Справа № 821/3811/13-а
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Київ К/800/65834/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Степашка О.І.

суддів: Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.04.2014

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2014

у справі №821/3811/13-а

за позовом Державного підприємства «Херсонське лісомисливське господарство»

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Херсонське лісомисливське господарство» (далі по тексту - позивач, ДП «Херсонське лісомисливське господарство») звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.09.2008 №/0.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.04.2014, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2014, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно акту перевірки позивача ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області на підставі пп. 4.1.1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.6.1 п. 5.6 ст. 5, пп. 8.1.1, пп. 8.1.2 п. 8.2, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8, пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України від 28.12.1994 №334 «Про оподаткування прибутку підприємств» зробила висновок, що позивач занизив податок на прибуток на суму 74857,97 грн.

В акті перевірки зазначено, що позивачем не віднесено до складу скоригованого валового доходу безоплатно отримані та оприбутковані на баланс у грудні 2005 року основні фонди - автомобілі: ГАЗ-31029 (державний №20-76 ХОВ) та ВАЗ 2121 (державний №27-26 ХОБ) у сумі 65439,00 грн., в результаті чого встановлено заниження скоригованого валового доходу за 4 квартал 2005 року.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.09.2008 №/0 про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток всього на загальну суму 109868,54 грн., в тому числі за основним платежем у сумі 70280,90 грн. та за штрафними санкціями у сумі 39587,64 грн., яке оскаржується позивачем в частині збільшення податкових зобов'язань з податку на прибуток за основним платежем на суму 48976,05 грн. та за штрафними санкціями на суму 24488,02 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Судами встановлено, що згідно статуту ДП «Херсонське лісомисливське господарство», зареєстрованого виконавчим комітетом Херсонської міської ради від 10.02.2005 за №001786 підприємство засноване на державній власності, створено відповідно до наказу Державного комітету лісового господарства України від 20.10.2004 №178 «Про реорганізацію державних лісогосподарських об'єднань та створення державних підприємств», яким валові активи та пасиви, у т.ч. головного підприємства державних лісогосподарських об'єднань «Херсонліс» безкоштовно передаються ДП «Херсонське лісомисливське господарство».

Крім того, на підставі вказаного наказу, Херсонським державним лісогосподарським об'єднанням «Херсонліс» був прийнятий наказ №166 від 27.10.2004 про зобов'язання підготувати документи для безкоштовної передачі валових активів та пасивів ГПДЛО «Херсонліс» новоствореному ДП «Херсонське лісомисливське господарство» у встановленому законодавством порядку. Отже, на виконання наказу державного лісогосподарського об'єднання «Херсонліс» №166 від 27.10.2004 між головою ліквідаційної комісії державного лісогосподарського об'єднання «Херсонліс» та директором державного підприємства «Херсонське лісомисливське господарство» складено акт прийому-передачі основних засобів від 12.12.2005 за №14/3-11, яким ДЛГО «Херсонліс» передає, а ДП «Херсонське ЛМГ» приймає автомобілі: ВАЗ-21213,1995 року випуску, державний номерний знак 2726 ХОБ, залишкової вартістю 16389,00 грн.; ГАЗ-31029, державний номерний знак 2076 ХОВ, залишкової вартістю 49050,00 грн., на загальну суму 65439,00 грн.

Згідно пп. 5.1.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 за №288/4509, вказані вище автомобілі відносяться (класифікуються) до групи «Транспортні засоби», є основними фондами безоплатно отриманими за рішенням органів центральної виконавчої влади, до яких відноситься Державний комітет лісового господарства України.

Відповідно до копій технічного паспорту серії ВЩ №329539 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ХОС №076647 вказаних транспортних засобів, які зареєстровані в Херсонському МРЕВ ГАІ 18.04.1994 (ГАЗ-31029) та 10.11.1995 (ВАЗ-21213), підтверджується причетність автомобілів до підприємства «Херсонський держлісгосп», правонаступником якого є позивач. Також безоплатне отримання позивачем спірних автомобілів від Державного комітету лісового господарства України підтверджується витягом з акту контрольно-ревізійного відділу у м. Херсоні КРУ в Херсонський області від 02.09.2005 №02-17/39, яким в ході перевірки фінансово-господарської діяльності позивача встановлено, що на підставі наказу ДЛГО «Херсонліс» від 27.10.2004 №166 відповідно до розподільного балансу та згідно акту прийому-передачі основних засобів та товарно-матеріальних цінностей №1 від 01.01.2005 на баланс новоутвореного державного підприємства «Херсонське лісомисливське господарство» безкоштовно передані товарно-матеріальні цінності, в тому числі ГАЗ-З1029 та BA3-21213, але по бухгалтерському обліку ДП «Херсонське ЛМГ» на рахунку 105 «Транспортні засоби» зазначені автомобілі не рахуються, хоча згідно даних проведеної інвентаризації фактично є в наявності.

Відповідно до пп. 4.2.15 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не включається до складу валового доходу вартість основних фондів, безоплатно отриманих платником податку з метою здійснення їх експлуатації у випадках, передбачених законодавством, якщо такі основні фонди отримані за рішенням органів центральної виконавчої влади.

На підставі викладеного, суди дійшли вірного висновку про неправомірність відповідачем збільшення у грудні 2005 року скоригованого валового доходу позивача за рахунок безоплатно отриманих та оприбуткованих основних фондів (автомобілів ГАЗ-31029 та BA3-21213) на загальну суму 65439,00 грн., оскільки до складу валового доходу не включається вартість основних фондів безоплатно отриманих платником податку за рішенням органів центральної виконавчої влади, в даному випадку за рішення Державного комітету лісового господарства України.

Як вбачаться з акту перевірки відповідачем також встановлено неправомірне віднесення позивачем до складу інших доходів (рядок 01.6 декларації з податку на прибуток) у IV кварталі 2005 року суму 381600,00 грн., у 3 кварталі 2006 року суму 342020,00 грн., які виникли внаслідок виплаченої суми заробітної плати, перерахованих відрахувань із заробітної плати та вартість сплачених товарно-матеріальних цінностей за рахунок коштів, отриманих із державного бюджету, що є порушенням пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

В акті також відображено неправомірне віднесення позивачем до складу витрат - у рядок 04.1 декларації з податку на прибуток, у т.ч. у IV кварталі 2005 року суму 65426,88 грн., у ІІІ кварталі 2006 року суму 29747,42 грн., які складають вартість товарно-матеріальних цінностей, послуг та витрати на відрядження, сплачених за рахунок бюджетних коштів; у рядок 04.3, 04.4 декларації з податку на прибуток, у т.ч. у IV кварталі 2005 року суму 338666,64 грн., у ІІІ кварталі 2006 року суму 313272,58 грн., які складають суму витрат на оплату праці, суми страхового збору (внесків) до фондів державного загальнообов'язкового страхування, суми нарахованої заробітної плати та відрахувань із заробітної плати, виплати яких заплановано по кошторисам погасити за рахунок бюджетних коштів, що є порушенням пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, пп. 5.6.1 п. 5.6 ст. 5, пп. 5.6.1 п. 5.6 ст. 5, пп. 5.7.1 п. 5.7 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»

Внаслідок вказаних порушень податковим органом встановлено завищення валових витрат у IV кварталі 2005 року на суму 22493,52 грн. (витрати 404093,52грн. - доходи 381600,00 грн.), у ІІІ кварталі 2006 року на суму 1000,00 грн. (витрати 343020,00 грн. - доходи 342020,00 грн.), що загалом складає 23493,52 грн.

Колегія суддів погоджується із судами попередніх інстанцій, що вказаний висновок відповідача не відповідає дійсності, оскільки за економічним розрахунком підприємство не може використати кошти, одержаних з бюджету більше, ніж їх отримано.

Так, відповідно до журнал-ордеру №4 за грудень 2005 року, кредит рахунку 654 сума нарахованих та сплачених внесків до Херсонського відділення Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві склала 224,48 грн. Проте, у додатку №13 до акту перевірки (рядок 9, стовпчик 15) податковим органом відображено суму 22448,00 грн., яка у 100 разів перевищує фактично нараховану та сплачену суму внесків.

Про помилковість відображення у вказаному додатку до акту перевірки спірних сум свідчить також сума нарахованих та сплачених внесків до Херсонського відділення Фонду соціального стахування від нещасних випадків на виробництві за інші звітні періоди коливаються в межах від 111,86 грн. (листопад 2005 року) по 28809,00 грн. (березень 2007 року).

Відповідно до журнал-ордеру №4 за липень 2006 року, кредит рахунку 651 сума нарахованих та сплачених внесків до Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона склала 21089,91 грн. Проте, у додатку №13 до акту перевірки (стор. 2, стовпчик 6) податковим органом відображено суму 22089,91 грн., що свідчить про збільшення фактично нараховану та сплачену суму внесків на 1000,00 грн.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів про неправомірне збільшення позивачу валового доходу, який вплинув на збільшення податку на прибуток підприємств в сумі 5805,88 грн.

Як вбачається з акту перевірки, згідно бухгалтерського запису Д-т 151 К-т 377, журнал-ордеру №4 податковим органом встановлено неправомірне віднесення підприємством до складу витрат на придбання товарів (робіт, послуг) (р. 04.1 декларації з податку на прибуток) вартість капітального ремонту будівлі та екскаватора Т-150, що віднесено у бухгалтерському обліку на збільшення вартості будівлі та екскаватора, всього на суму 107241,69 грн., у тому числі: IV квартал 2005 року - 28666,67 грн., І квартал 2006 року - 39333,35 грн.; ІІ квартал 2006 року - 7083,34 грн., IV квартал 2006 року - 12408,33 грн.; І квартал 2007 року - 19750,0 грн., що є порушенням пп. 5.2.10 п. 5.2 ст. 5, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Судами вірно зазначено, що з акту перевірки не можливо встановити обставини, які вплинули на вказаний висновок відповідача та стали підставою для донарахування позивачу податкових зобов'язань у сумі 26810,42 грн.

В ході розгляду справи відповідачем не надано суду пояснень, обґрунтувань за вказаним видом порушення.

Відповідно до пп. 5.2.10 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми витрат, пов'язаних з поліпшенням основних фондів у межах, встановлених підпунктом 8.7.1 цього Закону, та суми перевищення балансової вартості основних фондів та нематеріальних активів над вартістю їх продажу, визначені у порядку, встановленому ст. 8 цього Закону.

Підпунктом 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» передбачено, що платники податку мають право протягом звітного періоду віднести до валових витрат будь-які витрати, пов'язані з поліпшенням основних фондів, що підлягають амортизації, у тому числі витрати на поліпшення орендованих основних фондів, у сумі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних фондів станом на початок такого звітного періоду. Витрати, що перевищують зазначену суму, розподіляються пропорційно сумі фактично понесених платником податку витрат на поліпшення основних фондів груп 2, 3, 4 чи окремих об'єктів основних фондів групи 1 та збільшують балансову вартість основних фондів відповідних груп чи окремих об'єктів основних фондів групи 1 станом на початок розрахункового кварталу.

Відповідно до пп. 8.2.1 п. 8.2 ст. 8 цього Закону основні фонди, це матеріальні цінності, що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку протягом періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, та вартість яких перевищує 1000 грн. і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом.

Основним обліковим документом об'єктів основних засобів є інвентарна картка обліку основних засобів (форма №ОЗ-6), яка згідно з положеннями наказу Міністерства статистики України від 29.12.1995 №352 «Про затвердження типових форм первинного обліку» застосовується для обліку всіх видів основних засобів, а також для групового обліку однотипних об'єктів основних засобів, що надійшли в експлуатацію в одному календарному місяці, та таких, що мають одне і те ж виробничо-господарське призначення, технічну характеристику та вартість.

Пунктами 14, 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92, передбачено, що первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов'язаних з поліпшенням об'єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об'єкта. Первісна вартість основних засобів зменшується у зв'язку з частковою ліквідацією об'єкта основних засобів.

Витрати, що здійснюються для підтримання об'єкта в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, на балансі позивача знаходиться адміністративна будівля, що підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів в бюджетних установах №220, а також екскаватор Т-150 Харківського тракторного заводу, що підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів в бюджетних установах №158.

Відповідно до витягів додатку К1/1 до рядків 01.2, 01.5, 04.2, 04.10 та 07 декларації з податку на прибуток за І квартал 2005 року за І квартал 2006 року за І квартал 2007 року в таблицях 3 «Витрати на поліпшення основних фондів, що включаються до складу валових витрат» сукупна балансова вартість основних фондів (ряд. 4.10 декларації) на початок звітного року становить, зокрема станом на 01.01.2005 - 1409700,00 грн., сума ліміту на звітний рік складає 140,97тис. грн.; станом на 01.01.2006 - 1704856,00 грн., сума ліміту на звітний рік складає 170,486 тис. грн.; станом на 01.01.2007 - 674303,00 грн., сума ліміту на звітний рік складає 67430,00 грн.

Згідно додатку №14 до акту перевірки, податковим органом відображено віднесення позивачем до складу валових витрат, зокрема, у IV кварталі 2005 року вартість капітального ремонту адміністративної будівлі в сумі 28666,67 грн., у І кварталі 2006 року вартість капітального ремонту адміністративної будівлі в сумі 39333,35 грн., у ІІ кварталі 2006 року вартість капітального ремонту адміністративної будівлі в сумі 7083,34 грн., у IV кварталі 2006 року вартість капітального ремонту екскаватора Т-150 в сумі 12408,33 грн.; у І кварталі 2007 року вартість капітального ремонту адміністративної будівлі в сумі 19750,00 грн.

Отже, у 2005 році загальна сума витрат на капітальний ремонт адміністративної будівлі склала 28666,67 грн., у 2006 році загальна сума витрат на капітальний ремонт адміністративної будівлі та екскаватора склала 58825,00 грн., у 2007 році загальна сума витрат на капітальний ремонт адміністративної будівлі склала 19750,00 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивачем дотримано вимоги пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», оскільки загальна вартість капітального ремонту адміністративної будівлі та екскаватора за 2005 - 2007 роки не перевищує вищевказаний 10 відсотковий ліміт від щорічної сукупної балансової вартості всіх груп основних фондів, а тому висновок відповідача про зменшення валових витрат на загальну суму 107241,69 грн. є неправомірним.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.04.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)М.О. Федоров