Справа № 820/10274/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 грудня 2015 р. Справа № 820/10274/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участю представника позивача - Філіпені Л.І.,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міністерства доходів у Харківської області щодо винесення податкових повідомлень-рішень № від 14.04.2015 року на підставі Акту перевірки № 1085/20-38-15-01-09 від 20.03.2015 року, та нарахування сум грошового зобов'язання на загальну суму 37 638, 00 грн;

- визнати протиправними дії Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міністерства доходів у Харківської області щодо винесення податкових повідомлень-рішень № від 14.04.2015 року на підставі Акту перевірки № 1085/20-38-15-01-09 від 20.03.2015 року, та нарахування сум грошового зобов'язання у розмірі 7 437, 00 грн;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міністерства доходів у Харківської області № від 14.04.2015 року, яким нараховані суми грошові зобов'язання на загальну суму 37638,00 грн;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міністерства доходів у Харківської області № від 14.04.2015 року, яким нараховане грошове зобов'язання у розмірі 7437,00 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що фахівцями Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міністерства доходів у Харківської області винесено податкові повідомлення-рішення про нарахування сум грошового зобов'язання № від 14.04.2015 року та № від 14.04.2015 року на підставі акту перевірки №1085/20-38-15-01-09 від 20.03.2015 року. Позивачем зазначено, що наказ на проведення перевірки та акт перевірки підприємством не отримувались, у зв'язку з чим позивачу не відомі підстави винесення податкових повідомлень-рішень. З врахуванням зазначеного дії відповідача є протиправними, а податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ", код ЄДРПОУ - 23762505, зареєстровано як суб'єкт господарювання та перебуває на обліку в Основ'янській об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Фахівцями Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на підставі пункту 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України та в порядку ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2015 року, результати якої оформлено актом від 20.03.2015 року №1085/20-38-15-01-09 від 20.03.2015 року (а.с. 33-34).

Матеріали справи містять докази направлення та отримання акту №1085/20-38-15-01-09 від 20.03.2015 року позивачем (а.с. 32).

Відповідно до висновків акту №1085/20-38-15-01-09 від 20.03.2015 року контролюючим органом встановлено порушення пункту 198.6 статті 198 розділу V Податкового кодексу України, а саме ТОВ «ГРАНЬ» віднесено до податкового складу податкового кредиту у податковій декларації з ПДВ за січень 2015 року податкову накладну за грудень 2014 року, на суму ПДВ 32529,45 грн, що призвело до завищення податкового кредиту у січні 2015 року та не сплати податкового зобов'язання на суму ПДВ 25092,00 грн платником податку до бюджету, що тягне за собою відповідальність платника, передбачену п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

На підставі висновків викладених в акті №1085/20-38-15-01-09 від 20.03.2015 року контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення № від 14.04.2015 року, яким нараховано грошове зобов'язання на загальну суму 37 638, 00 грн та № від 14.04.2015 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 7437,00 грн (а.с. 9-10).

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ" на виконання вимог діючого законодавства подано 19.02.2015 року до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період січень 2015 року, разом із розшифровкою податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів. Декларацію отримано контролюючим органом 19.02.2015 року, що підтверджено наявною в матеріалах справи квитанцією (а.с.56).

У декларації за січень 2015 року від 19.02.2015 року ТОВ «ГРАНЬ» задекларовано від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного (звітного) періоду в розмірі 7437 (а.с. 47-52).

З розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів судом встановлено, що до складу податкового кредиту позивачем віднесено суми податку на додану вартість по податковій накладній за грудень 2014 року.

За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту січня 2015 року зокрема було віднесено податкову накладну, виписану контрагентом постачальником ФОП ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3), а саме № 21 від 22.12.2014 року, отримана ДФС України 30.12.2014 року, що підтверджено наявною в матеріалах справи квитанцією №1 (а.с.45).

Представником позивача під час судового розгляду справи надано пояснення та зазначено, що отримана податкова накладна від контрагента у грудні 2014 року вчасно та у відповідності до норм діючого податкового законодавства зареєстрована протягом 10 діб із дня її виписування, а отже у позивача відсутні порушення зазначені контролюючим органом в акті перевірки.

Під час судового розгляду справи та за наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що контролюючим органом на підставу встановленого під час проведення перевірки порушення покладено формування позивачем податкового кредиту в січні 2015 року за рахунок податкової накладної виписаної у грудні 2014 року.

Суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-УТТІ від 28.12.2014 року з 1 січня 2015 року внесено зміни до Податкового кодексу України в частині обмеження права платників податку включати податкові накладні до податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати складання, які розповсюджуються на правовідносини, які виникли саме з 1 січня 2015 року та не може обмежувати право платника податків на формування податкового кредиту, яке існувало до 01.01.2015 року.

Відповідно до п. 198.2 ст.198 Податкового Кодексу України ( в редакції що діяла на дату складання податкових накладних, тобто листопад та грудень 2014 року) визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг: дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.6. ст.198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу). У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

З врахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що позивач, ТОВ «ГРАНЬ» при отриманні податкової накладної від ФОП ОСОБА_2 в грудні 2014 року розраховував на те, що може скористатись своїм правом, передбаченим п. 198.6. ст.198 Податкового кодексу України, та протягом 365 днів включити до складу податкового кредиту податкові накладні грудня 2014 року, а саме №21 від 22.12.2014 року на суму 195176,70 грн, в тому числі ПДВ в сумі 32529,45 грн, що і зробив в січні 2015 року та включив її до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість січня 2015 року.

Від так, згідно з приписами ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Також суд зазначає, що Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1/99-рп, частину першу ст.58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права особи, у тому числі права платника, що виникло за фактом складення податкової накладної, слід визначити із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Приписами ст. 4 Податкового кодексу України закріплені основні засади податкового законодавства України, відповідно до якої податкове законодавство України ґрунтується, в тому числі, на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку та стабільність.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на принципі "стабільність" - зміни до будь - яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Відповідно до п.п.4.1.4. п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на принципі презумпції правомірності рішень платнику податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно - правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно - правових актів припускають неоднозначне ( множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюю чого органу.

З врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність контролюючим органом порушення платником податків положень п.198.6 Податкового кодексу України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам (пункт 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року N 2).

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є скасування податкових повідомлень-рішень № від 14.04.2015 року та № від 14.04.2015 року, у зв'язку з невідповідністю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень вимогам ст.2 КАС України, отже, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міністерства доходів у Харківської області № від 14.04.2015 року, яким нараховані суми грошові зобов'язання на загальну суму 37638,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міністерства доходів у Харківської області № від 14.04.2015 року, яким нараховане грошове зобов'язання у розмірі 7437,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ" () сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн за рахунок бюджетних асигнувань Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (код ЄДРПОУ - 39858581).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 14 грудня 2015 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.