Справа № 819/1945/14-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Справа № 876/9770/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року в адміністративній справі за позовом Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У вересні 2014 року позивач Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Тернопільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області (на даний час Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № від 16.06.2014 р. про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 5764,86 грн. та нарахування пені у розмірі 1716,13 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Відповідач у суді першої інстанції позовних вимог не визнав, подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.09.2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення № від 16.06.2014 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

З цією постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з неповним з'ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що відповідачем при перевірці інформації з карток особових рахунків позивача встановлено несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у жовтні-грудні 2013 р. та січні 2014 р., у зв'язку з цим податковим органом на підставі норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до позивача було застосовано штрафну санкцію та пеню в загальній сумі 7480,99 грн.. Зазначає апелянт, що у платіжних дорученнях позивачем невірно зазначено графу «Призначення платежу», а саме замість коду позивача був зазначений код Міської комунальної лікарні № 3.

За результатами апеляційного розгляду справи просить апелянт скасувати постанову суду від 29.09.2014 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що оскарженим рішенням відповідача № від 16.06.2014 р. застосовано до позивача штраф у розмірі 5764,86 грн. та нараховано пеню в розмірі 1716,13 грн. за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, за період з 21.11.2013 р. до 20.01.2014 р. (а.с. 9).

За результатами розгляду скарги позивача на вказане рішення № від 16.06.2014 р., рішенням ГУ Міндоходів у Тернопільській області № 7901/10/19-00-10-02-06/224 від 07.07.2014 р. залишено без змін рішення від 16.06.2014 р., а скаргу залишено без задоволення. Рішенням ДФС України № 1912/6/99-99-10-01-07-15 від 19.08.2014 р. залишено без розгляду скаргу позивача на рішення від 16.06.2014 р. (а.с. 20-23).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо безпідставності тверджень податкового органу про порушення позивачем норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування оскарженого рішення від 16.06.2014 року, з врахуванням наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п.1 ч.2 ст.6 вказаного Закону, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.8 п.1, ч.10 ст.9 цього Закону, платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць. Днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Частиною 11 статті 9 вказаного Закону встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Таким чином, підставою для застосування до платника єдиного внеску штрафних санкцій є несвоєчасне нарахування та/або несплата у встановлені строки суми єдиного внеску.

Відповідно до п.1.7 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску. Відповідно за визначенням п.п.2 п.11 ст.25 цього Закону, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у виді штрафу в розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (п.10, п.13 ст. 25 Закону).

Долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень за жовтень-грудень 2013 р., січень 2014 р. підтверджується, що Управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради були сплачені суми єдиного внеску на суму 63220,31 грн. в порядку та строки встановлені законодавством (а.с. 14-19). Наведений факт відповідачем не заперечується.

Також судом першої інстанції об'єктивно встановлено, що позивачем при сплаті єдиного внеску при заповненні поля «Призначення платежу» помилково було вказано код 02001334 замість 37519833. Таким чином, сплата згідно платіжних доручень засобами програмного забезпечення в автоматичному режимі була рознесена на міську комунальну лікарню №3 (код 02001334), яка перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ, як платник податків за основним місцем обліку.

Судом першої інстанції також вірно враховано, що дізнавшись про помилку при заповненні поля «Призначення платежу», позивачем було направлено лист від 16.01.2014 № 54/9-у про зарахування перерахованих сум внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період жовтень-грудень 2013 року та січні 2014 р. згідно вищевказаних платіжних доручень з картки особового рахунку міської комунальної лікарні №3 на картку особового рахунку позивача (код 37519833).

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми єдиного внеску не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату суми грошового зобов'язання у визначений законодавством строк.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 16.06.2015 року в справі № 21-377а15.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржене рішення відповідача від 16.06.2014 року прийнято без врахування усіх обставин справи, а твердження апелянта про порушення позивачем вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» спростовуються матеріалами справи.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, постанова суду від 29.09.2014 р. винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Тернопільській області - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року в адміністративній справі за позовом Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 07.12.2015 року.