Справа № 826/15411/15
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулося до суду із адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у якому просило визнати протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві від 22 червня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження; скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві від 22 червня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 березня 2015 року у справі № 826/3886/15 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві - позов задоволено. Застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Милославський ряд» заходи реагування у вигляді зупинення роботи будівництва надбудови соціально-побутового комплексу та офісних приміщень над підземним гаражем за адресою: вул. Милославська, 31-в у Деснянському районі м. Києва шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі електроживлення та накладення на розподільчі електрощити та вхідні двері приміщень товариства, в порядку передбаченому наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 21 жовтня 2004 №130 «Про затвердження Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів» зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 08 листопада 2004 №1416/10015. Постанову звернуто до негайного виконання.

30 квітня 2015 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі № 826/3886/15.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 березня 2015 року залишено без змін.

29 травня 2015 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулось до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про примусове виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 березня 2015 року.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві від 22 червня 2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо прийняття вищевказаної постанови та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія Київського апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 2 Закону № 606-ХІV встановлено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (ч.1 ст. 17 Закону № 606-ХІV).

Відповідно до ст. 11 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання».

Згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 606-XIV, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, відповідач зазначив, що статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» вказано перелік заходів примусового виконання рішення; у виконавчому документі вже встановлений чіткий порядок виконання передбачений наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України «Про затвердження Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів».

Матеріали справи свідчать, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2015 року в адміністративній справі №826/3886/15 обов'язок щодо забезпечення виконання рішення суду покладено саме на Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві.

Таким чином, вищевказаним рішенням суду визначено порядок його виконання та покладено обов'язок щодо його виконання саме на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийняття відповідачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки відсутні будь-які примусові дії, які повинен здійснити державний виконавець, а порядок виконання рішення суду визначено у постанові суду від 27 березня 2015 року в адміністративній справі №826/3886/15 та обов'язок щодо виконання рішення суду покладено саме на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Повний текст рішення виготовлено 14.12.2015р.

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.