Справа № 808/3601/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/3601/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2015 року

справа № 808/3601/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

при секретарі: Горшкові В.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду 05 серпня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, та задовольнити адміністративний позов. Апелянт зазначає, що розрахунком пені до спірного податкового повідомлення-рішення Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області вказаний період по якому нарахована пеня – 678 днів, що складає період з 03.07.2013 року по 12.05.2015 року, тобто нарахована пеня за період ведення судового процесу і період після фактичного задоволення позову – затвердження мирової угоди, що суперечить нормам ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржену постанову та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірного податкового повідомлення-рішення. Суд зазначив, що прийняття судом за результатами розгляду спору між резидентом та нерезидентом іншого судового рішення, ніж про задоволення позовних вимог, зокрема про припинення (закриття) провадження у справі, не є підставою для звільнення резидента від відповідальності за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, навіть якщо таке судове рішення було постановлене внаслідок добровільної сплати боргу нерезидентом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Згідно ч.1 ст.1 та ч.1 ст.2, частин 1-4 ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. У разі прийняття судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом термінів, передбачених експортно-імпортними контрактами, терміни, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується. В разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду терміни, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено. В разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення термінів, передбачених статтями 1 і 10 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновки суду першої інстанції про те, що єдиною підставою для звільнення резидента від відповідальності у вигляді пені за порушення строків повернення валютної виручки або поставки товару за імпортними контрактами є прийняття судом рішення про задоволення позову резидента про стягнення відповідної заборгованості за зовнішньоекономічним договором, тому прийняття судом за результатами розгляду спору між резидентом та нерезидентом іншого судового рішення, ніж про задоволення позовних вимог, зокрема про припинення (закриття) провадження у справі, не є підставою для звільнення резидента від відповідальності за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, навіть якщо таке судове рішення було постановлене внаслідок добровільної сплати боргу нерезидентом.

Крім того, доводи апелянта зводяться до того, що розрахунок пені до спірного податкового повідомлення-рішення суперечить нормам ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно розрахунку пені до спірного податкового повідомлення-рішення розрахована пеня в розмірі 555397,22 грн. – за 678 днів прострочення платежу за період з 03.07.2013 року, загальна сума розрахованої пені, за всіма актами складає 662708,49грн., - що не є сумою нарахованої пені, у зв'язку з тим, що вартість недопоставленого товару 1031921,1 руб., в еквіваленті на гривні складає 273056,65 грн., що є менше суми розрахованої пені. Так, пеня у розмірі 165745,38 грн., яка нарахована за результатами планової перевірки на підставі ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» була нарахована в розмірі різниці між вартістю недопоставленого товару (273056,65грн) та вже сплаченої пені, нарахованої за результатами перевірок Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м.Запоріжжя (107311,27 грн).

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій постанові, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Енергетичні Технології» - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року справі № 808/3601/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко