Справа № 808/1707/15
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2015 рокусправа № 808/1707/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання бездіяльність протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, в якому просив визнати бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, станом на дату звільнення 30.11.2012.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до Постанови №393 та Закону „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", при звільненні з органів внутрішніх справ за власним бажанням, підставами для виплати одноразової грошової допомоги у визначеному нормативно-правовими актами розмірі за період служби, є наявність належної вислуги років та сам факт звільнення позивача зі служби. Отже, підстава звільнення позивача за власним бажанням, не є підставою для обмеження щодо виплати одноразової грошової допомоги по звільненню.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що з листопада 1996 року ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ.

14.08.2012 ОСОБА_1, перебуваючи на посаді співробітника взводу з охорони кредитно-фінансових установ роти міліції Жовтневого міжрайонного відділу Державної служби охорони УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області, подав рапорт на звільнення.

Так, наказом начальника УДСО при ГУМВС України в Запорізькій № 218 о/с від 30.11.2012 позивача звільнено з органів внутрішніх справ з 30.11.2012, на підставі підпункту „ж" пункту 63 (за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків) „Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", затвердженого постановою КМУ № 114 від 29.07.1991.

На день звільнення стаж вислуги років складав 17 років 07 місяців 14 днів, пільгового обчислення не має.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Підставами, які позивач зазначив в обґрунтування своїх вимог є те, що оскільки він був звільнений з органів внутрішніх справ, у зв'язку з низькою заробітною платою та незручним графіком роботи, то має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Пунктом 10 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 „Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції. Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З аналізу правових норм вбачається, що при звільненні з органів внутрішніх справ України за підпунктом „ж" статті 63 Положення № 114, підставою для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за повний календарний рік служби є наявність належної вислуги років та наявність поважної причини для звільнення.

Поважні причини зазначені в Постанові КМУ № 413 від 12.06.2013 „Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу", перелік зазначений у вищевказаній Постанові КМУ є вичерпним.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, оскільки норми чинного законодавства містять вичерпний перелік підстав за наявності яких нараховується та виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби при звільненні з органів внутрішніх справ. Так, зазначена позивачем підстава при звільненні за власним бажанням у зв'язку з низькою заробітною платою та незручним графіком роботи, не міститься у визначеному законодавством переліку підстав для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі №808/1707/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко