Справа № 804/14924/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Бабушкінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
9 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Бабушкінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Бабушкінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області щодо відмови у внесенні змін до актового запису №2477 від 7 грудня 1954 року та у свідоцтві про народження ОСОБА_3;
- зобов'язати Бабушкінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року, виправивши національність його батька ОСОБА_4 з національності «українець» на національність «поляк»;
- зобов'язати Бабушкінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області змінити в свідоцтві про народження ОСОБА_3 національність його батька ОСОБА_4 з національності «українець» на національність «поляк».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено:
- позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про народження №2477 від 7 грудня 1954 року, складеного Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська та до свідоцтва про народження НОМЕР_1, в якій просив змінити національність його батька ОСОБА_4 з національності «українець» на національність «поляк»;
- листом від 21 серпня 2015 року №1381/03-29 відповідач відмовив позивачу у внесенні змін до актового запису та свідоцтва, з чим позивач не погоджується, та вважає відмову такою, що порушує його права;
- позивач відносить себе до польської національності, його батько був поляком і на даний час позивач бажає відновити та підтвердити його дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні»;
- позивач посилається на письмові докази, якими підтверджена справжня національність його батька, що свідчить про наявну помилку в актовому записі про народження позивача та у свідоцтві про народження щодо національності його батька.
Позивач в судовому засіданні підтримав обрану правову позицію.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень або пояснень в обґрунтування своєї правової позиції суду не надав.
Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 20 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження №2477 від 7 грудня 1954 року, складеного Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська та до свідоцтва про народження НОМЕР_1.
У зазначеній заяві позивач просив змінити у свідоцтві національність його батька ОСОБА_4 з національності «українець» на національність «поляк».
Листом від 21 серпня 2015 року №1381/03-29 відповідач відмовив позивачу у внесенні змін до актового запису та свідоцтва, пославшись на нову редакцію Положення «Про паспорт громадянина України», затвердженого постановою Верховної Ради України №3423-ХІІ, а яких не значить графа «національність», та на відсутність передбаченого порядку зміни чи встановлення факту національності відділами державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно зі статтею 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.
Національність - це національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності.
З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні».
У відповідності до статті 3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.
Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.
Згідно з приписами статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.
В судовому засіданні позивач пояснив, що при внесенні відомостей до свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого 7 грудня 1954 року Ленінським районним РАГС було допущено помилку у графі про національність батька позивача ОСОБА_4, де вказано, що він є українцем, хоча насправді за національністю він був поляк. Виправлення цієї помилки та відновлення дійсної національності батька позивача в цих документах для позивача є вкрай важливим. Від правильності зазначення в документах цих відомостей залежить майбутнє його онуків, правнуків та інших нащадків, котрі, як і він сам, можливо будуть виховуватись відповідно до польських національних традицій, підтримуватимуть стосунки зі своїми родичами - поляками, які проживають на території Польщі, або забажатимуть назавжди переїхати до Польщі, щоб пов'язати себе з історичною батьківщиною свого пращура - батька позивача. Впродовж усіх років виховання в сім'ї батько позивача та усі його родичі хрещені як римо-католики, сповідували римо-католицьку віру, сім'я святкувала польські свята. За радянських часів поляків постійно тиснули, крім того, батько позивача працював на громадській роботі, був головою профспілкового комітету у будівельному тресті, членом партії, тому він ретельно приховував своє походження, оскільки це могло призвести до репресій родини. Тому батько позивача в усіх документах значився як українець за національністю. Єдиним документом, який підтверджує народження позивача в сім'ї польських римо-католиків є довідка Правдівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 8 липня 2015 року № 428, отримана позивачем на запит до сільської ради, де мешкала сім'я батька позивача. Неточність у документах про національність батька позивача викликає утруднення і навіть робить неможливим здійснення позивачем та його сім'єю своїх прав. Тому у позивача виникла необхідність у внесенні змін в записи і у виправленні допущеної помилки.
Судом досліджено надану позивачем на підтвердження національності його батька довідку, видану виконкомом Правдівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 8 липня 2015 року № 428, з якої вбачається, що дід позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, був за національністю поляк та проживав в селі Вихилівка Ярмолинецького району Хмельницької області разом зі своєю сім'єю: дружиною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дітьми, зокрема, з батьком позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року №2398-VІ (далі - Закон №2398) встановлено, що цей Закон регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону №2398 відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Статтею 9 цього Закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація, що міститься в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Внесення змін до актового запису цивільного стану регулюється статтею 22 Закону №2398, відповідно до якої внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.
Відповідно до частини 2 статті 22 Закону №2398, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема особи, щодо якої складено актовий запис.
Частинами 3, 4 статті 22 Закону №2398 передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.
Відповідно до пункту 1.1 Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
Відповідно до пункту 2.1 зазначених Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.
Пунктом 1.16 та пунктом 2.12 Правил встановлено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.
В той же час, згідно з пунктом 2.11 Правил, факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.
З огляду на встановлений судом порядок внесення відповідних змін до актових записів, відмова відповідача щодо внесення змін до актового запису про народження №2477 від 7 грудня 1954 року, складеного Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська та до свідоцтва про народження НОМЕР_1 щодо національності батька позивача, є такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.
Відповідно до підпункту 2.13.2 пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, постанова адміністративного суду.
Підпунктом 2.16.7 пункту 2.16 Правил зазначено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.
Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що батько позивача був поляком, позивач має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «поляк», як це передбачено Законом України «Про національні меншини».
Крім того, суд зазначає, що встановлення факту національної ідентичності позивачу необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження його роду, цей факт має юридичне значення, оскільки з 7 серпня 2007 року згідно із Законом «Про карту поляка», Законом «Про репатріацію» від 9 листопада 2000 року, ухвалених Сеймом Республіки Польща громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась, може позбавити позивача та його нащадків права скористатись вказаними правами.
Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що встановлення юридичного факту належності батька позивача до польської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вирішує задовольнити позовну заяву ОСОБА_3 в повному обсязі.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Бабушкінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Бабушкінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо відмови у внесенні змін до актового запису №2477 від 7 грудня 1954 року та у свідоцтві про народження ОСОБА_3.
Зобов'язати Бабушкінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року, виправивши національність його батька ОСОБА_4 за національності «українець» на національність «поляк».
Зобов'язати Бабушкінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції змінити в свідоцтві про народження ОСОБА_3 національність його батька ОСОБА_4 з національності «українець» на національність «поляк».
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 8 грудня 2015 року.

Суддя І.О. Верба