Справа № 826/19381/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року м. Київ справа № 826/19381/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова Олександра Юрійовича

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова Олександра Юрійовича (далі - Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волков О.Ю., Уповноважена особа, відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО, Фонд, відповідач 2) про:

- визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю. щодо невключення ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Радянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 02 жовтня 1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) до переліку вкладників ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язання Уповноваженої особи включити до переліку вкладників ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, додаткову інформацію про ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Радянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 02 жовтня 1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) щодо виплати відшкодування у сумі 195 000 (сто дев'яносто п'ять тисяч) грн. 00 коп. за договором банківського рахунку № 24513-34 в національній валюті, укладеним 18 березня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та ОСОБА_1;

- зобов'язання Уповноваженої особи надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про виплату ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Радянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 02 жовтня 1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) за договором банківського рахунку № 24513-34 в національній валюті, укладеним 18 березня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та ОСОБА_1, відшкодування у сумі 195 000 (сто дев'яносто п'ять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Радянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 02 жовтня 1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) до Загального реєстру вкладників ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він є працівником Секретаріату Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України (АсМАП України).

В березні 2015 року позивач звернувся до керівництва АсМАП України із заявою про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги у розмірі 195 000,00 грн. для власних потреб.

17 березня 2015 року між АсМАП України та ОСОБА_1 було укладено договір № 48-15/КР безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, згідно з умовами якого Асоціація зобов'язувалась надати позивачу безвідсоткову поворотну фінансову допомогу у розмірі 195 000,00 грн., а позивач зобов'язувався повернути її у строк до 31 грудня 2015 року.

По умовам вказаного договору, фінансова допомога надається у готівковій формі шляхом видачі коштів з каси або на поточний рахунок відкритий в установі банку.

З метою отримання від АсМАП України грошових коштів у сумі 195 000,00 грн. у якості фінансової допомоги на підставі договору банківського рахунку № 24513-34 від 18.03.2015 позивачу було відкрито поточний рахунок НОМЕР_3 у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», на який надійшли грошові кошти у сумі 195 000,00 грн., але якими позивач не зміг розпорядитися та використати для власних потреб, оскільки з 20.03.2015 у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю.

Протягом дії тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» (з 20.03.2015 по 19.06.2015) позивачу грошові кошти, що знаходилися на його рахунку, виплачені не були.

25 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до банку-агента, яким є АТ «Укрексімбанк», за отриманням суми відшкодування вкладу. Однак, у виплаті коштів йому було відмовлено у зв'язку з тим, що він відсутній в Реєстрі вкладників ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ».

Від представника позивача надійшло клопотання від 29.10.2015 про розгляд справи за відсутності позивача, в порядку письмового провадження.

Представник Уповноваженої особи подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких вказує на те, що Уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проведено перевірку правочинів (у т.ч. договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними.

За результатами проведення вказаної перевірки виявлені правочини, що підпадають під ознаку нікчемності згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема наслідки нікчемності правочину були застосовані й до договору позивача (№ 24513-34).

На переконання відповідача 1, вищезазначений правочин вчинений сторонами виключно з метою штучного створення обов'язку Фонду щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснює за рахунок державних коштів, такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, а відповідно порушують публічний порядок - є нікчемними згідно з п. 2 та п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України.

У своїх запереченнях на позовну заяву представник Уповноваженої особи просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Від представника відповідача 1 надійшло клопотання від 19.10.2015 про розгляд справи за відсутності Уповноваженої особи з урахуванням заперечень на позовну заяву.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подав письмові заперечення, в яких зауважує, що законодавство не покладає обов'язок на Фонд враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку вкладників, складання якого входить в обов'язок Уповноваженої особи. Виконавча дирекція Фонду складає Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників.

Оскільки при складанні Загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в переданому Уповноваженою особою Переліку вкладників, а, як вказує відповідач 2, у нього відсутня будь-яка первинна документація стосовно позивача, Фонд не вчинив жодної протиправної бездіяльності стосовно невключення даних позивача до Загального реєстру.

Також, на переконання відповідача 2, необґрунтованою є вимога позивача про зобов'язання Фонду внести зміни до Загального реєстру - щодо включення позивача до Загального реєстру, оскільки єдиною підставою для включення позивача до Загального реєстру має бути наявність позивача: в складеному Уповноваженою особою Переліку вкладників або в наданій Уповноваженою особою додатковій інформації про вкладників.

У той же час, як вказує представник Фонду, в разі подання Уповноваженою особою додаткової інформації по позивачу, відповідні заходи, в тому числі й виплата будуть вжиті Фондом автоматично відповідно до вимог Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, а тому, жодних підстав для спонукання Фонду до вчинення відповідних дій у суду немає.

У своїх письмових запереченнях представник Фонду просив в задоволенні позову повністю відмовити.

В судове засідання представник відповідача 2 не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з неявкою в судове засідання 29.10.2015 всіх осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Клієнт) був укладений Договір банківського рахунку № 24513-34 в національній валюті (далі - Договір).

