Справа № 825/3677/15-а
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/3677/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Антипця С.В.,

представників позивача ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Слов'янські шпалери - КФТП" до Управління Державної казначейської служби України у Корюківському районі Чернігівської області, Корюківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про стягнення пені, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2015 до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Публічне акціонерне товариство "Слов'янські шпалери - КФТП" ( далі - ПАТ "Слов'янські шпалери - КФТП") до Управління Державної казначейської служби України у Корюківському районі Чернігівської області (далі - УДКС України у Корюківському районі Чернігівської області), Корюківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі-Корюківська ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області) про визнання протиправною бездіяльність УДКС України у Корюківському районі Чернігівської області та Корюківської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області, що полягає в не здійсненні перерахування суми бюджетного відшкодування податку на додатну вартість за лютий 2015 року в розмірі 19333323 грн. 00 коп. на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства "Слов'янські шпалери - КФТП" в строки, передбачені ст. 200 Податковим кодексом України та стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ "Слов'янські шпалери - КФТП" пені нарахованої на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість за лютий 2015 року у період з 02.06.2015 по 01.09.2015 в сумі 1754300 грн. 43 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що податковим органом за наслідками проведення документальної позапланової перевірки з питань правильності визначення бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2015 року довідкою у формі висновку про результати перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту, щодо суми бюджетного відшкодування від 18.05.2015р. № 198/15/00278876 підтверджена достовірність заявлених сум ПДВ, які підлягають бюджетному відшкодуванню на користь позивача у сумі 19606842,00 грн. Однак, Корюківською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області в строки, передбачені ст.200 ПК України, не складено та не передано органу, що здійснює казначейське обслуговування висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. А відтак, у звязку з несвоєчасним відшкодуванням ПДВ у період з 02.06.2015 по 01.09.2015 виникла бюджетна заборгованість. За таких обставин просить суд на підставі п. 200.23 ст. 200 ПК України стягнути з Державного бюджету пеню в розмірі 1754300, 43 грн. в судовому порядку.

07.12.2015 в ході судового розгляду справи представником позивача була подана заява про зменшення позовних вимог, в якій представник позивача остаточно просив суд: визнати протиправною бездіяльність Корюківської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області, що полягає у не складенні та передачі висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню збитків з бюджету в строки, передбачені ст. 200 Податкового кодексу України та стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість за лютий 2015 у період з 02.06.2015 по 01.09.2015 у сумі 1754300,00 грн.

Представники позивача в судовому засіданні остаточні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник УДКС України у Корюківському районі Чернігівської області позов не визнав, посилаючись на те, що бюджетне відшкодування ПДВ здійснено на користь позивача у встановлений податковим законодавством строк, а тому відсутня заборгованість бюджету з відшкодування вказаного податку та відповідно відсутні підстави для стягнення в судовому порядку пені.

Представник Корюківської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області позов не визнав та зазначив, що 26.08.2015 Корюківською ОДПІ передано до УДКС у Корюківському районі Чернігівської області висновок № 431-20 про відшкодування з державного бюджету на користь позивача суми ПДВ в розмірі 19333323,00 (з урахуванням поданих позивачем уточнених декларацій, які вплинули на суму відшкодування) та наданий час сума відшкодована. За таких обставин вважає, що примусове стягнення в судовому порядку пені є безпідставним та не підлягає задоволенню. Також посилався на правову позицію Верховного Суду України, який в рішенні від 16.09.2015р. у справі №21-885а15 зазначив, що Порядком № 39 від 17.01.2011 року не передбачено бюджетне відшкодування ПДВ у спосіб судового стягнення, це є виключними повноваженнями податкового органу та органів державного казначейства.

Заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідачів, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А 01 № 328123 ПАТ "Словянські шпалери - КФТП" зареєстровано 12.07.1994 (а.с.38-39), відповідно до Довідки вид діяльності 33 (а.с. 37).

ПАТ "Словянські шпалери - КФТП" є платником податку на додану вартість відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №100330214 від 31.03.2011 року. Дата реєстрації платником податку 10.07. 1997 року (а.с.40).

20.03.2015 позивачем до Корюківської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області у відповідності до вимог п.200.7 ст. 200 ПК України для повернення суми бюджетного відшкодування, направлено електронну податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року вх. №, у рядку 23.1: "сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку" зазначено суму ПДВ у розмірі 19 606 842 гри., що підтверджується копією декларації, копією розрахунку коригування суми податку на додану вартість до податкової декларації, копією розрахунку залишку та копією заяви про повернення суми бюджетного відшкодування до податкової декларації (а.с.8-8а, 9,10,12,).

18.05.2014 Корюківською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "Словянські шпалери - КФТП" з питань правильності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року, про що складено довідку від № 198/15/00278876, з якої вбачається, що перевіркою підтверджено відображене ПАТ "Словянські шпалери - КФТП" по декларації за лютий 2015 року бюджетне відшкодування у сумі 19 606 842,00 грн. (а.с.15-31).

26.08.2015 Корюківською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області складено висновок про суми відшкодування податку на додану вартість ПАТ "Словянські шпалери - КФТП" № 431-20 в сумі 19333323,00 грн., з урахуванням поданих позивачем уточнених декларацій, які вплинули на суму відшкодування, (а.с.59) та 27.08.2015 передано до УДКС України в Корюківському районі (а.с. 56).

01.09.2015 УДКС України у Корюківському районі перерахували позивачу суму відшкодування ПДВ за декларацією за лютий 2015 в розмірі 19333323,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 01.09.2015 № 431(а.с.57).

Надаючи оцінку обставинам справи, суд виходить із наступного.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За правилами п. 200.2, 200.4 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200 1.3 ст. 200.1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.

При цьому норми Податкового кодексу України не обумовлюють реалізацію платником податку свого права на отримання відшкодування з бюджету наявністю в органу Держказначейства висновку податкового органу.

Не дають підстави для такого висновку й норми п.200.12 ст. 200 ПК України, якими передбачено обов'язок контролюючого органу у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Наведені норми стосуються питання взаємодії суб'єктів владних повноважень у процесі виконання обов'язку держави, що не може перешкоджати реалізації права платника на отримання належних йому суд ПДВ з бюджету. Тобто, ненадання ОДПІ висновку про суми відшкодування ПДВ жодним чином не може порушувати права платника, який не є субєктом владних відносин, що виникають приводу надання такого висновку, однак не змінює обсяг прав платника щодо отримання з бюджету належних сум ПДВ.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Судовим рішенням Європейського Суду з прав людини від 26.03.2013 р. у справі Рисовський проти України, Європейський Суд зауважив, що державні органи, які не впроваджують або недотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обовязків (див. рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatismutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovaandPinc v. theCzechRepublic), п.58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007 р., та у справі Трґо проти Хорватії (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п.67, від 11.06.2009 р).

Отже, оскарження бездіяльності податкового органу щодо ненадання висновку про суми відшкодування ПДВ не відповідають матеріально-правовому способу захисту порушеного права, визначеному законом, а тому судом до уваги не приймаються.

Що стосується позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ "Слов'янські шпалери - КФТП" пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість за лютий 2015 року у період з 02.06.2015 по 01.09.2015 в сумі 1754300 грн. 43 коп., суд зазначає таке.

Обґрунтовуючи адміністративний позов позивач зазначає, що у звязку з несвоєчасним відшкодуванням податку на додану вартість за лютий 2015 року виникла заборгованість бюджету, а відтак, на підставі п. 200.23 ст. 200 ПК України за період з 02.06.2015 по 01.09.2015 просить стягнути з Державного бюджету пеню в розмірі 1754300, 43 грн. в судовому порядку.

Положеннями п. 200.23 ст. 200 ПК України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З аналізу пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України слідує, що з набранням чинності Податковим кодексом України у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки, визначені статтею 200 Податкового кодексу України, виникає право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, нарахування пені залежить від бюджетного відшкодування, проте вказаною нормою не передбачено способу судового стягнення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі № 21-881а-15, в якій зазначено, що «…бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 ПК та Порядком. Цей порядок не передбачає бюджетне відшкодування ПДВ у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) зі здійсненням судового контролю над рішеннями податкових органів, ухвалених за результатами перевірки сум ПДВ, заявлених до відшкодування або окремо від здійснення такого контролю. Відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості. За таких обставин, задоволення позовних вимог про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ є помилковим з огляду на те, що така вимога позивача не є правильним способом захисту прав платника ПДВ».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки такий спосіб відновлення порушеного права суперечить встановленому порядку.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Слов'янські шпалери - КФТП" відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення

Суддя І.І. Соломко