Справа № 14122/11/2070
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"24" листопада 2011 р. № 2а- 14122/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонова М.О.

за участю секретаря судового засідання Андренко Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФОП ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо винесення вимоги № Ф б/н від 11.05.2011 року в розмірі 1591,20 грн. та скасувати її.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказана вимога є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог чинного законодавства України.

Представник позивача у судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник відповідача у судове засідання, з"явився, щодо задоволення позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 в ІІІ-ІV кварталах 2010 року перебував на спрощеній системі оподаткування.

11 травня 2011 року начальником УПФУ в Московському районі м. Харкова була винесена вимога про сплату боргу № Ф-5180, яка була оскаржена до Пенсійного фонду України.

За результатами розгляду 07.10.2011 року було прийнято рішення про залишення вказаної вимоги без змін, а скаргу - без задоволення.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених ним Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 Закону страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Враховуючи наведене, Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" не розповсюджується на спірні правовідносини, оскільки відносини з загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.п. 4 п. 8 розділу V "Прикінцеві положення" Закону фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до п. 3, ст. 11, п. 5 ст. 14, с. 6 ст. 20 Закону фізичні особи - суб"єкти підприємницької діяльності зобов"язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше, ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для зазначених платників є квартал.

Відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст. 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч. З ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного Фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку вимогу про її сплату.

Згідно з приписами ст. 1 Закону мінімальний страховий внесок сума коштів, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір страхового внеску, встановлених законом на день отримання заробітної плати (доходу).

Статтею 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлено ставку збору у розмірі 33,2%.

Відповідно до вимог пп. 4 п. 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону, ОСОБА_1 необхідно було здійснити доплату до мінімального страхового внеску за ІІІ-ІV квартали 2010 року в розмірі 1591,20 гри. (з урахуванням сум сплати єдиного податку).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності його рішення дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що вимога про сплату борту від 11.05.2011 року № Ф 5180, сформована і надіслана управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова ОСОБА_1 для узгодження, є правомірною законною та обґрунтованою.

Щодо посилання позивача на відсутність належного номеру вимоги, суд вважає за необхідне зазначити, що невірне зазначення номеру є технічною помилкою та не впливає на правомірність нарахування недоїмки, а отже не є підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити. < Текст > < сума стягнення (цифрами) > < Текст > .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 29 листопада 2011 року.

Суддя < Текст > ОСОБА_3

< Текст >