Справа № 2а-880/11/2670
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2012-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2012 року 08:40 № 2а-880/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Саніна Б.В., суддях -Добрівська Н. А., Катющенко В. П. при секретарі судового засідання Карпенко Я.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
до Міністерства аграрної політики та продовольства України
третя особа 1Фонд держаного майна України
третя особа 2Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Іллінецьке»
провизнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти рішення та вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність відповідача в зв'язку з не передачею функцій управління майном Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Іллінецьке»(надалі -ДП «СП «Іллінецьке») Фонду державного майна України (надалі -ФДМ України).

2. Зобов'язати відповідача прийняти рішення (у формі наказу):

ь про передачу функцій управління майном ДП «СП «Іллінецьке»ФДМ України;

ь про призначення кандидатури до складу комісії з питань передачі функцій управління майном ДП «СП «Іллінецьке»;

3. Зобов'язати відповідача вчинити дії, а саме:

ь передати ФДМ України функції управління майном ДП «СП «Іллінецьке»за актом приймання-передавання;

ь повідомити ФДМ України про кандидатуру до складу комісії з питань передачі функцій управління майном ДП «СП «Іллінецьке».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва було відкрито провадження в адміністративній справі, якою призначено попереднє судове засідання та залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ФДМ України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.02.2011 р. до участі у справі в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача було залучено ДП «СП «Іллінецьке».

В судове засідання з'явилась позивачка та її представник, які позов підтримали в повному обсязі, просять позовні вимоги задовольнити із підстав викладених в адміністративному позові, зокрема зазначають, що відповідач із порушенням положень Законів України «Про приватизацію державного майна»(надалі -Закон №2163) та «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі»(в редакції чинній на момент винесення наказу про приватизацію), Порядку передачі функцій управління майном державного підприємства до державних органів приватизації у зв'язку з прийняттям рішення про приватизацію цього майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України №667 від 31.03.2000 р. (в редакції чинній на момент винесення наказу про приватизацію) (надалі - Порядок №667), наказу Фонду державного майна України №2065 від 25.12.2009 р. «Про затвердження Переліку об'єктів груп В, Г та об'єктів агропромислового комплексу, які підлягають підготовці до продажу в 2010 році»(в редакції чинній на момент винесення наказу про приватизацію), та наказу Фонду державного майна України №1705 від 18.11.2010 р. «Про прийняття рішення щодо приватизації об'єкта»не приймає рішення (не видає наказ) про передачу функцій з управління майном ДП «СП «Іллінецьке»до органу приватизації, чим відповідач порушує права трудового колективу, інтереси якого вона представляє.

Крім того, в судовому засіданні було з'ясовано, що ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва як представник трудового колективу, про що позивачка надала Протокол зборів членів трудового колективу та прирівняних до них осіб ДП «СП «Іллінецьке»від 28.12.2010 р.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час, місце та дату судового розгляд був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не вказав, клопотання про перенесення дати судового розгляду не подавалось. 10.03.2011 р. представником Міністерства аграрної політики України було надано письмові заперечення щодо позовних вимог, в яких визнає факт не передачі функцій з управління майном ДП «СП «Іллінецьке»до органу приватизації, та зазначає, що питання приватизації даного підприємства на думку Міністерства аграрної політики України вже не актуальне, оскільки показники господарської діяльності ДП «СП «Іллінецьке»покращились. Крім того, міністерство планує створити Державний концерн «Земельний фонд», який буде здійснювати координацію діяльності державних підприємств, в тому числі і ДП «СП «Іллінецьке».

В судове засідання з'явився представник третьої особи -ФДМ України, який подав письмові пояснення на позовні вимоги, в яких зокрема вказано про недотримання відповідачем строків передачі функцій з управління ДП «СП «Іллінецьке»до органу приватизації.

В судове засідання з'явився представник третьої особи -ДП «СП «Іллінецьке», який просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В зв'язку із неявкою представника відповідача до судового засідання, суд керуючись положеннями ст.71, ст.128 КАС України, розгляд справи продовжив в порядку письмового провадження та за наявними матеріалами справи.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до додатку 3 до наказу ФДМ України №2065 від 25.12.2009 р. «Про затвердження Переліку об'єктів груп В, Г та об'єктів агропромислового комплексу, які підлягають підготовці до продажу в 2010 році»ДП «СП «Іллінецьке»було включено до переліку об'єктів агропромислового комплексу, які підлягають підготовці до продажу в 2010 році за участю працівників Департаменту реформування власності центрального апарату ФДМ України.

08.11.2010 р. ФДМ України, відповідно до ст.12 Закону України «Про приватизацію державного майна», Закону Україну «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі»та наказу ФДМ України №2065 від 25.12.2009 р., прийняв наказ №1705 «Про прийняття рішення щодо приватизації об'єкта»в якому зафіксовано рішення про приватизацію об'єкта: ДП «СП «Іллінецьке»(, юридична адреса: 22712, Вінницька область, Іллінецький район, село Іллінецьке, вул. Леніна, буд. 6).

Як встановлено судом, що не спростовано сторонами по справі, ні наказ ФДМ України №1705 від 08.11.2010 р. «Про прийняття рішення щодо приватизації об'єкта»ні наказ ФДМ України №2065 від 25.12.2009 р. «Про затвердження Переліку об'єктів груп В, Г та об'єктів агропромислового комплексу, які підлягають підготовці до продажу в 2010 році»протиправними не визнавались.

Відповідно до ч.4 ст.12 Закону №2163, з моменту прийняття рішення про приватизацію майна державного підприємства орган, що здійснює управління майном цього підприємства, передає у встановленому порядку функції з управління цим майном державним органам приватизації.

Порядок передачі органами, що здійснюють управління майном державного підприємства, функцій з управління цим майном державним органам приватизації, зафіксований в Порядку №667.

Так, в п.2 Порядку №667 зазначено, що державний орган приватизації в п'ятиденний термін після прийняття рішення про приватизацію повідомляє про це відповідний орган, уповноважений управляти майном державного підприємства, та адміністрацію і трудовий колектив підприємства, що приватизується

Відповідно до матеріалів справи, Фонд державного майна України листом №10-21-16015 від 22.11.2010 р. повідомив Міністерство аграрної політки України про прийняте рішення.

Пунктом 3 Порядку №667 зазначено, що, орган, уповноважений управляти майном державного підприємства, у тижневий термін з дня отримання зазначеного повідомлення приймає рішення про передачу майна державного підприємства в управління державному органу приватизації у зв'язку з прийняттям рішення про приватизацію та повідомляє державний орган приватизації про кандидатури до складу комісії з питань передачі функцій управління майном державного підприємства.

В п.5 та п.6 Порядку №667 передбачено, що передача функцій управління майном державного підприємства здійснюється в місячний термін з дня прийняття рішення про приватизацію. Передача оформлюється актом приймання-передавання функцій управління майном державного підприємства, який затверджується наказом державного органу приватизації.

Відповідно до матеріалів справи, станом на дату видання наказу ФДМ України №1705 від 08.11.2010 р., єдиним органом управління ДП «СП «Іллінецьке»було Міністерство аграрної політики України. При цьому, Актом приймання-передачі майна, прав та обов'язків на баланс Міністерства аграрної політики та продовольства України, затвердженого 14.11.2011 р. Заступником Міністра аграрної політики та продовольства України -керівник апарату та Заступником Міністра, головою комісії з проведення реорганізації Міністерства аграрної політки України ДП «СП «Іллінецьке» було передано до сфери управління Міністерства аграрної політки України.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, що підтверджується письмовими запереченнями Міністерства аграрної політики України та актуальною довідкою ЄДРПОУ, ні Міністерством аграрної політики України ні Міністерством аграрної політики та продовольства України функції з управління ДП «СП «Іллінецьке»до ФДМ України не передавалось, рішення про передачу ДП «СП «Іллінецьке» не приймались, члени відповідача до комісії з питань передачі функцій управління майном ДП «СП «Іллінецьке»не делегувались.

Таким чином, відповідач не дотримався положень Закону №2163, Порядку №667, наказу ФДМ України №2065 від 25.12.2009 р. «Про затвердження Переліку об'єктів груп В, Г та об'єктів агропромислового комплексу, які підлягають підготовці до продажу в 2010 році»та наказу ФДМ України №1705 від 08.11.2010 р. «Про прийняття рішення щодо приватизації об'єкта» та не передав функції з управління ДП «СП «Іллінецьке»до ДМ України.

В той же час, суд критично ставиться до посилання відповідача, як на доказ, що оскільки ДП «СП «Іллінецьке» стало прибутковим та відповідач планує створити Державний концерн «Земельний фонд»тому приватизація даного підприємства проводись не має.

Так, відповідно до ст.1 та ч.1 ст.2 положень Закону України «Про приватизацію державного майна» приватизація державного майна це відчуження майна, що перебуває у державній власності, і майна, що належить Автономній Республіці Крим, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів на структурну перебудову економіки України. При цьому, основними пріоритетами приватизації є підвищення ефективності виробництва та мотивації до праці, прискорення структурної перебудови і розвитку економіки України.

Більше того, відповідно до Закону України «Про Державну програму приватизації на 2000-2002 роки» (чинного на момент виникнення спірних відносин) одними із пріоритетів та основних завдань приватизації є залучення коштів для розвитку та структурної перебудови економіки; створення сприятливих умов для появи приватних власників, які мають довгострокові інтереси у розвитку приватизованого об'єкта та здійснюють ефективне управління ним.

