Справа № 175/4178/15-а
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/4178/15-а
Провадження № 2-а/175/46/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Озерянської Ж.М.,

при секретарі - Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

В жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 09 лютого 2011 року по 01 червня 2015 року вона отримувала пенсію по інвалідності загального захворювання. З 02 червня 2015 року їй була призначена пенсія за віком на підставі її заяви про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. При здійсненні розрахунку відповідачем розмір пенсії позивача за віком склав 5454 грн. 73 коп., проте ним не було встановлено підвищення розміру пенсії в розмірі 2,5 відсотки за кожні 6 місяці більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років, а саме: 10 відсотків. На запит стосовно причин не встановлення підвищення розміру пенсії в розмірі 10 відсотків згідно п. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач надав відповідь, що немає законних підстав для встановлення позивачу підвищеного розміру пенсії у відповідність до вимог цієї норми закону. У зв'язку з вищевикладеним ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. В останнє судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглядати без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву у якій заперечувала проти пред'явленого позову у повному обсязі, тому просила суд відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 і справу розглядати без участі представника УПФ України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області.

Згідно з ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з вимогами ст. 43 Закону, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону, на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Нормами ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що відрахування з пенсії провадяться в установленому Законом, порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Як визначено в ст. 105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Відповідно до ст. 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Встановлено, згідно розпорядження № 150641 від 11 червня 2015 року (а.с.13), з 08 лютого 2011 по 01 червня 2015 року ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності загального захворювання, яку з 01 березня 2013 року їй було призначено безстроково. З 02 червня 2015 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком на підставі заяви про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. При здійсненні розрахунку розміру пенсії за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області обчислив страховий стаж (464 місяців), заробітну плату для обчислення пенсії з урахуванням оптимізації (10304 грн. 23 коп.), коефіцієнт трудового стажу (0,52200), доплату за понаднормативний стаж 8 років (75 грн. 92 коп.), з урахуванням чого загальний розмір пенсії за віком склав 5454 грн. 73 коп. Проте ОСОБА_1 не було встановлено підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до ст. 27 Закону, в розмірі 2,5 відсотки за кожні 6 місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років, а саме: 10 відсотків, оскільки дата народження ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2., а згідно ст. 26 зазначеного Закону до досягнення віку 60 років право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 57 років - для жінок, які народилися з 01 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Судом встановлено, що 25 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області з заявою про надання роз'яснень щодо причин не встановлення їй підвищення розміру пенсії в розмірі 10 відсотків у порядку п. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на що відповідачем була надана відповідь, згідно якої не вбачається законних підстав для встановлення підвищення розміру пенсії, оскільки 02 червня 2015 року ОСОБА_1 було проведено не первинне призначення пенсії, а переведення з одного виду пенсії на інший. Крім того, програмним забезпеченням, що надано відповідачу, передбачено, що розрахунок підвищення пенсії у разі відстрочки часу виходу на пенсію виконується функцією «Первинне призначення».

Умови та порядок призначення, перерахунок і виплата пенсій встановлюється Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (зі змінами та доповненнями), Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (зі змінами та доповненнями), іншими законами України.

Пенсія за віком як окремий вид трудової пенсії визначений п. «а» ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно ст. 26, п. 7-2 розділу «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» умовами призначення пенсії за віком, у тому числі із зменшенням пенсійного віку, є досягнення особою певного віку та наявність необхідного страхового стажу роботи.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Проаналізувавши зміст ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначає умови призначення пенсії за віком, ст. 27 цього закону, якою визначається розмір пенсії за віком, ст. 28 зазначеного закону, якою встановлений мінімальний розмір пенсії за віком, а також ст. 40 даного закону щодо порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, в яких вживається поняття «призначення пенсії за віком», та беручи до уваги, що ці законодавчі норми були застосовані відповідачем при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, суд приходить до висновку про можливість застосування п. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до спірних правовідносин.

Зокрема за правилами ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають, зокрема, жінки віку 57 років - для жінок, які народилися з 01 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Згідно з частиною 3 ст. ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до ст. 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що законодавець пов'язує набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до частини 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», саме з моментом більш пізнього виходу на пенсію за віком, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність такого права у позивача.

Доводи Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо наявності програмного забезпечення, згідно якого розрахунок підвищення пенсії у разі відстрочки часу виходу на пенсію виконується функцією «Первинне призначення», суд вважає необґрунтованими, оскільки суд керується принципом законності, визначеним ст. 9 КАС України, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, тобто особливості роботи програмного забезпечення не можуть звужувати права позивача, встановлені п. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року № 150641, є незаконним та підлягає скасуванню.

Аналогічну правову позицію висловив Вищий Адміністративний Суд України у своїй ухвалі від 17 грудня 2014 року в справі №К/800/54541/14.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з'ясувавши і перевіривши всі фактичні обставини справи , суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, аналізуючи зазначені вище докази в їх сукупності та норми чинного законодавства, які застосовано до спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 94 КАС України.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1, судом задоволено в повному обсязі, з Державного бюджету України на підставі ст.ст. 94, 98 КАС України, слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 26, 27, 28, п. 3 ст. 29, ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 41-42, 69-71, 79, 86, 94, 98, 158, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області №150641 від 11 червня 2015 року щодо призначення та виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) пенсії за віком в сумі 5454,73 грн. з 02 червня 2015 року, призначеної без урахування положень п. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування».

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату з урахуванням виплаченої пенсії призначеної за віком ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) з 02 червня 2015 року, встановивши розмір пенсії за віком з урахуванням п. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо підвищення розміру пенсії за віком в розмірі 10 відсотків.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн., сплачені нею при подачі позову.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Озерянська