Справа № 813/6434/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 грудня 2015 року №813/6434/15

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів АТ «Дельта Банк» про визнання протиправними (неправомірними, незаконними) дій, скасування рішення та зобовязання включити вкладника до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами й виплатити гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами,-

В С Т А Н О В И В :

15 грудня 2015 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів АТ «Дельта Банк», із вимогами:

-«визнати протиправними (неправомірними, незаконними) дії, а також скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про нікчемність Договору банківського вкладу від 16.02.2015 року №006-13405-160215, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», оформлене листом №8821/1786 від 23.09.2015 року»;

-«зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб -ОСОБА_2 та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до переліку (реєстру) вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також виплатити ОСОБА_1 гарантовану Фондом суму відшкодування за Договором банківського вкладу №006-13405-160215 від 16.02.2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до вимог ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, у тому числі зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що таку подано без додержання вимог, визначених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту четвертого частини першої та частини другої статті 106 КАС України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і пятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом частини 2 статті 69, частини 4 статті 79, пункту 6 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

У контексті наведених норм встановлено, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, що викладені у позовній заяві, у тому числі письмових пояснень з приводу того, чи зверталася ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 про включення до переліку вкладників, які маються право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також не зазначено причин неможливості їх надання разом із позовною заявою.

Більш того, слід зауважити, що позивачем не обґрунтовано правовими підставами залучення до участі у справі третьої особи та не зазначено, які саме інтереси останньої порушені чи можуть бути порушені.

Згідно п.5.27 ДСТУ 4163-2003 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Однак, у даному випадку копії тих документів, які долучені позивачем до позовної заяви належним чином не завірені, що унеможливлює їх використання у якості доказів в розумінні Глави 6 Розділу 1 КАС України.

Відповідно до припису норм ч.4 ст.105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про:

1)скасування або визнання нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2)зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3)зобовязання відповідача субєкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4)стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5)виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6)встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень;

7)примусове відчуження земельної ділянки, інших обєктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 КАС України, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Публічно-правові відносини - це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень і фізичними та юридичними особами.

Виходячи із змісту позовної заяви, вважаю, що позивачу необхідно запропонувати визначитись щодо позовних вимог, сформульованих у прохальній частині адміністративного позову, оскільки такі підлягають уточненню та конкретизації із урахуванням вимог ст.105 КАС України.

Окрім того, відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (із змінами і доповненнями).

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання субєктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору - 1 розмір мінімальної заробітної плати, а у випадку подання позову фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

У свою чергу, відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі станом на січень 2015 року на рівні 1 218,00 грн.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тож, за подання до суду даного адміністративного позову, що містить декілька вимог немайнового характеру позивачу необхідно було сплатити судовий збір за кожну окрему вимогу, у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

При цьому, як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем надано документи квитанції №28, №29 від 11.12.2015 року, що лише підтверджують сплату судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру в сумі по 1 218,00 грн.

Отже, за подання адміністративного позову, який містить більше, ніж дві вимоги немайнового характеру позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірах, що передбачені частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за наступними реквізитами: код банку отримувача - 825014; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38007594; отримувач коштів - УДКСУ у Залізничному районі міста Львова; рахунок отримувача 4003; код класифікації доходів бюджету - 22030001; призначення платежу: за розгляд адміністративної справи за позовом ______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа), код ЄДРПОУ (суду, де розглядається справа). Дані реквізити рахунку розміщені на офіційному веб-сайті Львівського окружного адміністративного суду та на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

Водночас, неможливо залишити поза увагою і те, що у графі «призначення платежу» по сплаті судових витрат позивачем помилково вказано - Державну судову адміністрацію України, а не Львівський окружний адміністративний суд, що підлягає уточненню.

У відповідності до положень ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, вважаю, що вищенаведене унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.

При усуненні недоліків позовної заяви позивачу необхідно врахувати вимоги глави 4 «Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів», затверджених наказом Міністерства транспорту та звязку України №1149 від 12.12.2007 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.12.2007 року за №1383/14650.

Керуючись ст.ст.106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів АТ «Дельта Банк» про визнання протиправними (неправомірними, незаконними) дій, скасування рішення та зобовязання включити вкладника до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами й виплатити гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами.

Позивачу усунути у строк включно до 28 грудня 2015 року недоліки позовної заяви, що зазначені у мотивувальній частині даної ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі неусунення вказаних недоліків у строк до 28 грудня 2015 року включно, позовна заява, яку залишено без руху, підлягає поверненню.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Суддя Сасевич О.М.