Справа № 2а-4508/12/1470
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-4508/12/1470

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Вербицької Н.В., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2012 року по справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва до Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про зупинення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2012 року управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про зупинення виконавчого провадження ВП №33847322 від 15 серпня 2012 року, посилаючись на те, що застосування п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», як підставу для зупинення виконання виконавчого листа по справі №2а-10147/11/1470 є незаконним, оскільки мораторій на задоволення вимог кредиторів введено ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15.05.2006р., тоді як заборгованість боржника АТВТ «Фірма «Аура» в сумі 4990,11 грн. за виконавчим листом №2а-10147/11/1470 виникла за період з 25.11.2011р. по 26.12.2011р.

Постановою від 03 вересня 2012 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Миколаївський окружний адміністративний суд відмовив в задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва.

Не погоджуючись з постановою суду управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити поданий ним адміністративний позов у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, оскільки дія мораторію у справі про банкрутство АТВТ «Фірма «Аура» поширюється на зобовязання боржника, що виникли до 15.05.2006р. і не поширюється на заборгованість за виконавчим листом по справі №2а-10147/11/1470, виконання якого незаконно зупинено державним виконавцем Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції на підставі п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, апелянт посилається на п.5 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 04.06.2004р. №04-5/1193 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Заводський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.03.2012р. по справі №2а-10147/11/1470 стягнуто з акціонерного товариства відкритого типу «Фірма «Аура» на користь управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій за період листопад-грудень 2011 року в сумі 4990,11 грн. Вказана постанова перебувала на виконанні у Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

Суд першої інстанції встановив, що постановою від 15.08.2012р. по виконавчому провадженню ВП №33847322 відповідач зупинив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2а-10147/11/1470 на підставі п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 15.05.2006р. господарським судом Миколаївської області прийнято ухвалу про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Визнаючи оскаржену постанову законною, а вимоги позивача про її скасування безпідставними, суд першої інстанції зазначив, що державний виконавець Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції діяв у відповідності до вимог п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», яким визначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника), а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Суд першої інстанції відхилив доводи позивача, що заборгованість боржника АТВТ «Фірма «Аура» виникла після порушення провадження у справі про банкрутство, є поточною і на неї не розповсюджується дія мораторію, зазначивши, що до повноважень державного виконавця не відноситься визначення правової природи грошових вимог: конкурсні чи поточні. Конкурсні грошові вимоги визнаються господарським судом при розгляді справи про банкрутство у попередньому судовому засіданні, на якому затверджується реєстр вимог кредиторів. Поточні грошові вимоги, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, визнаються господарським судом тільки після відкриття ліквідаційної процедури.

Суд першої інстанції, з посиланням на п. 3, п. 4 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зазначив, що стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобовязаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор). Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника. Доказів звернення позивача до господарського суду з метою стягнення боргу не надано.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанову від 15.08.2012р. по виконавчому провадженню ВП №33847322 про зупинення виконавчого провадження прийнято законно та обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), у звязку з чим вимоги про її скасування не підлягають задоволенню.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Предметом спору є законність постанови про зупинення виконавчого провадження від 15.08.2012р. на підставі п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» з виконання виконавчого листа щодо стягнення заборгованості, яка виникла після порушення провадження господарським судом у справі про банкрутство боржника та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Апеляційний суд вставив, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 по справі № 2а-10147/11/1470, яка набрала законної сили, на користь управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва стягнуто з АТВТ «Фірма «Аура» заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій за період з листопада по грудень 2011 року в сумі 4990,11 грн.

Миколаївським окружним адміністративним судом 02.08.2012р. видано виконавчий лист по справі № 2а-10147/11/1470, який направлено на виконання до Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

Постановою державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 15.08.2012р. зупинено виконавче провадження ВП №33847322 на підставі п.8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 15.05.2006р. господарським судом Миколаївської області прийнято ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів.

Згідно п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника), а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Апеляційний суд встановив, що заборгованість боржника АТВТ «Фірма «Аура», для примусового стягнення якої Миколаївським окружним адміністративним судом 02.08.2012р. виданий виконавчий лист, є вимогою, що виникла після 15.05.2006 року (порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до частин 4-7 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли у зв'язку з відмовою боржника від виконання зобов'язань, у порядку, передбаченому частиною десятою статті 17 цього Закону.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону.

Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до абз. 6 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі, зобов'язання боржника - фізичної особи - підприємця, що виникли безпосередньо у фізичної особи на підставах, не пов'язаних із здійсненням таким боржником підприємницької діяльності. Склад і розмір грошових зобов'язань, в тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

За змістом абз. 24 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів, який в силу п. 4 ст.12 названого Закону вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство, являє собою зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію.

Таким чином, мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань, які виникли після введення мораторію.

Порушення провадження у справі про банкрутство не означає завершення підприємницької діяльності боржника. Він має право укладати договори і вчиняти інші правочини, у зв'язку із чим у нього виникають права та обов'язки, виконання яких забезпечується на загальних підставах.

Системний аналіз змісту вищезазначених норм права свідчить про те, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Стосовно зобов'язань поточних кредиторів, які виникли під час судових процедур, правила мораторію не застосовуються і по цих зобов'язаннях, згідно загальних правил, нараховуються неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 4 липня 2011 року, 7 травня, 11 червня, 1 жовтня 2012 року та 26 лютого 2013 року (справи №№ 21-144а11, 21-289а11, 21-179а12, 21-298а12 та 21-34а13 відповідно).

Таким чином, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, так як зобов'язання, які виникли після введення мораторію, боржник повинен виконувати повністю без будь-яких обмежень, а мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати обов'язкових платежів, які виникли після дня введення мораторію, а отже не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення, а так як невиконання таких зобов'язань є правопорушенням .

У правовідносинах, які виникли між сторонами по справі яка переглядається апеляційним судом, відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, у звязку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нового судового рішення про задоволення адміністративного позову пенсійного органу.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 69-72, 195, п.1 ч.1 ст.197, п. 3 ч.1 ст.198, п. 4 ч.1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, 244-2, ч.5 ст.254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2012 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Задовольнити адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва до Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про зупинення виконавчого провадження.

Визнати протиправною та скасувати постанову Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про зупинення виконавчого провадження ВП №33847322 від 15 серпня 2012 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя Н.В.Вербицька

суддя О.О.Кравець