Справа № 712/16545/12,2-а/308/187/15
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Справа № 876/8627/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Бадівської О.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 15.07.2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Оноківської сільської ради Ужгородського району про визнання частково нечинним рішення, зобов'язання утриматися від вчинення дій та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Оноківської сільської ради Ужгородського району про визнання частково нечинним рішення, зобов'язання утриматися від вчинення дій та відшкодування моральної шкоди.

Позивач посилався на те, що 12.11.2009 року Оноківською сільською радою прийнято рішення про скасування рішення сільради від 30.03.2007 року «Про надання дозволу ПП ОСОБА_2 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0046 га в довгострокову оренду» .

Вважаючи, що таке рішення прийнято відповідачем без достатніх на те підстав, позивач звернувся до суду та просив: визнати нечинним рішення Оноківської сільської ради від 12.11.2009 року «Про скасування рішення Оноківської сільської ради від 30.03.2007 року про надання ПП ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0046 га в оренду в АДРЕСА_1;

зобов'язати Оноківську сільську раду утриматися від дій та прийняття рішень, які перешкоджають виготовленню та затвердженню проекту відведення земельної ділянки площею 0,0046 га по АДРЕСА_1;

зобов'язати відповідача відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.; зобов'язати відповідача відшкодувати витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 15.07.2015 року позов задоволено частково.

Визнано нечинним рішення Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 12.11.2009 року «Про скасування рішення VII сесії V скликання Оноківської сільської ради від 30.03.2007 року «Про надання дозволу ПП ОСОБА_1 на розробку проекту відведення на земельну ділянку площею 0,0046 га в довгострокову оренду терміном на 25 років для комерційних цілей в АДРЕСА_1 - як ненормативний правовий акт, який не виконано ПП ОСОБА_1».

Стягнуто з місцевого бюджету Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відшкодування за моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Стягнуто з місцевого бюджету Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Оноківська сільська рада в частині стягнення витрат на правову допомогу та відшкодування моральної шкоди, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що позивачем не надано беззаперечних доказів понесення моральної шкоди, яка б була пов'язана з прийняттям спірного рішення.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині стягнення відшкодування за моральну шкоду та витрат на правову допомогу та прийняти нову постанову.

Вислухавши суддю-доповідача, позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції переглядає в межах доводів апеляційної скарги, тобто в частині стягнення з місцевого бюджету Оноківської сільської ради 5000 грн. на користь позивача відшкодування за моральну шкоду та 1500 грн. витрат на правову допомогу.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в оскарженій частині, суд апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення відшкодування за моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншими порушеннями прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно - правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно - правовий спір.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з підпунктів 1, 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем не обґрунтовано та не надано жодних доказів того, що йому завдано моральну шкоду, в чому проявились наслідки такої шкоди, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, а отже у такому разі відсутні передбачені законом підстави для стягнення компенсації за моральну шкоду.

Як на підставу для відшкодування йому моральної шкоди позивач посилається на те, що він є інвалідом ІІІ групи, а протиправні дії відповідача негативно впливають на його стан здоров'я. Однак, позивачем не надано доказів того, що інвалідність позивача є в причинному зв'язку з рішенням відповідача , протиправність якого встановлено рішенням суду першої інстанції. Крім того, інвалідність позивача настала ще до вчинення відповідачем дій та прийняття рішення, яке є предметом оскарження в даній справі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що сам факт визнання судом протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень не може бути безумовною (автоматичною) підставою для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки така має встановлюватись на підставі наданих позивачем доказів, які б підтверджували моральні чи фізичні страждання, або інші негативні явища, заподіяні фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи наведене вище, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з місцевого бюджету Оноківської сільської ради на користь ФОП ОСОБА_1 5000 грн. відшкодування за моральну шкоду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову позивачу в задоволенні цієї частини позовних вимог з викладених підстав.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то згідно розрахункової квитанції №289704 від 16.11.2010 року (а. с.130) документально підтвердженими є витрати понесені позивачем на надання йому правової допомоги у розмірі 1500 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яке не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 даної статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено.

Оскільки судом першої інстанції задоволено три з чотирьох заявлених позовних вимог, тому відшкодуванню підлягає 1125 грн. витрат на правову допомогу.

З урахуванням зібраних по справі доказів, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими і спростовують рішення суду першої інстанції в частині вимог щодо моральної шкоди та розподілу судових витрат, яке прийняте з порушенням норм процесуального права.

Пунктом четвертим частини 1 статті 202 КАС України передбачено, що підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2015 року у справі №712/16545/12 в оскарженій частині та прийняти нову постанову, якою позивачу в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1125 (одна тисяча сто двадцять п'ять ) гривень.

В решті цю постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський