Справа № 821/3476/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 р. м. ХерсонСправа № 821/3476/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участі:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.,

встановив:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання незаконним та скасування висновку службового розслідування від 10.08.2015 року «Про результати розгляду відомостей викладених в Інтернет-виданні «Цюрупинськ онлайн», як такий, що проведений з порушенням вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України; визнання незаконним та скасування наказу №179 від 13.08.2015 року в частині накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення; визнати незаконним та скасувати наказ №302 о/с від 02.09.2015 року про призначення ОСОБА_3 виконуючим обовязки інспектора відділу координації правоохоронних органів, військових та громадських формувань УМВС, увільнивши з посади заступника командира батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон); поновити ОСОБА_3 на посаді заступника командира батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон).

У судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у звязку із пропуском строків звернення до суду. Просив дане клопотання задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти залишення позовної заяви без розгляду заперечив. Зазначив, що наказ начальника УМВС України в Херсонській області від 02.09.2015 року за №302 о/с позивач отримав 02.11.2015 року після того як про його існування йому стало відомо, а тому ним не пропущено строк звернення до суду. Просив в задоволенні клопотання відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до п. 15 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Так, предметом позивних вимог є визнання протиправними та скасування висновків службового розслідування та наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Таким чином, за висновком суду, спірні правовідносини стосуються проходження позивачем публічної служби в розумінні пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як зазначено позивачем у позовній заяві та не заперечувалося сторонами з висновком службового розслідування від 10.08.2015 року та наказом №179 від 13.08.2015 року, позивач ознайомився 26.08.2015 року.

Щодо наказу №302 о/с від 02.09.2015 року представник позивача зазначив, що позивач його отримав 02.11.2015 року після того як про його існування йому стало відомо.

Проте, такі доводи представника позивача, суд не приймає до уваги виходячи із наступних доказів.

Так, представником відповідача надано суду акт від 02.09.2015 року про неприбуття до УКЗ УМВС працівників підрозділі ДАІ УМВС для ознайомлення з висновками щодо подальшого проходження служби та наказом УМВС від 02.09.2015 року №302 о/с. Згідно даного акта слідує, що у телефонній розмові було повідомлено заступника командира батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС м. Херсона ОСОБА_3 про необхідність прибуття в УКЗ УМВС для ознайомлення з висновком щодо подальшого проходження служби та наказом УМВС від 02.09.2015 року №302 о/с в частині призначення на іншу посаду. Однак, позивач не прибув.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно даного оскаржуваного наказу №302 о/с від 02.09.2015 року позивача призначено виконуючим обовязки інспектора відділу координації діяльності правоохоронних органів, військових та громадських формувань УМВС.

На доказ того, що позивач проходив службу на посаді, на яку його призначено згідно наказу №302 о/с від 02.09.2015 року суду надано нагородний лист, згідно якого 13.10.2015 року затверджено висновок про те, що майор міліції ОСОБА_3 виконуючий обовязки інспектора відділу координації діяльності правоохоронних органів, військових та громадських формувань УМВС України в Херсонській області, заслуговує нагородження.

Також, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявний рапорт від 26.10.2015 року згідно якого позивач особисто зазначає свою посаду як інспектор відділу координації діяльності правоохоронних органів, військових та громадських формувань УМВС України в Херсонській області.

Таким чином, твердження представника позивача про те, що позивач дізнався про оскаржуваний наказ №302 о/с від 02.09.2015 року, 02.11.2015 року спростовується вищенаведеними доказами.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів відносно висновку службового розслідування від 10.08.2015 року та наказу №179 від 13.08.2015 року, 26.08.2015 року.

Щодо наказ №302 о/с від 02.09.2015 року, суд вважає, що позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів 02.09.2015 року

До суду із даним адміністративним позовом позивач звернувся 04.11.2015 року.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статуту) особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду.

У даній статті мова йде про звернення зі скаргою (усною, письмовою) до керівництва або до суду, тобто, особа має обрати для себе, яким чином вона буде здійснювати захист свого порушеного права - чи в порядку звернення зі скаргою до керівництва, чи зверненням з адміністративним позовом до суду.

Згідно із ст. 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено старшим прямим начальником, який має право накладати дисциплінарні стягнення. Старший прямий начальник у разі надходження заяви про поновлення пропущеного строку подання скарги повинен всебічно та об'єктивно розглянути її і прийняти відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви. Про результати розгляду заяви про поновлення пропущеного строку повідомляються особа рядового або начальницького складу, яка її подала, та начальник, який наклав на неї дисциплінарне стягнення.

Отже, строк оскарження дисциплінарного стягнення, якщо особа виявила бажання звертатися до керівництва зі скаргою, врегульовано ст. 21 Дисциплінарного статуту, а саме дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стаття 21 Дисциплінарного статуту стосується порядку і строків звернення особи зі скаргою щодо накладення дисциплінарного стягнення до керівництва і не визначає строк звернення до суду.

Суд зауважує, що згідно правової позиції Верховного Суду України щодо застосування спеціального законодавства у відносинах публічної служби, викладеної в рішенні Верховного Суду України - Постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 13 березня 2007 року № 21-1627во06, наявність спеціальних законів не виключає можливості застосування до правовідносин, пов'язаних із проходженням громадянами публічної служби та її припиненням, окремих норм трудового законодавства у випадках, передбачених спеціальними законами.

У даному випадку, Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає застосування норм ні трудового законодавства ні Дисциплінарного статуту при вирішенні питання строку звернення до суду із позовом, а визначає місячний строк звернення із позовом до суду у відносинах публічної служби.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України та Закон України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної ради України.

Конституція не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України в п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 по справі за № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 2453-VI частину третю ст. 99 КАС України доповнено реченням такого змісту: "Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк".

Суд звертає увагу, що виходячи з висновків Конституційного Суду України наведених у рішенні від 03.10.1997 по справі за № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) до даних правовідносин щодо визначення строків звернення до суду підлягає застосуванню ч. 3 ст. 99 КАС України (в редакції від 07.07.2010), оскільки в такій редакції вказана норма почала діяти пізніше ніж ст. 21 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ».

Згідно із ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

За таких обставин та враховуючи, що матеріали справи не містять належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку про те, що позивачем пропущено встановлений частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України місячний строк звернення до суду, й підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 99,100,155 КАС України,суд

ухвалив:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 12.3