Справа № 826/27095/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 грудня 2015 року м. Київ № 826/27095/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кротюк О.В., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 106 КАС України встановлено вимоги до позовної заяви. Зокрема, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що позивачем не виконано вимоги ст.106 КАС України, з огляду на наступне.

Так, позивач в позовній заяві покликається на Закон України «Про захист прав споживачі» щодо звільнення від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Суд відхиляє вказані покликання мотивуючи це наступним.

У відповідності до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

01.09.2015 набули чинності зміни внесені до Закону України «Про судовий збір» 8 липня 2011 року N 3674-VI (далі - Закон N 3674-VI).

Статтею 5 вказаного закону визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи;

3) позивачі - у справах про стягнення аліментів;

4) позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні";

5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов'язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів;

10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

11) виборці - у справах про уточнення списку виборців;

12) військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов'язаних з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків;

13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав;

14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

15) фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Слід зауважити, що вказаний перелік є вичерпним. Окрім того, Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Окрім того, у рішенні Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 (номер справи N 1-26/2011) зазначено наступне «….Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення Закону, які є предметом офіційного тлумачення у справі, спрямовані на захист прав споживачів кредитних послуг та збалансування цих прав з іншими суспільними цінностями, що захищаються публічною владою. Тому в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору…..».

З вказаного слідує, що положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» відноситься до реалізації прав останніх, зокрема, під час укладання та виконання споживчих кредитів.

Таким чином, враховуючи те, що між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" укладено договір банківського вкладу, а не споживчого кредиту, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

При цьому, безпідставним є покликання позивача на п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", оскільки останній поширює свою дію на справи цивільної юрисдикції, що чітко слідує з назви самого пленуму.

Окрім того, п. 1 вказаної Постанови встановлено "У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Суд звертає увагу позивача, що при вирішення питання щодо сплати судового збору за розгляд Окружним адміністративним судом міста Києва, суд керується приписами Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України "Про судовий збір".

В контексті зазначеного, слід відмітити, що застосування судом Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" в даному випадку не підлягає.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи приписи ч. 2 ст. 87 КАС України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору. Вказане обумовлює відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Оскільки, позивачем не сплачено судовий збір, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Поряд з цим, у відповідності до ч. 1 ст. 4, п.п.1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону N 3674-VI за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру сплачується 0,4 % розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Таким чином, за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичній особі слід сплати судовий збір у розмірі - 482, 70 грн.

В той же час, у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону N 3674-VI).

Згідно ч. 7 ст. 6 Закону N 3674-VI розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Окрім того, статтею 9 вказаного закону визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено 5 позовних вимог немайнового характеру, а відтак, сума судового збору, яка підлягає сплаті становить 2 436, 00 грн.

Зазначений недолік може бути виправлений шляхом внесення доповнень до позовної заяви:

- із наданням документу (оригіналу) про сплату судового збору у розмірі 2 436, 00 грн. на реквізити Окружного адміністративного суду місті Києва.

Керуючись ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволені клопотання позивача про звільнення від слати судового збору.

2. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

3. Встановити позивачу п"ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

4. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України та набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк