Справа № 826/6415/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 грудня 2015 року № 826/6415/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Кротюка О.В. , суддів Літвінової А.В. Мазур А.С. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича Міністерства юстиції України
третя особаНаціональна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
провизнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича (далі - відповідач - 1), Міністерства юстиції України (далі - відповідач - 2), за участю третьої особи Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (далі - третя особа) та просить суд:

1. Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України по реєстрації постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №749 від 23.05.2014;

2. Визнати протиправними дії Міністра юстиції України Петренка Пала Дмитровича по реєстрації постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №749 від 23.05.2014;

3. Скасувати державну реєстрацію від 29.05.2014 №566/25343 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №749 від 23.05.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачами при здійснені державної реєстрації постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №749 від 23.05.2014 не дотримано вимог щодо проведення правової експертизи, що мало своїм наслідком реєстрацію вказаної постанови, яка не відповідає вимогам діючого законодавства.

Представник відповідачів проти позову заперечив усно.

Представник третьої особи проти позову заперечив з підстав викладених в письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та третьою особою документи, заслухавши пояснення представників сторони, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

29.04.2014 за №566/25343 Міністерством юстиції України зареєстровано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №749 від 23.05.2014 (далі - Постанова №749).

Позивач вважає, що реєстрація вказаної постанови була здійснено з порушенням чинного законодавства, а дії по її реєстрації є протиправним, що в свою чергу обумовлює наявність підстав для скасування державної реєстрації постанови №749.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Наказом Міністерства юстиції України № 32/5 від 31.07.2000 затверджено «Порядок скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру» (далі - Порядок).

Згідно пунктом 2 Порядку, останній визначає процедуру скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади (далі - скасування рішення про державну реєстрацію), дату виключення з державного реєстру нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади (далі - державний реєстр) нормативно-правового акта, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, опублікування рішення про скасування державної реєстрації, оскарження скасування рішення про державну реєстрацію.

У відповідності до положень п. 6 Порядку перегляд зареєстрованого нормативно-правового акта з метою скасування рішення про його державну реєстрацію здійснюється органом державної реєстрації у разі надходження пропозицій від органів виконавчої влади, інших юридичних осіб, громадян та з власної ініціативи.

При надходженні пропозицій орган державної реєстрації їх аналізує, здійснює перегляд нормативно-правового акта, щодо якого надійшла пропозиція, на відповідність чинному законодавству станом на дату перегляду та приймає відповідне рішення залежно від результатів перегляду.

Аналіз вищевикладеного дає суду підстави дійти наступних висновків:

по-перше, перегляд зареєстрованого нормативно - правового акту з метою скасування рішення про його державну реєстрацію здійснюється органом державної реєстрації у разі:

- надходження пропозиції від органів виконавчої влади, інших юридичних осіб, громадян;

- з власної ініціативи.

по-друге, за наслідком аналізу відповідної позиції «залежно від результатів перегляду» органом державної реєстрації приймається відповідне рішення про відмову у скасування державної реєстрації нормативно - правового акту чи його скасуванні.

Згідно п. 9 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акта оформлюється наказом органу державної реєстрації. Рішення про скасування державної реєстрації нормативно-правового акта може бути оскаржено до суду (абз. 3 п.13 Порядку).

Аналізуючи вищевикладене, зміст Порядку, судом не встановлено визначення останнім конкретної форми рішення, яке приймається у разі відмови у задоволенні пропозиції про скасування державної реєстрації нормативно-правового акту.

Проте, системний аналіз вказаних положень в свої сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що обов'язок органу реєстрації прийняти відповідне рішення залежно від результатів перегляду реалізується у формі наказу, яким скасовується або відмовляється в скасуванні державної реєстрації відповідного нормативно-правового акту.

Як встановлено судом, Міністерством юстиції України та іншими особами пропозиції щодо скасування державної реєстрації постанови №749 не подавалися. Поряд з цим, як зазначено позивачем в судовому засіданні 16.11.2015 пропозиція щодо скасування державної реєстрації постанови №749 до органу державної реєстрації ним не подавалася.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропозиція щодо скасування державної реєстрації постанови №749 не подавалося, відсутні пропозиції від інших суб'єктів права, суд дійшов до висновку, про недотримання позивачем правового механізму для вчинення відповідачем дій щодо скасування державної реєстрації нормативно - правового акту у спосіб, передбачений Порядком. Вказане, в свою чергу свідчить, про відсутність порушеного права позивача, а, відтак, позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації від 29.05.2014 №566/25343 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №749 від 23.05.2014 задоволенню не підлягають.

При цьому, суд вважає за необхідне додатково зазначити, що відповідно п. 5 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акта здійснює орган державної реєстрації, який здійснив державну реєстрацію цього акта.

Зазначене, зумовлює відсутність підстав для прийняття саме судом рішення про скасування державної реєстрації нормативно-правового акту, оскільки вказане належить до виключної компетенції відповідача в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо державної реєстрації постанови №749 суд відмовляє мотивуючи це наступним.

Згідно п. 2 Указу Президента України від 03.10.1992 № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» встановлено, що державну реєстрацію нормативно-правові акти міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю здійснює Міністерство юстиції України.

У відповідності до пункту 1 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731, державна реєстрація нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, які виступають суб'єктами нормотворення, здійснюється відповідно до Указу Президента України від 3 жовтня 1992 р. «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та цього Положення.

Державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та acquis commimautaire, антикорупційної експертизи, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2006 № 1577 було затверджено Положення про Міністерство юстиції України (далі - Положення), яке діяло на момент проведення державної реєстрації постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 23.05.2014 № 749 «Про внесення змін до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню».

Так, у відповідності до п. 4 Положення, Мін'юст відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює відповідно до законодавства державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що стосуються прав, свобод і законних інтересів громадян або мають міжвідомчий характер, веде реєстр таких актів; здійснює правову експертизу (готує висновки) щодо відповідності Конституції та законам України, вимогам нормопроектувальної техніки проектів законів, інших актів законодавства, що подаються на розгляд Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, а також нормативно-правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим; проводить експертизу (готує висновки) щодо відповідності acquis communautaire проектів законів та інших нормативно-правових актів, що за предметом регулювання належать до сфер, відносини в яких регулюються правом ЄС.

Аналіз вказаного дає підстави дійти висновку, що функції державної реєстрації нормативно-правового акта покладено на Міністерство юстиції України.

В той же час, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій, зазначив, що відповідачами державна реєстрації постанови №749 здійснена всупереч вимогам чинного законодавства, зокрема, у вказаній постанові не дотримано положень п. 7 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Суд вважає за необхідне зазначити, що вказані покликання позивача не стосуються предмету спору, оскільки при вирішенні останнього судом не досліджується відповідність постанови №749 чинному законодавству.

В контексті вищевикладеного в сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи позивача не спростовують встановленого вище судом.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст.. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Головуючий Суддя О.В. Кротюк

Судді А.В. Літвінова

А.С. Мазур