Справа № 826/23500/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2015 року № 826/23500/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Геозахист»
доДержавної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними дій

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Геозахист» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві в частині зазначення у письмовому запиті «Про надання інформації та її документального підтвердження» вихідний №11482/10/26-51-15-01-121 від 01 жовтня 2015 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геозахист» підстави направлення запиту без зазначення відповідного підпункту ст.73.3 Податкового кодексу України та зазначення вимоги про надання копій документів без зазначення відповідного переліку документів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/23500/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 03 листопада 2015 року, яке відкладалось на 26 листопада 2015 року.

У судовому засіданні 26 листопада 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти адміністративного позову.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як свідчать обставини справи, 12 жовтня 2015 року позивачу вручено письмовий запит Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 01 жовтня 2015 року № 11482/10/26-51-15-01-121, за змістом якого ДПІ у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві відповідно до підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 та пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, просить надати пояснення та їх документальне підтвердження (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські і відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися) для з'ясування : реальності та повноти відображення в податковому обліку (податок на додану вартість) із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо) результатів операцій по господарських відносинах з наступними контрагентами - покупцями: ПАТ «Кіровоградгідроспецбуд», ТОВ «Пилон», ТОВ «Центр Стандарт Парк», ТОВ «Південспецбуд», ПП «Сітка Захід», ТОВ «Гіскон-Столиця»; контрагентами - покупцями - ТОВ «УКР Сервіс Груп».

Позивач вважає протиправними дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві в частині зазначення у письмовому запиті «Про надання Інформації та її документального підтвердження» вихідний №11482/10/26-51-15-01-121 від 01 жовтня 2015 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геозахист» підстави направлення запиту без зазначення відповідного підпункту ст.73.3 Податкового кодексу України та зазначення вимоги про надання копій документів без зазначення відповідного переліку документів, у зв'язку із чим звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з аналогічними вимогами.

Досліджуючи питання правомірності дій контролюючого органу, суд звертає увагу на наступне.

Так, згідно з вимогами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України надано право органам державної податкової служби звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;

- для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок;

- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

- щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

- у разі проведення зустрічної звірки;

- в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі по тексту - Порядок).

Пунктами 10, 11 вказаного Порядку передбачено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу.

У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

При цьому, в податкового органу є обов'язок або зазначати в письмовому запиті конкретні факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий орган, або зазначати джерела в яких такі факти містяться (викладені).

Відповідно до частини 2 пункту 4 Порядку у разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у запиті про надання інформації (пояснення) та її документального підтвердження від 01 жовтня 2015 року № 11482/10/26-51-15-01-121 міститься посилання на отриманням податкової інформації, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового законодавства.

Разом з тим, не вказано, за результатами аналізу якої саме інформації та в який спосіб отримані такі відомості, і взагалі не наведено, які конкретні факти свідчать про порушення Товариства з обмеженою відповідальністю «Геозахист» податкового законодавства, не вказано законність яких саме господарських операцій ставить під сумнів податковий орган.

Таким чином, обґрунтованими є доводи позивача по порушення контролюючим органом порядку та змісту направлення письмового запиту про подання інформації.

Разом з тим, вирішуючи зазначену справу по суті вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто, спірним правовідносинам, що можуть бути предметом розгляду в адміністративних справах, повинні бути притаманні такі ознаки як порушення прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, що вчинені обов'язково у сфері публічно-правових відносин.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України під поняттям адміністративний позов визначено - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

З огляду на приписи пункту 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, що відносяться до сфери публічно-правових відносин та порушують права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Слід зазначити, що право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантується кожному (в тому числі юридичним особам) статтею 55 Конституції України.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до частини 1 статті 6 цього ж Закону усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом.

Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально - правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, захисту в адміністративному судочинстві підлягають лише порушені суб'єктів звернення до суду.

В даному випадку, позивачем не надано належних обґрунтувань наявності порушення його прав чи інтересів у сфері публічно-правових відносин шляхом направлення на адресу позивача письмового запиту «Про надання інформації та її документального підтвердження» вихідний №11482/10/26-51-15-01-121 від 01 жовтня 2015 року, оскілки в силу вимог пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Враховуючи що письмовий запит «Про надання інформації та її документального підтвердження» вихідний №11482/10/26-51-15-01-121 від 01 жовтня 2015 року складений із порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України,що також і встановлено в даному провадженні, позивач як платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Відтак, підстави вважати права позивача порушеними як і підстави для визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві в частині зазначення у письмовому запиті «Про надання інформації та її документального підтвердження» вихідний №11482/10/26-51-15-01-121 від 01 жовтня 2015 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геозахист» підстави направлення запиту без зазначення відповідного підпункту ст.73.3 Податкового кодексу України та зазначення вимоги про надання копій документів без зазначення відповідного переліку документів відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість вчинення спірних дій, проте з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Геозахист» не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Геозахист» відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник