Справа № 2-а-641/11
Суддя: Грищенко М. В.
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-641/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 травня 2011 року смт.Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Грищенко М.В., розглянувши у скороченому провадженні в смт.Брусилів справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2011 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить визнати протиправною бездіяльність відповідача по невиконанню з 09.07.2007 року по

31.12.2007року та з 22.05.2008 року приписів ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни щодо ненарахуваннящомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визнати право на отримання невиплаченого підвищення до пенсії, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни за вказані періоди часу з подальшим щомісячним нарахуванням та виплатою надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком довічно. Позов мотивований тим, що вона має право на підвищення до пенсії як дитина війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, але таке право було неправомірно обмежене відповідачем. Підвищення до пенсії виплачувалось в розмірі меншому, ніж передбачено, що призвело до порушення її прав.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позов подано до суду 13 квітня 2011 року. Ухвалою від 04.05.2011 року позов в частині вимог за період з 9 липня 2007 року по 30 вересня 2010 року залишено без розгляду.

Відповідач у встановлений строк подав до суду заперечення, в яких зазначив, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війни, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Кошти Персійного фонду України не включаються до Державного бюджету України. З метою визначення порядку обчислення підвищення до пенсії дітям війни Кабінетом міністрів України було прийнято постанову від 28.02.2008 року № 530, якою надано право на призначення та виплату пенсій та підвищень в розмірах, встановлених Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України. Пунктом 8 даної постанови підвищення дітям війни виплачується з 22.05.2008 року - 48,10грн., з 01.07.2008 року - 48,20грн., з

01.10.2008року - 49,80грн. Також відповідач зазначив, що відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше,

01.10.2009 обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Позивач має статус дитини війни та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Брусилівському районі, де отримує підвищення до пенсії як дитина війни згідно з постановою КМ України від 28.02.2008 року № 530 в таких розмірах : з 1 жовтня 2008 року - 49,80 грн.

Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було обмежено. Пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищувались в меншом/. ніж визначено Законом розмірі.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року положення Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими обмежувалось підвищення до пенсії дітям війни, були І визнані неконституційними, таким чином виплата підвищень дітям війни в повному обся:: відновлюється з моменту визнання вищевказаних положень неконституційними.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.52 Закону України Про державний бюджет України на 2010 рік в 2010 році прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, становить з 1 січня 2010 року - 695грн., з 1 квітня 2010 року - 706грн., з 1 липня 2010 року - 709грн., з 1 грудня 2010 року - 734грн. Статтею 21 Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік в 2011 році прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, встановлений з 1 січня 2011 року - 750грн., з 1 квітня 2011 року - 764грн., з 1 жовтня 201;' року - 784грн., з 1 грудня 2010 року - 800грн.

Постановою КМ України № 530 від 28.05.2008 року визначено конкретні розміри підвищення до пенсії, які є значно меншими встановленого законом розміру.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, коли підзаконний нормативний акт суперечить Закону, обмежуючи права громадян, визначені останнім, застосування зазначеної постанови неможливе.

Суд, виходячи із загальних засад приорітету законів над підзаконними актами, вважає, що при розрахунку підвищення до пенсії як дитині війни, засотуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімільний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону №1058-ІУ, на думку суду, не є перешкодою для застосування зазначеної величини ( мінімального розміру пенсії за віком ) для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Законом України Про соціальний захист дітей війни не передбачено механізм проведення доплат до пенсії, проте відповідно до ст.58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п 2.1. Положення основними завданнями Управління є: забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, отже, є відповідачем у справах щодо виплати пенсій, доплат до них.

Оскільки згідно Положення відповідач повинен здійснювати перерахунок пенсій, то розмір не донарахованих коштів повинен визначатися відповідачем, а не судом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач при здійсненні нарахувань та виплат коштів, передбачених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», діяв всупереч Закону, тому його дії слід визнати протиправними.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не можуть бути взяті до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов»язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядаються.

Суд враховує посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду України і тому не ухвалює проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Позивач ставить вимогу про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни з 09.07.2007 року без зазначення кінцевої дати цього терміну з подальшим щомісячним нарахуванням та виплатою надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком довічно. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом покладення на відповідача зобовязання нарахувати і виплатити позивачеві щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 1 жовтня 2010 року по 31 березня 2011 року, оскільки судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача внаслідок діянь відповідача, що відбулися. Суд не може оцінювати діяння відповідача на майбутнє, а тому позовні вимоги щодо періоду часу після 31.03.2011 року задоволенню не підлягають за безпідставністю.

Також не підлягає задоволенню вимога позивача про відшкодування з відповідача судових витрат по одплаті судового збору в сумі 3,40 гривень та витрат на правову допомогу в сумі 100 гривень, оскільки позивачем не надано на підтвердження відповідного договору про надання правової допомоги, відповідно до ст.7 Закону України Про соціальний захист дітей війни позивач звільнений від оплати судового збору.

Відповідно до абзацу девятого ч.І ст.256 КАС України постанова суду підлягає негайному виконанню.

Судові витрати по справі слід прийняти на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 8-11, 17,18, 21, 71, 99, 100, 159-163, 183-2, 256, 267 КАС України, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.28 Закону України Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, ст.52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, ст.21 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі по ненарахуванню та невиплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії за статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 1 жовтня 2010 року по 31 березня 2011 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком протиправною.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі Житомирської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.І ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, яка визначається встановленим Законом України Про Державний1 бюджет України на 2010 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2011 рік прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, за період з 1 жовтня 2010 року по 31 березня 2011 року з урахуванням фактично отриманих сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати прийняти на рахунок держави.

Постанову в частині зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії звернути до негайного виконання.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі подати звіт про негайне виконання судового рішення на протязі двох місяців з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Грищенко М. В.