Згідно з пп. 1.1 Договору, Банк в порядку, встановленому чинним законодавством України та нормативними актами Національного банку України, відкриває Клієнту поточний рахунок номер (НОМЕР_3) в національній валюті України (надалі - Рахунок) та здійснює його розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплатити послуги Банку, в розмірі, встановленому Тарифами на операції та послуги Банку, що діють на дату надання послуги або проведення операції (далі - Тарифи).

У відповідності до п. 2.3 Договору, Банк прийняв на себе зобов'язання надати Клієнтові комплекс послуг з розрахунково-касового обслуговування, своєчасно здійснювати розрахункові операції та зарахування грошових коштів на Рахунок позивача, здійснювати приймання та видачу готівки.

19 березня 2015 року на поточний рахунок НОМЕР_3 позивача від Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України (далі - АсМАП України) надійшли грошові кошти у сумі 195000,00 грн. в якості поворотної фінансової допомоги, яку позивач отримав як працівник АсМАП України.

У той же час, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» (далі - ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ») до категорії неплатоспроможних» від 19.03.2015 № 190, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» від 19.03.2015 № 61, згідно з яким з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ».

Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» призначено Волкова Олександра Юрійовича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» запроваджено строком на 3 місяці з 20 березня 2015 року по 19 червня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» № 116 від 15.06.2015 строк тимчасової адміністрації продовжено до 19.07.2015 включно.

23 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженої особи з заявою про включення його до переліку вкладників.

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» від 16 липня 2015 року № 460, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» від 17 липня 2015 року № 138, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича строком на 1 рік з 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року включно.

На офіційному сайті Фонду за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/114-kyivska-rus/2087-1459-fond-harantuvannya-vkladiv-fizychnyh-osib-rozpochynae-vyplaty-koshtiv-vkladnykam-pat-bank-kyivska опубліковано оголошення про те, що з 24 липня 2015 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» через установи банків-агентів Фонду, для отримання яких вкладникам Банку необхідно було в строк до 03 вересня 2015 року звернутися до установ банків-агентів Фонду залежно від місця реєстрації проживання за паспортом, вказаному вкладниками при укладанні договору банківського вкладу/рахунку.

25 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до банку-агента, яким є АТ «Укрексімбанк», за отриманням суми відшкодування вкладу. Однак, у виплаті коштів йому було відмовлено у зв'язку з тим, що він відсутній в Реєстрі вкладників ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ».

25 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про включення його до реєстру вкладників ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування та виплати йому коштів.

28 вересня 2015 року Уповноважена особа своїм листом вих. № 8710/16 повідомила позивача про нікчемність правочинів.

Незгода позивача з протиправною бездіяльністю відповідача 1 щодо не включення його до переліку вкладників ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також необхідність в зобов'язанні відповідачів 1, 2 вчинити певні дії, обумовили ОСОБА_1 на звернення до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 КАС України надані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд частково погоджується з доводами ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860 (далі - Положення № 14).

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону № 4452-VI.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку) (ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Згідно з ч. 2 статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника (ч. 3 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Окрім цього, відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням від 29 вересня 2014 № 104, які набрали чинності 11 листопада 2014 року) (далі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Згідно з п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Між тим, після внесення змін до п. 3 розділу ІІІ вказаного Положення № 14, цим пунктом передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Після внесення змін до п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 абзацом першим цього пункту передбачено, що перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом другим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом четвертим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом шостим цього розділу вказаного Положення встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У той же час, як встановлено під час розгляду справи, 19.03.2015 Банком вчинено Правочин щодо перерахування частини одержаних внаслідок дострокового розірвання Договорів банківського вкладу грошових коштів у загальній сумі 195 000,00 грн. з поточного рахунку Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України № 001 у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» на особовий рахунок НОМЕР_3 у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», відкритий на ім'я ОСОБА_1, інн. НОМЕР_1 з призначенням платежу: надання поворотної фінансової допомоги згідно договору № 48-15/КР від 17.03.2015.

На думку відповідача 1, вищезазначений правочин вчинений сторонами виключно з метою штучного створення обов'язку Фонду щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснює за рахунок державних коштів, такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, а відповідно порушують публічний порядок - є нікчемними згідно з п. 2 та п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України.

Проте, суд не може погодитись з такими доводами відповідача 1, оскільки уповноваженою особою не приймалось рішення про визнання нікчемним договору банківського рахунку, укладеного між позивачем та Банком.

У той же час, за приписами п. 2 ч. 4 ст. 37 Закону № 4452-VI, на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку.

Відсутні також і будь-які судові рішення про визнання вказаного вище правочину недійсним.

За приписами ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній в момент запровадження в Банку тимчасової адміністрації), протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому, вичерпний перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, встановлено ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Викладене означає, що Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час, як це випливає зі змісту наведених норм, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину очевидно недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

В даному випадку суд зазначає, що Уповноваженою особою, в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 71 КАС України, не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення позивачем порядку укладення Договору банківського рахунку № 24513-34 від 18.03.2015.

В ході розгляду справи Уповноваженою особою не надано доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Не надано також і обвинувального вироку суду, в якому було б встановлено вину позивача або посадових осіб ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» з приводу укладення Договору банківського рахунку № 24513-34 від 18.03.2015.

Відсутність вказаних обставин дає суду підстави стверджувати про необґрунтованість доводів відповідача 1 щодо нікчемності укладеного правочину позивача з банком.

Натомість, як стверджує позивач та визнається Уповноваженою особою, на поточний рахунок позивача в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» грошові кошти в сумі 195 000,00 грн. були перераховані до запровадження тимчасової адміністрації банку. Уповноваженою особою не надано доказів того, що зазначені кошти фактично не вносились, або були внесені з порушенням існуючого законодавства, тощо.

Стосовно ж доводів Уповноваженої особи про те, що зазначені кошти надійшли на поточний рахунок позивача з поточного рахунку юридичної особи, як надання безвідсоткової позики, що на думку відповідача 1 свідчить про намагання юридичної особи отримати кошти не в порядку черговості від банку, а за рахунок Фонду, слід зазначити, що законодавством не заборонено надання юридичною особою безвідсоткової позики фізичній особі та здійснення перерахування таких коштів з рахунку юридичної особи на поточний рахунок останньої.

Так, згідно із ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження надання позивачу безвідсоткової позики (фінансової допомоги) юридичною особою до матеріалів справи залучено: копію колективного договору, прийнятого на загальних зборах трудового колективу Секретаріату Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України, пунктом 4.6 якого передбачено можливість надання працівникові безвідсоткової поворотної позики; копію примірника Положення про порядок надання позик (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) працівникам Секретаріату Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України; копію Договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, укладеного між підприємством (Асоціація міжнародних автомобільних перевізників України) та його працівником (ОСОБА_1) № 48-15/КР від 17.03.2015, відповідно до умов якого Асоціація надала позивачу безвідсоткову поворотну фінансову допомогу у сумі 195 000,00 грн., а позивач зобов'язався повернути її до 31 грудня 2015 року.

Уповноваженою особою в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 71 КАС України, не надано суду жодних доказів, які б відповідно до конкретних норм ЦК України свідчили про нікчемність правочину, укладеного між позивачем та Асоціацією міжнародних автомобільних перевізників України щодо надання позики (фінансової допомоги), незвичності цих операцій, або того, що дії позивача та Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України були спрямовані на отримання юридичною особою грошових коштів не в порядку черговості від банку (7-ма черга), а за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Судом таких обставин також не встановлено.

При цьому суд враховує, що вказані вище відносини між позивачем та Асоціацією міжнародних автомобільних перевізників України щодо надання позики відбулися до запровадження тимчасової адміністрації банку.

Таким чином, Уповноваженою особою не доведено наявності, визначених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, підстав, які б свідчили про нікчемність укладеного правочину позивача з банком, а відтак не доведено наявності законних підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи щодо невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ».

Вирішуючи позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача 1 включити до переліку вкладників ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, додаткову інформацію про позивача щодо виплати відшкодування у сумі 195 000,00 грн. за договором банківського рахунку № 24513-34 в національній валюті, укладеним 18.03.2015 між ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та ОСОБА_1, та надати Фонду додаткову інформацію про виплату позивачу за договором банківського рахунку № 24513-34 в національній валюті, укладеним 18.03.2015 між ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та ОСОБА_1, відшкодування у сумі 195 000,00 грн. за рахунок коштів Фонду, суд зазначає наступне.

Діючими нормативно-правовими актами не передбачено, після складання Переліку вкладників, функцій Уповноваженої особи щодо повторного складання, перезатвердження Переліку вкладників або включення до вже затвердженого переліку вкладників додаткової інформації.

У той же час, пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Виходячи з системного аналізу вказаних нормативно-правових актів, суд дійшов до висновку про те, що надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 розділу ІІІ Положення № 14, є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги лише щодо зобов'язання відповідача 1 надати Фонду додаткову інформацію про виплату позивачу за договором банківського рахунку № 24513-34 в національній валюті, укладеним 18.03.2015 між ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та ОСОБА_1, відшкодування у сумі 195 000,00 грн. за рахунок коштів Фонду.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що інформація про позивача до переліку вкладників внесена не була, а відповідачу 2 додаткова інформація про позивача не надавалася, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги позивача щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 69, 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням ч. 3 статті 94 КАС України, суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 146,16 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова Олександра Юрійовича щодо невключення ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Радянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 02 жовтня 1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова Олександра Юрійовича надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про виплату ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Радянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 02 жовтня 1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) за договором банківського рахунку № 24513-34 в національній валюті, укладеним 18 березня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та ОСОБА_1, відшкодування у сумі 195 000 (сто дев'яносто п'ять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

5. Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова Олександра Юрійовича на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 146,16 грн. (сто сорок шість гривень 16 копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко