Справа № 299/2284/15-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року № 876/8844/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

24.07.2015 ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до УПФ України в Виноградівському районі Закарпатської області у якому просив визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати з 05.05.2015 здійснити перерахунок і виплату пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», із застосуванням ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із проведенням перерахунку пенсії з усієї отриманої заробітної плати згідно форми ОК-5, у тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових-питань та індексації заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після досягнення 61-річного віку, з 05.05.2015 на підставі заяви, відповідачем його переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак, під час переведення на інший вид пенсії відповідачем не було враховано до заробітку, з якого обчислено пенсію, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, які отримані за 60 місяців до виходу на пенсію. Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а після 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.08.2015 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація не є складовими заробітної плати державного службовця у розумінні ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», а тому відсутні підстави для їх врахування до складу заробітної плати при обчисленні пенсії.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, а тому відповідно до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ України в Виноградівському районі Закарпатської області та до 05.05.2015 отримував пенсію за вислугою років, а після цієї дати, у зв'язку з досягненням пенсійного віку, на підставі заяви його переведено на пенсію відповідно до Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про державну службу».

Вказану пенсію обчислено у розмірі 60% від заробітної плати 3789,13 грн, однак не враховано усіх видів оплати праці на які нараховувався єдиний соціальний внесок, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а після 01.01.2011 - єдиний соціальний внесок включається до складу заробітної плати державного службовця та враховується при обчисленні розміру його пенсії.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Частиною 3 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і посад.

Відповідно до частини 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Індексація грошових доходів встановлена Законом України «Про індексацію грошових доходів громадян» від 03.07.1991 року. Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та Наказу Державного комітету-статистики України № 5 «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13.

Як вбачається із матеріалів справи, під час переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», її розмір обчислено із заробітної плати 3789,13 грн (а.с. 14), яка виходячи з довідок про заробітну плату від 05.05.2015 № 02-30/243 та 02-30/244 (а.с. 7-10), складається з наступних виплат: 2803,70 грн (посадовий оклад, ранг, набавка за вислугу років), 888,32 грн (премія за 60 місяців 53299,49 грн / 60), 97,11 грн (премія до державних, професійних та ювілейних дат за 60 місяців 5826 грн / 60).

Проте, з вказаних вище довідок, а також індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що позивачу протягом 60 календарних місяців перед зверненням за призначенням пенсії, виплачувались також інші виплати, на які нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний соціальний внесок, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати всього в сумі 50427,24 грн.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача та зобов'язав відповідача провести перерахунок і виплату пенсії з урахуванням усіх виплат на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а після 01.01.2011 - єдиний соціальний внесок.

Однак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що такий перерахунок має бути проведений з 05.05.2015, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви.

Як вбачається із наявного у справі повідомлення від 19.05.2015 № 14/К-14, позивачем заява про переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» подана 06.05.2015 та з вказаної дати його на цей вид пенсії переведено, а тому саме із цієї дати відповідача слід зобов'язати провести перерахунок пенсії.

Враховуючи те, що судом першої інстанції правильно вирішено спір по суті, однак допущено порушення норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувану постанову слід змінити в частині дати з якої слід провести перерахунок пенсії.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області - задовольнити частково.

Постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2015 року у справі № 299/2284/15-а - змінити, змінивши в абзаці першому резолютивної частини цієї постанови слово «повністю» на слово «частково», в абзаці третьому - дату з якої слід провести перерахунок і виплату пенсії з « 05.05.2015» на « 06.05.2015», а також доповнивши резолютивну частину цієї постанови абзацом наступного змісту: «У задоволенні решти позовних вимог відмовити».

У решті постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2015 року у справі № 299/2284/15-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Постанова у повному обсязі складена та підписана 14.12.2015.