Справа № 9927/11/2070
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 9927/11/2070
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2011 р. м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Нікітенко Л.Ю.,

за участі позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі міста Харкова про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, ФО-П ОСОБА_1В.) з адміністративним позовом, в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Харкова (далі за текстом відповідач, ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова) від 25.06.2011р. № НОМЕР_1, яким позивачу визначена сума податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1246,88 грн. та № НОМЕР_2 яким позивачу визначена сума податкового зобовязання з єдиного податку в розмірі 1901,00 грн.

В судовому засідання позивач та його представник підтримали вимоги адміністративного позову, в обґрунтування своєї позиції зазначили, що громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у позивача в періоди вказані в акті перевірки не працювали, фактично дані особи працювали по декілька днів, і оскільки за своїми професійними здібностями не підійшли, не були працевлаштовані. Вказали, що фактично з укладенням трудової угоди у ФО-П ОСОБА_1 працював тільки ОСОБА_6

Представник відповідача, ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що свідчить особистий підпис представника, причин не явки до суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

На підставі положень ч.4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі представника відповідача. У наданих до суду письмових запереченнях відповідач з позовними вимогами не погодився, зазначив, що правовідносини між позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично відбулися, дані перевірки є правомірними.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, доводи адміністративного позову та заперечень проти нього, дослідивши наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач, ОСОБА_1 14.02.2006р. пройшов встановлену законодавством процедуру державної реєстрації фізичної особи - підприємця у виконавчому комітеті Харківської міської ради та отримав відповідне свідоцтво серії В02 за № 215348, в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб України та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців перебуває з кодом НОМЕР_3, перебуває на обліку, як платник податків, в ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова та з січня 2009 року зареєстрований в якості платника єдиного податку, про що ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова видано свідоцтво серії Е№974880. Види діяльності підприємця: технічне обслуговування та ремонт автомобілів, надання інших індивідуальних послуг.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем, ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова проведено невиїзну документальну позапланову перевірку ФО-П ОСОБА_1 з питань повноти нарахування та своєчасності перерахування та своєчасності перерахування податку з доходу фізичних осіб найманих працівників за період з серпня 2010р. по квітень 2011р.

Результати перевірки позивача оформлені актом від 07.06.2011р. за № 1183/17-, на підставі висновків якого відповідачем 25.06.2009р. прийняті оскаржувані податкові повідомлення рішення. Податковим повідомленням рішенням від НОМЕР_1 позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 1246,88 грн., яких 8197,50 грн. основного платежу, 2049,38 грн. штрафна (фінансова) санкція; податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_2 ФО-П ОСОБА_1. визначено суму податкового зобовязання по єдиному податку в загальній сумі 1901,00 грн., з яких 1900,00 грн. основний платіж, 01,00 грн. штрафна (фінансова) санкція.

В акті перевірки від 07.06.2011р. за № 1183/17- зазначено, що позивачем порушено п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8; п.п. «а», «б»п.п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», п.п. 168.1.2 п.168.1 ст.168; п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлення неутримання податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 8197,50 грн.; ст.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»№746/99, внаслідок чого перевіркою донараховано єдиний податок у розмірі 50% від ставки єдиного податку (200,00 грн.) за кожен місяць на загальну суму 1900,00 грн.

В ході судового розгляду судом встановлено, що єдиною підставою для висновку податкового органу про порушення ФО-П ОСОБА_1 зазначених нормативних актів стали пояснення громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 27.04.2011 року, отримані з органів податкової міліції, відповідно до яких вказані особи працювали у позивача, отримували кошти за роботу, позивач в свою чергу не утримував та не сплачував до бюджету податок з доходу, який виплачував вказаним громадянам та не сплачував єдиний податок.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він працював у позивача з грудня 2010 року мийником автомобілів, одержував гроші приблизно 100 грн. в день. ОСОБА_4 пояснив, що працював у ФО-П ОСОБА_1 шиномонтажником з серпня 2010 року, одержував платню близько 150 грн. в день. ОСОБА_5 зазначив, що працював у позивача з січня 2011 року мийником автомобілів, отримував кошти близько 100 грн. в день. З пояснень ОСОБА_6 вбачається, що вказана особа працювала у позивача мийником автомобілів з 05.04.2011р., отримує кошти близько 100 грн. в день. (а.с. 47-50).

Згідно з п.п.1.15. ст.1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону. Податковим агентом, зокрема, є фізична особа, що є суб'єктом підприємницької діяльності чи здійснює незалежну професійну діяльність, яка використовує найману працю інших фізичних осіб, щодо виплати заробітної плати (інших виплат та винагород) таким іншим фізичним особам.

Підпунктом 8.1.1 п.8.1 ст.8 вказаного Закону визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону. Відповідно до ст.7 Закону №889-ІV, ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування.

Відповідно до підпункту «а»п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Суд зазначає, що з 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, підпунктом 14.1.180 п.14.1 ст.14 якого визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу

Підпунктом 176.2 ст.175 ПК України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобовязані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Суд зазначає, що з долучених до матеріалів справи копій пояснень громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вбачається на підставі чого та за яких обставин вони були відібрані співробітниками податкової міліції, на імя кого надавалися пояснення, вказані особи не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Інших доказів, що підтверджують факт трудових відносин, виплати доходу на користь зазначених громадян та отримання його такими особами до суду відповідачем не подано, а судом таких доказів в ході судового розгляду не встановлено.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 зазначив, що громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у нього працювали в різний час у 2010-2011 роках протягом 2-3 днів, але оскільки за своїми професійними здібностями не підійшли, не були працевлаштовані, грошові кошти за роботу не отримували. Також зазначив, що гр. ОСОБА_6 у нього дійсно працював з 05.04.2011 року, з ним укладено трудову угоду, у квітні 2011 року за виконану роботу позивачем сплачено ОСОБА_6 1200 грн.

Згідно ст.2 Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від 03.07.1998р. № 727/98 разі коли платник єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім'ї, ставка єдиного податку збільшується на 50 відсотків за кожну особу.

Оцінюючи наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, як це і вимагається ч.1 ст.86 КАС України, суд доходить до висновку про те, що матеріалами справи підтверджено факт трудових відносин позивача з гр. ОСОБА_6, виплату йому доходу в розмірі 1200грн. в квітні 2011 року, а отже суд вважає правомірним нарахування позивачу податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 180,00 грн. та застосування штрафної санкції на суму 01,00 грн., відповідно до п.7 підрозділу 10 перехідних положень Податкового кодексу України, та нарахування податкового зобовязання з єдиного податку в розмірі 100 грн. та штрафної санкції на суму 01,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Суд зазначає, що відповідач, Державна податкова інспекція у Орджонікідзевському районі м. Харкова приписів ч. 2 ст. 71 КАС України не виконав і не надав належних доказів правомірності власних висновків, правильності та законності прийнятих податкових повідомлень рішень.

З урахування вищезазначеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі міста Харкова про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.06.2011 року № в частині визначення податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 10065,88 грн., з яких 8017,50 грн. основний платіж, 2048,38 грн. штрафна (фінансова) санкція; № в частині визначення податкового зобов'язання з єдиного податку в сумі 1800,00 грн., що винесені Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м. Харкова.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 30 листопада 2011 року.

Суддя Шевченко О.В.