні строки не розглядалася, чим позбавлено позивачку права на своєчасне отримання відставки та отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірах, передбачених діючим законодавством.

Закон України № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» прийнятий значно пізніше часу виникнення права позивачки на відставку, а тому він зворотної сили не має, відповідно до правовідносин, які виникли, повинні застосовуватись норми Закону України № 2453-VI, чинні на момент їх виникнення.

Відповідно до ст.141 зазначеного Закону позивачці належить право на нарахування та отримання щомісячного довічного утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а Управління Пенсійного фонду України в Волочиському районі, як орган державної влади, зобов'язаний нарахувати та виплатити позивачці щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Суд приходить до висновку, що порушені з вини держави Україна в особі її державних органів ОСОБА_2 ради юстиції та Верховної ОСОБА_2 України права позивачки на своєчасне, в розумні строки, отримання права на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці мають бути поновленні, шляхом застосування до спірних правовідносин Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 7 липня 2010 року, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 58, 126 Конституції України, ст.4,5 ЦК України, Рішенням Конституційного суду України № 8-пр від 11.10.2005 року, ст.138, 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 7 липня 2010 року, Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд в редакції від 12 лютого 2015 року, Європейською хартією про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998 року, ст.ст.104,105, 160, 186 КАС України суд -,

постановив :

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області про визнання дій Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі протиправними та зобовязання здійснення перерахунку - задоволити.

Відмову Управління Пенсійного фонду України в Волочиському районі Рівненської області у здійснені нарахування та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та плюс 10 відсотків грошового утримання за кожен повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, а всього 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді - визнати неправомірною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області здійснити нарахування та виплачувати ОСОБА_1, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та плюс 10 відсотків грошового утримання за кожен повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, а всього - 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 06 серпня 2015 року.

Присудити з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особами, які брали участь у справі, але не були присутні при її проголошенні. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_4