Справа № 490/9686/15-а
Суддя: Подзігун Г. В.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/9686/15-а
н/п 2-а/490/253/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Константиновському О. Г.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Керуючись ст. ст. 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення .

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/9686/15-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Константиновському О. Г.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправними дії УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва щодо невключення додаткових видів оплати праці («інших виплат») під час обчислення розміру її пенсії та відмови в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням повної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати, з яких справлялися внески на пенсійне та соціальне страхування; скасувати рішення УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва про відмову у здійсненні перерахунку від 24.07.2015 року № 115-В-01; зобовязати УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва здійснити їй перерахунок пенсії з урахуванням вищезазначених виплат.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що вона мала статус державного службовця, після чого 29.04.2014 року вийшла на пенсію. В той же час, УПФУ, всупереч нормам Законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та «Про державну службу», не включило під час обчислення розміру пенсії виплати на матеріальну допомогу та індексацію, з яких також сплачувався єдиний соціальний внесок.

Позивачка у судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення з підстав, визначених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову, надала письмові заперечення та пояснила, що оскільки позивачка обрала отримання пенсії як державний службовець, то до правовідносин мають застосовуватись положення Закону України «Про державну службу», які не передбачають включення вищезазначених виплат під час обчислення розміру пенсії. Крім того, зазначила, що рішення, яке оскаржує позивачка, за своїх характером не може визнаватися рішенням, а є відповіддю на звернення позивачки в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Вивчивши доводи позову та письмових заперечень, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 з 28.08.2001 року була призначена на посаду спеціаліста І категорії відділу організації впровадження персоніфікованого обліку Куйбишевського районного Управління ПФУ м. Донецька. Вказана посада належить до посад державних службовців, у звязку з чим позивачка прийняла присягу та отримала статус державного службовця.

28 квітня 2014 року позивачку було звільнено із Управління ПФУ Куйбишевського району м. Донецька у звязку із виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя (п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України) та вийшла на пенсію. Стаж держслужбовця на день звільнення позивачки складав 12 років, 8 місяців та 2 дні.

У подальшому позивачка зареєструвалася як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та з 01.06.2015 року стала на облік в УПФУ Центрального району м. Миколаєва.

12 червня 2015 року позивачка звернулася до УПФУ із заявою, в якій просила, з метою приведення розміру її пенсії у відповідність до чинного законодавства, на підставі довідки про складові заробітної плати провести донарахування пенсії.

24 липня 2015 року УПФУ було надано відповідь про відсутність підстав для включення таких виплат в заробіток, оскільки позивачка обрала варіант отримання пенсії за Законом України «Про державну службу». Тому виплати, які просить включити до розрахунку позивачка, не можуть бути включені, оскільки не передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Загальні засади здійснення пенсійного забезпечення встановлені Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Порядок та умови пенсійного забезпечення державних службовців встановлено ст. 37 Закону України «Про державну службу».

В ході судового розгляду було встановлено, та не оспорювалося сторонами, що позивачка при виході на пенсію обрала варіант отримання пенсії за Законом України «Про державну службу». Вказана обставина підтверджується також розпорядженням УПФУ № 984005 від 10.06.2015 року.

Відповідно до п. 1.1 рекомендацій Вищого адміністративного суду України № 07.2-10/1 від 23.08.2007 року «Про деякі питання практики розгляду справ, пов'язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям осіб публічної служби та науковим (науково-педагогічним) працівникам» особам, які відповідно до Закону України «Про державну службу» мають право на призначення пенсії, вона призначається та перераховується на підставі норм зазначеного Закону.

За такого, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин в частині розміру виплат, що включаються у розрахунок пенсії, мають застосовуватися положення спеціального Закону України «Про державну службу».

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, розмір пенсії державного службовця встановлюється у відсотковому відношенні до заробітної плати державного службовця, до якої входять виплати, з яких сплачувалися страхові внески.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Крім того, державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Вказані правові висновки, які в силу ст. 244-2 КАС України є обовязковими для врахування всіма судами України, були висловлені у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 04.03.2014 року № 21-3а14, а також у постановах від 14 та 28 травня 2013 року (справи № № 21-125а13, 21-97а13 відповідно). Крім того, зазначені висновки ВСУ є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

В той же час, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

При цьому, Постановою Правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"», у додатку 2 якої встановлено форму заяви про призначення (перерахунок) пенсії. Пунктом 4.1 Порядку встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

В той же час, позивачкою не заперечувався той факт, що вона із заявою встановленої форми до УПФУ не зверталася, у звязку з чим питання, викладене позивачкою у заяві, розглядалося Управлінням як звернення громадянки у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

За такого, суд приходить до висновку, що рішення Управлінням ПФУ про відмову позивачці у здійсненні перерахунку пенсії не приймалося, а лист від 14.07.2015 року № 115-В-01 є відповіддю на звернення громадянки, і тому скасуванню з підстав, викладених у позові, не підлягає. У звязку з цим не підлягають визнанню протиправними і дії щодо відмови у проведенні перерахунку, оскільки у встановленому законом порядку УПФУ не відмовляло у цьому позивачці.

Крім того, оскільки позивачка не зверталася до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії відповідно до встановленого законом порядку, вимога про зобовязання УПФУ здійснити перерахунок пенсії, на думку суду, є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір сплачено позивачкою при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення .

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН