Справа № 1570/1640/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"09" грудня 2015 р. м. Київ К/800/22738/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» (далі - ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод») до Управління Держкомзему у місті Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Управління Держземагенства у місті Одесі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У березні 2012 року ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» звернулося до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просило:

визнати протиправними дії Управління Держкомзему у місті Одесі щодо відмови у реєстрації договорів про зміни до договорів оренди землі;

визнати протиправною бездіяльність Управління Держкомзему у місті Одесі щодо нездійснення реєстрації земельних ділянок;

зобов'язати Управління Держкомзему у місті Одесі здійснити реєстрацію договорів про зміни до договорів оренди землі.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2012 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Держземагенства у місті Одесі щодо відмови ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» у реєстрації договорів про зміни до договорів оренди землі: № 1 від 02.08.2011 реєстраційний номер № 2484, № 1 від 02.08.2011 реєстраційний номер 2483, № 1 від 02.08.2011 реєстраційний номер 3741. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Визнано протиправними дії Управління державного комітету України із земельних ресурсів у місті Одесі щодо відмови ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» у реєстрації:

договору про зміни № 1 від 02.08.2011 реєстраційний № 2484 до договору оренди землі від 20.04.2007, зареєстрованого у Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК 06.08.2007 за № 10, за заявою ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» обліковий номер ЗВ-42011 від 22.09.2011;

договору про зміни № 1 від 02.08.2011 реєстраційний № 2483 до договору оренди землі від 20.04.2007, зареєстрованого у Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК 06.08.2007 за № 11, за заявою ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» обліковий номер ЗВ-62011 від 22.09.2011;

договору про зміни № 1 від 02.08.2011 реєстраційний № 3741 до договору оренди землі від 20.04.2007, зареєстрованого у Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК 06.08.2007 за № 12, за заявою ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» обліковий номер ЗВ-72011 від 22.09.2011.

Зобов'язано Управління державного комітету України із земельних ресурсів у місті Одесі здійснити реєстрацію: договору про зміни № 1 від 02.08.2011 реєстраційний № 2484 до договору оренди землі від 20.04.2007, зареєстрованого у Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК 06.08.2007 за № 10; договору про зміни № 1 від 02.08.2011 реєстраційний № 2483 до договору оренди землі від 20.04.2007, зареєстрованого у Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК 06.08.2007 за № 11; договору про зміни № 1 від 02.08.2011 реєстраційний № 3741 до договору оренди землі від 20.04.2007, зареєстрованого у Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК 06.08.2007 за № 12. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління Держземагенства у місті Одесі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову позову.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» є орендарем земельних ділянок на підставі договорів оренди землі від 20.04.2007, зареєстрованих Одеською регіональною філією ДП ЦДЗК 06.08.2007 за №№ 10, 11, 12.

Рішенням Одеської міської ради № 1227-VI від 08.07.2011 «Про перегляд розміру орендної плати та внесення змін до договорів оренди землі, укладених між Одеською міською радою та ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод», які зареєстровані у Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.08.2007 за № 12, № 10, № 11» вирішено, зокрема, затвердити орендну плату у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

02.08.2011 на підставі вказаного рішення міської ради між тими самими сторонами укладені договори про зміни № 1 до зазначених договорів оренди землі, які посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Папським А.Е. за № 2484, № 2483, № 3741.

22.09.2011 з метою державної реєстрації змін до договорів оренди землі ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» звернулось до Управління Держкомзему у місті Одесі, за результатом розгляду яких 25.11.2011 надана відповідь № 01-03-07/6136 про те, що згідно з рішенням Одеської міської ради № 1268-VI «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради № 41- VI від 28.12.2010 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» необхідно привести договори оренди землі та договори про внесення змін до договорів оренди землі № 1, у відповідність до вимог законодавства (внести відповідні зміни в частині зазначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та в частині розрахунку орендної плати).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності протиправних дій Управління Держкомзему у місті Одеса, оскільки відмовляючи ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» у реєстрації договорів про зміни до договорів оренди землі не дотрималось вимог пункту 13-4 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1021 від 09.09.2009, у якому визначено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації земельної ділянки.

Суд апеляційної інстанції фактично погодився з таким висновком суду першої інстанції та дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача зареєструвати зазначені зміни у договори оренди, додатково зазначив наступне.

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

В зв'язку із розміщенням рішення Одеської міської ради № 1268-VІ від 20.09.2011 «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради № 41- VI від 28.12.2010 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» на офіційному сайті міської ради 06.10.2011, воно набуває чинності з цієї дати.

За таких обставин суд вказав, що на час звернення ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» (22.09.2011) до Управління Держкомзему у місті Одесі щодо державної реєстрації змін до договорів оренди землі рішення Одеської міської ради № 1268-VІ від 20.09.2011 не набрало чинності, а отже не могло бути застосовано у якості підстав відмови у здійсненні вказаної дії.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає вказаний висновок таким, що зроблений на неповно з'ясованих обставинах справи з огляд на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі», у редакції на час спірних правовідносин, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно із підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Одеською міською радою були прийняті наступні рішення:

№ 438 від 09.12.1999 «Про затвердження проекту «Грошова оцінка земель м. Одеси»;

№ 41 - VI від 28.12.2010 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси»;

№ 1227-VI від 08.07.2011 «Про перегляд розміру орендної плати та внесення змін до договорів оренди землі, укладених між Одеською міською радою та ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод», які зареєстровані у Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.08.2007 за № 12, № 10, № 11»;

№ 1268 -VI від 20.09.2011 «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради № 41- VI від 28.12.2010 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси».

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення ПАТ «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» до суду з позовом слугувала відмова Управління Держкомзему у місті Одесі у реєстрації договорів про зміни до договорів оренди землі, які були укладені між позивачем та Одеською міською радою в зв'язку із зміною грошової оцінки землі.

Між тим, колегія суддів Вищого адміністративного суду позбавлена можливості надати правовий висновок рішенням судів попередніх інстанцій з огляду на відсутність у матеріалах справи рішень Одеської міської ради № 438 від 09.12.1999, № 41 - VI від 28.12.2010, № 1268 -VI від 20.09.2011.

Дослідження вказаних доказів є необхідним для встановлення наявності можливого порушення прав позивача у вказаних правовідносинах, оскільки Управління Держкомзему у місті Одесі, обґрунтовуючи відмову, викладену у листі № 01-03-07/6136 від 25.11.2011, посилається на ці рішення ради.

Відповідно до частини 1 статті 69 та частини 1 статті 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Судами першої та апеляційної інстанцій не вжито всіх передбачених законом заходів, необхідних для повного і всебічного з'ясування всіх обставин у справі, підтверджених доказами.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Під час нового розгляду справи судам слід звернути увагу на те, чи належить її розглядати в порядку адміністративного судочинства, з урахуванням практики Верховного Суду України з вказаних правовідносин.

Частиною 2 статті 227 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З врахуванням того, що у справі необхідно досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені у судовому рішенні, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про їх скасування та направлення справи до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Під час нового розгляду справи судам необхідно повно та всебічно з'ясувати всі обставини справи, вірно застосувати норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Управління Держземагенства у місті Одесі задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2012 року і постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2013 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: