Справа № 199/4390/15-а
Суддя: Богун О. О.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/4390/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

16.09.2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Богун О.О.

При секретарі Завгородній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту «Солонянський» батальйону ДПС ОСОБА_2 України в Дніпропетровській області старшого прапорщика міліції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 просить скасувати постанову відповідача у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 511071 від 02.06.2015 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зазначивши, що як вбачається з постанови 02.06.2015 року о 11.21 год. в с. Братське, він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 99 км/год., чим перевищив швидкість руху в населеному пункті на 39 км., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Вказану постанову вважає такою, що винесена з порушенням закону, необґрунтованою, тому просить суд її скасувати.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним в змісті позову, крім цього зазначивши, що скласти протокол його робітники ДАІ не запросили, протокол склали на багажнику автомобіля.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що протокол та постанову складено у відповідності до вимог закону, порушень прав позивача не було, на час складання протоколу та постанови позивач заперечень не мав, протокол підписав без заперечень.

На підставі пояснень сторін та досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені наступні фактичні обставини:

02 червня 2015 року о 11 год. 28 хв. старшим прапорщиком міліції ОСОБА_3 ІДПС з ОСП Солонянського БДПС ДАІ у відношенні позивача - ОСОБА_1, був складений протокол про адміністративне правопорушення АП1 №507903 за яким 02.06.2015 року о 11.21 год. в с. Братське позначеного дорожнім знаком 5.45 водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем КІА, номерний знак НОМЕР_2, перевищив встановлену швидкість руху на 39 км./год., тобто рухався зі швидкістю 99км./год.. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.4 ПДР України за яким передбачено відповідальність ч. 1ст. 121 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., про що інспектором винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №511071.

Протокол про адміністративне правопорушення АП1 №507903 складений у присутності позивача та ним підписано, на момент підписання явних заперечень проти вчиненого не мав.

Аналізуючи правовідносини, що є предметом судового розгляду, суд враховує наступне:

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено та обґрунтовано правомірності винесеної ним постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП: «Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З урахуванням викладеного, суд не визнає неправомірними дії відповідача щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений повноважною посадовою особою згідно вимог КУпАП за наявності достатніх даних про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, дії позивача кваліфіковані правильно. Адміністративне стягнення також накладено повноважною особою з дотриманням передбаченої КУпАП процедури, в межах санкції, визначеної відповідною статтею КУпАП, постанова містить визначені адміністративним законом реквізити. Позивачем натомість не доведені фактичні обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а обґрунтування неправомірності дій відповідача ґрунтується на невірному тлумаченні змісту чинних нормативно-правових актів

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.ст. 3, 9, 11, 14, 71, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту «Солонянський» батальйону ДПС ОСОБА_2 України в Дніпропетровській області старшого прапорщика міліції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 171-2 КАС України постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: