Справа № 2а-4355/12/1370
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року справа № 2а-4355/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Адміністративний позов заявлено фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № від 07.05.2012 р. та № від 07.05.2012р. В судовому засіданні проведено заміну відповідача на Державну податкову інспекцію у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Позов мотивовано тим, що відповідач в порушення вимог Податкового кодексу України виніс податкові повідомлення-рішення безпідставно, прирівнявши діяльність позивача до господарської діяльності пов'язаною із реалізацією дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, в той час як позивач здійснює реалізацію ювелірних виробів. Вказав, що відповідно до вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" реєстратори розрахункових операцій не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок.

Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву слухати справу у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав з підстав зазначених у письмових запереченнях, додавши, що за наслідками проведеної перевірки відповідачем встановлено порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 вимог податкового законодавства, допущення і виявлення яких стало підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, які є законними та обґрунтованими, послався на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2015 року.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

У відповідності до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець. Дані обставини підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно свідоцтва серії З №309569 фізична особа - підприємець ОСОБА_2 є платником єдиного податку з 01.01. 2011 року. У даному свідоцтві зазначені види діяльності: роздрібна торгівля ювелірними, побутовими і промисловими виробами і товарами, торгово-посередницька діяльність.

Державною податковою інспекцією у Франківському районі м.Львова 24.04.2012 року проведено перевірку за дотриманням суб»єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено Акт від 24.04.2012 року.

В ході перевірки встановлені порушення п.1, 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчуванні та послуг" №265/95 -ВР від 06.07.1995 року (із внесеними змінами та доповненнями), ст. 267 ПКУкраїни.

Враховуючи дані порушення Державною податковою інспекцією у Франківському районі м.Львова прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення за № від 07.05.2012 року, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 1,00 грн. та № від 07.05.2012 р., яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 858 грн.

Суд зазначає, що згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені главою 1 розділу 14 Податкового Кодексу України.

За приписами пункту 291.2 статті 291 Податкового Кодексу України під спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності слід розуміти особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 коментованого Кодексу юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Підпунктом 14.1.36. пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається із змісту пункту 291.4 статті 291 вказаного вище Кодексу однією із вимог для можливості застосування фізичними особами-підприємцями спрощеної системи оподаткування є відповідний вид господарської діяльності, який обрано такими особами. При цьому, відповідно до пункту 298.3 статті 298 та пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України вид господарської діяльності згідно із класифікатором видів економічної діяльності (далі - КВЕД) безпосередньо зазначається у заяві та свідоцтві платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця.

Підпунктом 5 пункту 298.2.3. статті 298 Кодексу платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Згідно підпункту 4 підпункту 291.5.1. пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного внеску суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи-підприємці, які здійснюють видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення.

Законом, який визначає правові основи і принципи державного регулювання видобутку, виробництва, використання, зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними, є Закон України від 18 листопада 1997 року №637/97-ВР "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними".

Відповідно до статті 1 вищевказаного Закону :

- дорогоцінні метали -це золото, срібло, платина і метали платинової групи (паладій, іридій, родій, осмій, рутеній) у будь-якому вигляді та стані (сировини, сплави, напівфабрикати, промислові продукти, хімічні сполуки, вироби, відходи, брухт тощо);

- дорогоцінне каміння -природні та штучні (синтетичні) мінерали в сировині, небробленому та обробленому вигляді (виробах).

- дорогоцінне каміння органогенного утворення -перли і бурштин в сировині, необробленому та обробленому вигляді;

- видобуток дорогоцінних металів -вилучення дорогоцінних металів з надр і відходів гірничо-збагачувального або металургійного виробництва (хвости збагачення, відвали, шлаки, шлами (недогарки) усіма можливими способами;

- видобуток дорогоцінного каміння та напівдорогоцінного каміння -вилучення дорогоцінного каміння та напівдорогоцінного каміння з гірських поряд усіма можливими способами;

- виробництво дорогоцінних металів -вилучення дорогоцінних металів із комплексних руд, концентратів та інших напівпродуктів, відходів і брухту, що містять ці метали, та афінаж дорогоцінних металів (металургійний процес одержання дорогоцінних металів високої чистоти шляхом відділення від них забруднюючих домішок).

Як встановлено в судовому засіданні позивач 16.01.2012 року звертався із заявою до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова про застосування спрощеної системи оподаткування, однак 26.01.2012 року йому відмовлено, так як у заяві зазначено КВЕД 52.48.2 вид діяльності : роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами, тому не підлягає переведенню на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01.01.2012 року.

Враховуючи наведене, позивач не може бути платником єдиного податку та зобов'язаний перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі здійснення реалізації ювелірних виробів з дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, оскільки даний вид діяльності не дає права застосовувати спрощену систему оподаткування - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ДПІ у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС щодо визнання неправомірними дій щодо відмови у застосуванні спрощеної системи оподаткування на підставі поданої заяви від 25.01.2012 р. та скасування рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС, викладене в листі №1616/10/17-115 від 26.01.2012 р. про надання відмови фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 у застосуванні спрощеної системи оподаткування з 01.01.2012 р.

Таким чином, судом встановлено відсутність правових підстав для перебування позивача на спрощеній системі оподаткування, як наслідок позивач при продажу товарів (наданні послуг) повинен застосовувати реєстратор розрахункових операцій.

Під час перевірки встановлено порушення:

- відсутній на місці розрахунків РРО;

- не проведення на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведенні у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункових операцій;

- незастосування зареєстрованих у встановленому порядку РК;

- невидання особі, яка отримує товар розрахунковий документ встановленої форми на повну суму покупки - ікона 925пр. на 170 грн.;

- здійснення торгівельної діяльності без торгового патенту.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Пункту 2 статті 3 даного Закону, передбачено видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання, вчинене вперше - застосовується штрафна санкція в розмірі 1 гривня.

Стаття 267 Податкового кодексу України регламентує порядок сплати збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності та порядок придбання торгового патенту. Так, згідно пп. 267.1.1 платниками збору є суб»єкти господарювання ( юридичні особи та фізичні особи-підприємці), які отримують в установленому цією статтею порядку торгові патенти та провадять такі види підприємницької діяльності, зокрема торговельна діяльність у пунктах продажу товарів.

Позивачем не спростовано вчинення порушення п.1,2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та ст. 267 ПК України.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст..94 КАС України судові витрати не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 16.12.2015 року.