Справа № 152/1840/15-а
Суддя: Славінська Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/1840/15-а
У Х В А Л А

10 грудня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду заяву представника відповідача Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області начальника УПФУ у Шаргородському районі ОСОБА_1 про відвід судді Славінської Н.Л. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

25.11.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

26.11.2015 року провадження у справі відкрито суддею Шаргородського районного суду Строгим І.Л. і розгляд справи в судовому засіданні призначено на 01.12.2015 року (а.с.15).

01.12.2015 року у справі постановлено ухвалу про задоволення заяви представника відповідача про відвід головуючому у справі судді і адміністративна справа передана до канцелярії Шаргородського районного суду для повторного автоматизованого розподілу (а.с.21).

Після повторного автоматичного розподілу адміністративна справа передана в провадження судді Шаргородського районного суду Соколовської Т.О. (а.с.22), якою 07.12.2015 року задоволено заяву про самовідвід і справа передана до канцелярії Шаргородського районного суду для повторного автоматизованого розподілу (а.с.33).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу адміністративної справи від 07.12.2015 року справа передана в провадження головуючого у справі судді Шаргородського районного суду Славінської Н.Л. (а.с.34).

Ухвалою судді Славінської Н.Л. від 07.12.2015 року розгляд справи в судовому засіданні призначено на 10.12.2015 року (а.с.35).

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.30).

В судове засідання представник відповідача УПФУ у Шаргородському районі Вінницької області не зявився, але 09.12.2015 року від начальника УПФУ у Шаргородському районі ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід головуючому у справі судді Славінській Н.Л. Заяву про відвід начальник УПФУ у Шаргородському районі мотивує тим, що позивачка ОСОБА_2 є близьким родичем донькою голови Шаргородського районного суду ОСОБА_3, ця обставина викликає сумнів у неупередженості судді. Розгляд справи просить проводити у відсутності представника УПФУ у Шаргородському районі (а.с.38).

Відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивачка та представник відповідача заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що заяву про відвід судді можна розглянути у порядку письмового провадження, на підставі ч.1 ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України.

Розглянувши заяву про відвід, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Згідно із ст.1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні, відповідно до конституційних засад поділу влади, здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно із ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.27 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться, якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

В заяві начальника УПФУ у Шаргородському районі про відвід судді заявлено підставу для відводу родинні стосунки між позивачкою та головою Шаргородського районного суду.

Позивач ОСОБА_2 дійсно є донькою голови Шаргородського районного суду ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб (а.с.25-26).

Проте, доказів на підтвердження неупередженості головуючого у справі судді Славінської Н.Л. у цій справі відповідач в заяві про відвід не зазначив.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п. 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_4 проти України» від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року), «для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу…на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного… Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необєктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (2) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності… Проте між субєктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати обєктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (обєктивний критерій), а й може бути повязана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції субєктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога обєктивної безсторонності…».

Враховуючи, що відповідач, заявляючи про відвід судді Славінської Н.Л., не навів належних та допустимих доказів обґрунтованості сумнівів неупередженості та необєктивності судді, проте, зсилається на те, що у нього виникли сумніви у обєктивності та неупередженості судді, враховуючи засади здійснення судочинства в Україні, визначені Конституцією України, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимоги ст.27 КАС України, приходжу до висновку, що заява начальника УПФУ у Шаргородському районі ОСОБА_5 про відвід судді Славінської Н.Л. підлягає задоволенню з метою уникнення в подальшому стверджень відповідача про неупередженість судді при ухваленні судового рішення у цій адміністративній справі.

При цьому, права позивачки та відповідача не порушуються.

Відповідно до ч.3 ст.32 КАС України, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду, суд вирішує питання про передачу справи до іншого адміністративного суду в порядку, встановленому статтею 22 цього Кодексу.

В Шаргородському районному суді працює троє суддів, при цьому, суддям Строгому І.Л. та Славінській Н.Л. у цій справі заявлено відводи, які задоволено, а також задоволено заяву про самовідвід суддею Соколовською Т.О., тому неможливо утворити новий склад суду для розгляду адміністративної справи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.22 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Частиною 2 ст.22 КАС України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншому адміністративному суду, що найбільш територіально наближений до цього суду, у випадку, передбаченому пунктами 4 і 6 частини першої цієї статті.

Найбільш територіально наближеним до Шаргородського районного суду є Чернівецький районний суд Вінницької області, у який слід надіслати адміністративну справу для розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 27-32 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву начальника УПФУ у Шаргородському районі ОСОБА_1 про відвід судді Славінської Н.Л. задовольнити.

Передати адміністративну справу №152/1840/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії на розгляд до Чернівецького районного суду Вінницької області, як до адміністративного суду.

Для передання адміністративної справи на розгляд до Чернівецького районного суду, як до адміністративного суду, направити її до канцелярії Шаргородського районного суду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: