Справа № 819/3276/15
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3276/15

08 грудня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

Головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Цимбал А.В.

за участю:

представника відповідача Коцюба Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (далі - відповідач ), третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - третя особа) про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_2, якій необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в АТ «Дельта банк» на підставі Договору за №003-19553-250215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 25 лютого 2015 року в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 лютого 2015 року між позивачем та ПАТ ''Дельта Банк" укладений Договір банківського вкладу за № 003-19553-250215 терміном до 27 березня 2015 року, відповідно до якого банк прийняв від позивача на вкладний (депозитний) рахунок суму коштів в розмірі 3380доларів США.

Пунктом 1.10. вищевказаного договору визначено, що у разі закінчення строку залучення вкладу, вклад виплачується шляхом зарахування коштів на поточний рахунок за № 4097, який був відкритий в ПАТ "Дельта Банк" на ім'я позивача.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення за № 51 відповідно до якого з 03.03.2015 року у ПАТ "Дельта Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію.

Після чого, з повідомлення, розміщеного на інтернет сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач дізналась, що вкладникам АТ "Дельта Банк" за депозитними договорами, строк дії яких закінчився до 30 квітня 2015 року включно, через банки - партнери, а саме через АТ "Укрексімбанк" проводяться виплати в межах розміру гарантованої фондом суми до відшкодування.

Звернувшись до банку партнера - АТ "Укрексімбанк", позивач дізналась про те, що його немає в загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Тимчасова адміністрація на адресу позивача надіслала Повідомлення про нікчемність правочину за вих. №8821/1884 від 23.09.2015 року, в якій його повідомили про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) №003-19553-250215 від 25.02.2015 року укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, згідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»».

Таким чином, даним рішенням про визнання в односторонньому порядку договору банківського вкладу за №003-19553-250215 укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Дельта Банк" нікчемним, позивача фактично позбавлено права на отримання коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Такі дії відповідачів позивач вважає протиправними, оскільки за весь період їх договірних відносин з ПАТ "Дельта Банк", позивач, як вкладник, не мав жодних переваг по відношенню до інших вкладників чи кредиторів банку, також вона не укладала будь - яких договорів з банком про здійснення платежу чи передачі майна, а тому посилання відповідачів на п. 7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на підставі якої визнано вищевказаний договір банківського вкладу нікчемним є безпідставним.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, подавши письмове клопотання, в якому просить справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що відповідно до вимог чинного законодавства правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема квитанцією про внесення коштів на її рахунок.

Однак, позивачем підтвердження про внесення ним особисто вкладу не надано, а третьою особою, яка здійснювала переказ коштів на рахунок позивача, 09 жовтня 2015 року заявлена до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Дельта Банк" кредиторська вимога, отже кошти фактично належать і належали не позивачу, а третій особі, яка здійснювала переказ в іноземній валюті.

Таким чином, під час перевірки було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок "розбивки" великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання ФГВФО на відшкодування грошових коштів за рахунок держави, а тому правових підстав для включення ОСОБА_2 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду у відповідача не було.

Представник третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не прибув, про дату час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень проти адміністративного позову не надав. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації ним права судового захисту прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін по справі, суд встановив такі обставини.

25 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ ''Дельта Банк" укладений Договір банківського вкладу за № 003-19553-250215 «Найкращий» у доларах США, за умовами якого банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 3380,00 доларів США на строковий депозитний рахунок та зобов'язується сплачувати проценти за його користування (5,5 % річних з подальшим збільшення відсотків на 2,5%). Строк договору до 27 березня 2015 року.

Пунктом 1.10. вищевказаного договору визначено, що у разі закінчення строку залучення вкладу, вклад виплачується шляхом зарахування коштів на поточний рахунок за №4097, який був відкритий в ПАТ "Дельта Банк" на ім'я позивача.

З повідомлення, розміщеного на Інтернет сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач дізнався, що вкладникам АТ "Дельта Банк" за депозитними договорами, строк дії яких закінчився до 30 квітня 2015 року включно, через банки - партнери, а саме через АТ "Укрексімбанк" проводяться виплати в межах розміру гарантованої фондом суми до відшкодування.

Звернувшись до банку партнера - АТ "Укрексімбанк", позивач дізналась про те, що її немає в загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Звернувшись до банку партнера - АТ "Укрексімбанк", позивач дізналась про те, що його немає в загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Тимчасова адміністрація на адресу позивача надіслала Повідомлення про нікчемність правочину за вих. №8821/1884 від 23.09.2015 року, в якій його повідомили про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) №003-19553-250215 від 25.02.2015 року укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, згідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»».

Таким чином, позивач вважає, що даним рішенням про визнання в односторонньому порядку договору банківського вкладу за №003-19553-250215 укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Дельта Банк" нікчемним, позивача фактично позбавлено права на отримання коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погоджуючись із такими діями відповідачів щодо не включення позивача до повного Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 звернувся з даним позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" призначено Кадирова Владислава Володимировича.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" продовжено по 02 жовтня 2015 року включно.

Постановою НБУ № 664 від 02.10.2015 року, відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ "Дельта Банк".

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації АТ "Дельта Банк" з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Судом встановлено, що ПАТ "Дельта Банк" відкрито вкладнику - ОСОБА_2 вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 (п.1.6. договору № 003-19553-250215).

Частиною першою статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Крім того, відповідно до пункту 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", затверджених Рішенням Ради директорів АТ "Дельта Банк" Протоколом № 14 від 20 березня 2013 року (далі - Правила № 14) зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається.

Порядок залучення вкладів банками України від фізичних осіб врегульовані Інструкцією про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою правління НБУ від 01.06.2011 року № 174, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 року за № 790/19528 (далі - Інструкція № 174) та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою правління НБУ від 12.11.2003 року № 492, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492).

Абзацом восьмим п. 10.1. Інструкції № 492 передбачено, що на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Відповідно до п.2.9 глави 2 розділу IV Інструкції № 174 банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема квитанцією про внесення коштів на її рахунок.

Відповідно до ч.3 ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI) уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Частиною другою ст.38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

На підставі наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" № 408 від 29.05.2015 року та на виконання рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 174/15 від 27.07.2015 року комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк" було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону.

Під час перевірки було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок "розбивки" великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання ФГВФО на відшкодування грошових коштів за рахунок держави.

Підтвердженням того, що кошти у сумі 3380 доларів США надійшли на вкладний (депозитний) рахунок позивача від третьої особи, а саме ОСОБА_5 є виписка по угоді № 003-19553-250215 від 25.02.2015 року та Реєстр операцій, які могли б спричинити збільшення гарантованої суми відшкодування коштів Фондом.

При цьому слід зазначити, що позивачем підтвердження про внесення нею особисто вкладу на вищевказаний рахунок не надано, а третьою особою, яка здійснювала переказ коштів на рахунок позивача, 09 жовтня 2015 року заявлена до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Дельта Банк" кредиторська вимога, отже кошти фактично належать і належали не позивачу, а третій особі, яка здійснювала переказ у іноземній валюті.

Разом з тим, згідно постанови правління НБУ від 16.09.2013 року № 365 "Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України" (далі - Постанова № 365) заборонений переказ коштів в іноземній валюті в межах України з рахунку в іноземній валюті однієї фізичної особи на рахунок в іноземній валюті іншої фізичної особи, що також є підтвердженням протиправності вищевказаної операції, метою якої є створення штучних та фіктивних правових підстав для отримання позивачем сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не надано, а судом не здобуто будь - яких доказів про внесення ОСОБА_2 особисто вкладу на (депозитний) рахунок № НОМЕР_1, а кошти у сумі 3380 доларів США надійшли на вищевказаний рахунок від ОСОБА_5, тобто від третьої особи, чим було порушено п.1.8. умов Договору, п.5.11 Правил № 14 та Постанову № 365, то суд вважає, що у відповідача 1 були відсутні правові підстави для включення позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача 1 включити позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не підлягають до задоволення.

Що ж стосується до позовних вимог в частині зобов'язання відповідача 2 включити позивача до загального реєстру вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснити позивачу виплату належних йому коштів в межах гарантованої суми його вкладу, то суд вважає, що в цій частині також слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно п.6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 року № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за № 1548/21860 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Частиною п'ятою статті 27 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Аналізуючи вищенаведені нормативно - правові акти, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для включення позивача до загального реєстру має бути наявність позивача складеному Уповноваженою особою переліку вкладників або в наданій Уповноваженою особою додатковій інформації про вкладників.

Крім того, законодавство не покладає обов'язок на Фонд гарантування враховувати під час складання загального реєстру інші документи, окрім переліку вкладників.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами у справі, що в переданому Уповноваженою особою переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк" інформація про позивача відсутня, в зв'язку з чим дані про позивача не могли бути враховані відповідачем 2 при складанні загального реєстру.

Таким чином, враховуючи те, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Дельта Банк" ОСОБА_3 при складанні переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк" не було включено позивача, то суд вважає, що у третьої особи були відсутні правові підстави для включення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію постанови надіслати позивачу ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 грудня 2015 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна:

Суддя Дерех Н.В.