Справа № 803/102/15-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Справа № 876/2924/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Сідельник Г.М.,

представника позивача Мельника С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Неофіт» ЛТД на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року у справі за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Неофіт» ЛТД про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2015 року Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила стягнути з банківських рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Неофіт» ЛТД (далі - ТзОВ «Неофіт» ЛТД) в дохід державного бюджету податковий борг в сумі 894037,69 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року вказаний позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняте нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг, оскаржуються до Вищого адміністративного суду України, а тому зазначена сума є неузгодженою. Крім того, звертає увагу апеляційного суду на арифметичну помилку в сумі податкового боргу.

Представник позивача у ході апеляційного розгляду заперечив обґрунтованість доводів апелянта, просив залишити оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи на підставі ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги Луцької ОДПІ, суд першої інстанції виходив із того, що податковий борг в сумі 894037,69 грн. підтверджується матеріалами справи, доказів сплати даного боргу відповідачем не надано, а тому такий підлягає стягненню в судовому порядку.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права та є правильними.

Відповідно до п. 20.1.28 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) органи державної податкової служби наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «Неофіт» ЛТД має податковий борг з податку на додану вартість у загальній сумі 653153,94 грн. виник на підставі:

1) податкового повідомлення-рішення від 05 березня 2013 року № яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 192707,50 грн., в тому числі: за основним платежем - 154166,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 38541,50 грн. (а.с. 18);

2) податкових повідомлень-рішень від 27 червня 2014 року № про нарахування штрафної санкції у розмірі 106,40 грн., від 23 липня 2014 року № про нарахування штрафної санкції у розмірі 16809,50 грн., від 08 вересня 2014 року № про нарахування штрафної санкції у розмірі 340,00 грн., ці рішення контролюючого органу були належним чином вручені платнику податків, в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалися, а тому є узгодженими (а.с. 21-23);

3) самостійно нарахованого грошового зобов'язання підприємства в сумі 47362,00 грн. у податкові декларації від 21 липня 2014 року № (а.с. 26-27),;

4) самостійно нарахованого грошового зобов'язання підприємства в сумі 14309,00 грн., у податковій декларації від 20 серпня 2014 року № (а.с. 28-30);

5) самостійно нарахованого грошового зобов'язання підприємства в сумі 900,00 грн. у податкові декларації від 22 вересня 2014 року № (а.с. 31-33);

6) самостійно нарахованого грошового зобов'язання підприємства в сумі 188656,00 грн. у податкові декларації від 20 листопада 2014 року № (а.с. 34-36);

7) нарахованої контролюючим органом пені у загальному розмірі 156,04 грн.;

8) зарахованої сплати суми податків і зборів в загальній сумі 900,00 грн.

А також самостійно нарахованої штрафної санкції в розмірі 5015,00 грн. (рядок 26) в уточнюючому розрахунку від 14 серпня 2013 року № (а.с. 37-40);

Податковий борг підприємства з податку на прибуток у загальному розмірі 240883,75 грн. виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 05 березня 2013 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 240883,75 грн., в тому числі: за основним платежем - 192707,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 48176,75 грн.(а.с. 17).

Відповідно до матеріалів справи ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року у справі № 876/9708/13 якою залишено без змін постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 червня 2013 року якою відмовлено у задоволенні позову ТзОВ «Неофіт» ЛТД за результатами оскарження податкових повідомлень-рішень від 05 березня 2013 року № та № , яка набрала законної сили, тому грошові зобов'язання за цими рішеннями вважаються узгодженими з 12 листопада 2014 року.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачу рекомендованим листом була направлена податкова вимога від 21 травня 2014 року № 3168-25 на суму 273448,83 грн. (а.с. 46).

Будь-яких доказів у підтвердження погашення вказаного податкового зобов'язання відповідачем ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Можливість примусового стягнення активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу за рішенням суду передбачена пп. 20.1.38 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Щодо покликання апелянта на арифметичну помилку в сумі позову, суд апеляційної інстанції приймає до уваги письмові пояснення позивача (а.с.124-128) про те, що твердження відповідача про подвійне врахування податковим органом суми грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням № від 05.03.2015 року не відповідають дійсності з огляду на виправлення позивачем збою в системі облікування податкових зобов'язань відповідача в його особовій картці.

На підставі наведеного апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Неофіт» ЛТД залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року у справі № 803/102/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 10 грудня 2015 року.