Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2015 р. м. Київ К/9991/13794/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі м. Севастополя на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2012р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Нахімовському районі м.Севастополя, Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі м.Севастополя про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ в м. Севастополі, з урахуванням уточнення позовних вимог, про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стягнення недоплаченої пенсії за 2000-2006 роки.

Ухвалою Гагарінського районного суду м. Севастополя від 04.08.2006р. провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 14.09.2006р. скасовано ухвалу Гагарінського районного суду м. Севастополя від 04.08.2006р., а справу направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції відповідач - ГУ ПФУ в м. Севастополі замінений належним відповідачем - УПФУ в Нахімовському районі м. Севастополя.

Постановою Гагарінського районного суду м. Севастополя від 28.04.2007р. позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано УПФУ в Нахімовському районі м. Севастополя провести перерахунок пенсії позивачу відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2009р. позивачу відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови начальника підрозділу відділу ДВС ГУ юстиції у м.Севастополі про закінчення виконавчого провадження від 01.11.2007р. і апеляційну скаргу залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.06.2011р. скасовано ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2009р., а справу направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги.

Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2011р. залучено до участі в справі другого відповідача - УПФУ в Гагарінському районі м. Севастополя.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2012р. скасовано рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано УПФУ в Гагарінському районі м.Севастополя нарахувати та виплатити позивачу державну пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, встановлених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: за період з 01.01.2003р. по 26.01.2005р. державну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, а за період з 27.01.2005р. по 31.12.2005р. державну пенсію в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 100% мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого Законом України «Про пенсійне забезпечення» та частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить змінити ухвалене апеляційним судом рішення та задовольнити позовні вимоги за період з 1997 по 2011 роки з подальшою виплатою пенсії відповідно до його статусу ліквідатора аварії на ЧАЕС.

Також з рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач - УПФУ в Гагарінському районі м. Севастополя, подало касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційні скарги в межах наведених у них доводів, колегія суддів приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (станом на час виникнення спірних правовідносин) розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком, а по IІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

В ході розгляду справи судами встановлено, що з 01.04.1997р. позивачу призначена пенсія як інваліду 2 групи відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У зв'язку з отриманням 1 групи інвалідності позивачу з 27.01.2005р. призначено пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до поданої заяви від 16.02.2005р. позивач переведений з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію по інвалідності 1 групи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем безпідставно виплачувалась позивачу пенсія в меншому розмірі, ніж передбачено законом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги частково, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції не врахував всіх обставин справи, своє рішення не обгрунтував та не вказав періоду перерахунку пенсії позивачу.

Факт переведення позивача з 16.02.2005р. з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», апеляційним судом не було взято до уваги, оскільки рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від 12.10.2000р. позивача визнано недієздатним і лише рішенням Гагарінського районного суду м.Севастополя від 17.03.2005р. поновлено у дієздатності.

Поряд з тим, в порушення вимог статті 159 КАС України щодо законності та обгрунтованості судового рішення, апеляційним судом було вирішено позовні вимоги лише за період з 2003 по 2005 роки, хоча з матеріалів справи та рішення суду першої інстанції вбачається, що вимоги позивача стосуються перерахунку пенсії за період з 2000 по 2006 роки.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що протягом 2003 року позивач отримував пенсію військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу, протягом 2004-2005 років - пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, протягом 2006 року - пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог апеляційним судом належним чином не було з'ясовано, які види пенсії та на підставі яких законів отримував позивач у спірні періоди, та чи є законні підстави для перерахунку пенсії у спірні періоди саме на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, апеляційним судом в порушення вимог статті 11 КАС України щодо офіційного з'ясування обставин справи не було з'ясовано питання дотримання позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В свою чергу підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини 2 статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі м. Севастополя задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2012р. у даній справі скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський