Справа № 607/13947/15-а
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2015 Справа №607/13947/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Братасюка В.М.

за участю секретаря: Чичкевич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Тернополі, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Тернопільське обєднання «Текстерно» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з уточненими позовними вимогами до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Тернополі, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Тернопільське обєднання «Текстерно», про визнання неправомірним рішення УПФ України в м. Тернополі, оформленого протоколом №2 від 15.01.2014 року, про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязання УПФ України в м. Тернополі призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 14.11.2013р., тобто з дати звернення до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Тернополі. В обґрунтування вимог посилається на те, що вона працювала, і працює по даний час, у ВАТ «ТО «Текстерно» на посаді ткача з 20.07.1981року, тобто має стаж більше 20 років, що дає право на пільгову пенсію. Однак, відповідач безпідставно відмовив їй у призначенні пенсії на пільгових умовах, в порушення норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» не витребував відповідні документи, за наявності сумнівів у підтвердження наявності права на пільгову пенсію, та не включив у спеціальний стаж відпустки по догляду за дітьми.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2015 року залишено без розгляду позов в частині вимог за період з 14.11.2013 року по 16.02.2015 року включно, на підставі ст.100 КАС України. Таким чином підлягає до розгляду позов в частині вимог за період з 17.02.2015 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 зявилася , надала пояснення по суті позову, надалі подала заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, зіславшись на мотиви викладенні в позовній заяві та уточненні до позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Тернополі в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у письмовому запереченні відносно позову.

Представник третьої особи Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське обєднання «Текстерно» відносно задоволення позову заперечив, підтримують заперечення УПФ України в м. Тернополі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як свідчать записи в трудові книжці ОСОБА_1 серії БТ-І №7303566, остання на підставі наказу №409 від 20.07.1981р. прийнята на роботу в ткацький цех за професією ткача 5-го розряду.

14.11.2013року ОСОБА_1 звернулася до ПФУ в м.Тернополі із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах.

Як вбачається із змісту наявної у справі копії протоколу за № 2 від 15.01.2014 року засідання комісії ПФУ в м. Тернополі з питання розгляду заяви позивачки ОСОБА_1 щодо призначення пенсії на пільгових умовах, комісія вирішила відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Копію протоколу ОСОБА_1 отримала 28.01.2014 року.

Відповідно до вимог ст. 58 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. 81 Закону України Про пенсійне забезпечення призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно із ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до вимог ст.ст. 82, 104 Закону України Про пенсійне забезпечення документи про призначення пенсій розглядаються органами Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення. Зазначене рішення органу, який призначає пенсії, може бути оскаржено до суду.

Згідно п. „є ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" №1788-ХП від 05.11.1991р. на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992р. №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" затверджено Список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Враховуючи особливості призначення пенсії за віком на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу працівника до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України подаються уточнюючі довідки підприємств, як це передбачено пунктом 11 «Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України №18-1 від 10.11.2006р. та пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, де зазначено, що уточнюючі довідки підприємств для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Як вбачається із довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ВАТ «ТО «Текстерно» від 27.09.2013р. , ОСОБА_1 працювала повний робочий день на ВАТ «ТО «Текстерно» з 20.07.1981року по 23.08.2013року на посаді ткача, фактично відпрацювала 16 років 7 місяців 24 дні.

Згідно із ч. 2 ст. 181 КЗпП України відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною трирічного віку.

Частиною 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до довідки виданої ВАТ «ТО «Текстерно» №06/705 від 21.10.2015р. ОСОБА_1 дійсно перебувала у додатковій частково оплачуваній відпустці до досягнення дітьми віку одного року, а на наступні пів року без збереження заплати з 10.04.1987року по 12.08.1988року (Наказ №30 від 13.03.1987р.) та відпустці по догляду за дітьми віком до 3-х років з оплатою згідно ст.179 КзпП України з 29.01.1996року по 06.12.1998року (Наказ №90-ОС від 04.03.1996р.)

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, та певні протоколи до неї, і ця обставина з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 року «Про міжнародні договори» свідчить про обовязковість застосування національними судами України норм Конвенції.

ЄСПЛ у рішенні «Толстой-Мілославскій проти Сполученого Королівства» від 23.06.1995 року (скарга №18139/91), зазначає, що застосовуваний національний закон повинен відповідати критерію «якості», якості тобто щоб « він був доступним для всіх осіб, які мають до нього відношення, і досить чітко сформульованим для того, щоб вони могли - користуючись відповідної консультацією, якщо це необхідно, - передбачити ступінь, яка є розумною у сформованій ситуації, тих наслідків, які дана дія може спричинити за собою».

При цьому суд зауважує, що зміст «Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України №18-1 від 10.11.2006р. та «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, не є чітким та передбачуваним для субєктів застосування, оскільки не визначає чітких критеріїв необхідності та механізму отримання довідок про стаж роботи, в тому числі осіб (роботодавець чи працівник), до обовязку котрих входить подання відповідних довідок.

А відтак видається, що за умови неякісного закону, довідки підприємств для підтвердження спеціального трудового стажу повиннім приймаються лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості про трудовий стаж, однак з записів трудової книжки позивачки вбачається відсутність будь якої інформації про її роботу неповний робочий день чи за сумісництвом, тощо, а тому взагалі було недоцільним зі сторони відповідача вимагати від ОСОБА_1 будь яких додаткових документів при вирішенні питання призначення пенсії.

З огляду на вище викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 під час перебування у відпустках по догляду за дитиною не була звільнена з роботи, суд прийшов до висновку, що доводи позивача викладені в позовній заяві є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, так як термін перебування у декретній відпустці по догляду за дитиною слід зараховувати до спеціального трудового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 158, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним рішення ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Тернополі, оформлене протоколом №2 від 15.01.2014року, про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Тернополі з 17.02.2015року призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, згідно пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Головуючий В.М. Братасюк