В той же час, судом встановлено, що ні положення Закону України «Про приватизацію державного майна», ні положення Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі», ні положеннями Закону України «Про Державну програму приватизації на 2000-2002 роки»не передбачено можливості зупинення або припинення проведення приватизації підприємством, щодо якого було прийнято рішення про проведення приватизації, в разі отримання таким підприємством прибутку або в разі створення консорціуму до якого планується передати функції з управління таким підприємством.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України та ч.1 ст.6 КАС України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому, ч.1 ст.104 КАС України зафіксовано, що особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно -правових відносин, має право на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Водночас, ч.1 ст.11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження

Отже, згідно з вищенаведеними нормами права, позивач має право звернутись до адміністративного суду з позовом втому разі, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Як вбачається із матеріалів справи, 22.11.2010 р. Фонд державного майна України листом №10-21-15998 звернувся до профспілкового комітету ДП «СП «Іллінецьке» з проханням надати до Фонду державного майна України пропозиції щодо кандидатури для участі у роботі комісії з приватизації ДП «СП «Іллінецьке».

Відповідно до Протоколу зборів членів трудового колективу та прирівняних до них осіб ДП «СП «Іллінецьке» від 28.12.2010 р. ОСОБА_1 була обрана уповноваженою особою (представником) працівників та пенсіонерів ДП «СП «Іллінецьке»з питань приватизації ДП «СП «Іллінецьке». Крім того, в п.4 вищевказаного протоколу трудовий колектив уповноважив ОСОБА_1 для участі в комісії з приватизації та комісії з питань передачі функцій управління майном ДП «СП «Іллінецьке».

Як наслідок, суд дійшов висновку, що власною бездіяльністю відповідач порушує права та інтереси трудового колективу ДП «СП «Іллінецьке», які відповідно до ст.6 Закону України «Про особливості приватизації в агропромисловому комплексі» не мають можливості забезпечити участь свого представника в комісії з приватизації та комісії з питань передачі функцій управління майном ДП «СП «Іллінецьке», а також не мають можливості отримати частку державного майна (акції) підприємства.

В той же час, щодо п.2 та п.3 позовних вимог позивача викладених в адміністративному позові, суд зазначає, що за своєю правовою природою, повноваження відповідача щодо винесення розпоряджень є виключною компетенцією уповноваженого органу.

Як випливає зі змісту Рекомендації №R(80)2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи на 316-й нараді в 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Водночас, відповідно до положень ч.2 ст.162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В судовому засіданні суд дійшов висновку що з метою дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача, необхідно зобов'язати Міністерство аграрної політики та продовольства України вчини дії щодо передачі функцій управління майном ДП «СП «Іллінецьке» в управління Фонду державного майна України, в порядку та строки передбачені чинними законодавством.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до додатку 3 до наказу Фонду державного майна України №142 від 27.01.2012 р. «Про затвердження Переліку об'єктів груп В, Г та об'єктів агропромислового комплексу, які підлягають підготовці до продажу в 2012 році з метою подальшого їх продажу» ДП «СП «Іллінецьке»і надалі включено до переліку об'єктів агропромислового комплексу, які підлягають підготовці до продажу за участю працівників Департаменту реформування власності центрального апарату Фонду державного майна України.

В ч.3 ст.2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, зокрема:

ь визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не передачі функцій управління майном ДП «СП «Іллінецьке» в управління Фонду державного майна України, в порядку та строки передбачені Законом №2163, Порядку №667;

ь зобов'язати відповідача вчини дії щодо передачі функцій управління майном ДП «СП «Іллінецьке»в управління Фонду державного майна України, в порядку та строки передбачені чинними законодавством

Відповідно до положення ч.1 та ч.2 ст.94 КАС України, понесені позивачем судові витрати підлягають частковому відшкодуванню позивачу.

Керуючись положеннями ст.2, ст.17, ст.71, ст.86, ст.158-163, ст.167, ст.171, ст.254, ст.267 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо не передачі функцій з управління майном Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Іллінецьке»в управління Фонду державного майна України, в порядку та строки передбачені Законом України «Про приватизацію державного майна» (в редакції чинній на момент винесення наказу про приватизацію), Порядку передачі функцій управління майном державного підприємства до державних органів приватизації у зв'язку з прийняттям рішення про приватизацію цього майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України №667 від 31.03.2000 р. (в редакції чинній на момент винесення наказу про приватизацію).

3. Зобов'язати Міністерство аграрної політики та продовольства України вчини дії щодо передачі функцій управління майном Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Іллінецьке»в управління Фонду державного майна України, в порядку та строки передбачені чинним законодавством.

4. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

5. Судові витрати в розмірі 2 (дві) грн. 00 коп. присудити на користь ОСОБА_1 із асигнувань Міністерства аграрної політики та продовольства України що здійснюються із Державного бюджету.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст.185-187 КАС України.

Головуючий суддя Б.В. Санін

Судді Н. А. Добрівська

В. П. Катющенко