Справа № 826/15661/15
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах недієздатного ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 в інтересах недієздатного ОСОБА_4 до Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_5 в інтересах недієздатного ОСОБА_6, Орган опіки та піклування Святошинської в місті Києві районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 в інтересах недієздатного ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_5 в інтересах недієздатного ОСОБА_6, Орган опіки та піклування Святошинської в місті Києві районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - ОСОБА_3 в інтересах недієздатного ОСОБА_4 звернулась з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції не було всебічно, повно та об'єктивно досліджено усі докази по справі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6-2616, нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. посвідчив, що, на підставі статті 1266 Цивільного кодексу України, спадкоємцем 1/2 частки майна гр. ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є : його онук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що мешкає в АДРЕСА_1, батько якого ОСОБА_9, помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Також, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6-2614, державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. посвідчив, що, на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем 1/2 частки спадкового майна гр. ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є: його син ОСОБА_6 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), що мешкає в АДРЕСА_2.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 02.03.2006 року по справі № 2-0-1-1/06 визнано недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено опіку. Призначено ОСОБА_3 опікуном ОСОБА_4.

Вищевказане рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 02.03.2006 року набрало законної сили.

В подальшому, до органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації звернулися опікуни гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з заявами про надання дозволу на відчуження шляхом укладення договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.

Як зазначено вище, власниками вищевказаної квартири по 1/2 частини за спадщиною від батька/діда є недієздатний гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та недієздатний гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

Органом опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на засіданні опікунської ради 03.03.2015 року були розглянуті вищевказані заяви опікунів гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_5, за результатами розгляду яких, з метою захисту житлових та майнових прав недієздатних осіб, заявникам було відмовлено у наданні дозволу на відчуження шляхом укладення договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.

Вважаючи неправомірними дії Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови в наданні дозволу на відчуження шляхом укладення договору купівлі-продажу житлової квартири, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 71 Цивільного кодексу України, опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири.

Пунктом 3.1 глави 1 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що нотаріус України, у разі укладення правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договорів щодо поділу, обміну житлового будинку, квартири за участю малолітніх осіб, а також осіб, над якими встановлено опіку або піклування, перевіряє наявність дозволу органу опіки та піклування на укладення таких правочинів.

Так, права та обов'язки опікунів та піклувальників визначено в ч. 4 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерством охорони здоров'я України, Міністерством освіти України, Міністерством праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року за № 34/166/131/88, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680.

Опікуни (піклувальники) мають право управляти майном підопічних на користь останніх (п. 4.2 Правил опіки).

Згідно п. 4.4 Правил опіки, опікуни при здійсненні прав і виконанні обов'язків підопічних укладають угоди від імені та в інтересах підопічних, діючи як їх законні представники згідно з чинним законодавством.

В силу пункту 4.7 Правил опіки, опікун не має права без дозволу органів опіки та піклування укладати угоди, а піклувальник - давати згоду на їх укладання, якщо вони виходять за межі побутових.

Такими угодами є договори, що вимагають нотаріального засвідчення та спеціальної реєстрації, про відмову від майнових прав, які належать підопічному, поділ майна, поділ, обмін та продаж житлової площі, а також видача письмових зобов'язань, тощо.

Органи опіки та піклування мають право, якщо це потрібно для захисту інтересів підопічних, обмежувати право одного з батьків або опікуна (піклувальника) розпоряджатися вкладом, внесеним будь-ким на ім'я підопічного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до Голови Святошинської РДА у м. Києві, Голови Опікунської ради Святошинської в місті Києві районної державної адміністрації з заявою про надання дозволу на продаж Ѕ частки квартири АДРЕСА_4, оскільки син має психічне захворювання і самостійно від матері не може жити окремо. При цьому, зазначивши в заяві , що після продажу квартири вона відкриє рахунок в банку на ім'я сина і покладе кошти від продажу частки квартири на цей рахунок.

Відповідно до витягу з протоколу № 3 засідання опікунської ради Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.03.2015 року, рекомендовано райдержадміністрації, в тому числі, у заяві гр. ОСОБА_3 відмовити, але рекомендувати їй здавати майно підопічного (однокімнатну квартиру АДРЕСА_4) в оренду. Отримані кошти використати в інтересах підопічного, про що звітувати органу опіки та піклування.

Колегія суддів вважає вірним посилання суд першої інстанції на те, що в контексті положень п.п. 4.2, 4.4 Правил опіки, зі змісту заяви позивача про надання дозволу на продаж Ѕ частки квартири АДРЕСА_4 вбачається відсутність викладення фактичних обставин з приводу того, в яких саме інтересах ОСОБА_4 планується здійснити продаж Ѕ частки квартири, яка належить ОСОБА_4 на праві власності та в чому конкретно полягає користь від продажу частки квартири для ОСОБА_4

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що на час подання заяви про надання дозволу на продаж Ѕ частини квартири, позивач не відкрила жодного банківського рахунку на ім'я ОСОБА_4 з метою подальшого перерахування коштів від продажу частки квартири саме на цей рахунок, для убезпечення захисту майнових прав та інтересів недієздатної особи.

Також, вірно судом спростовано посилання позивача про те, що піклувальник, як правило, повинен проживати разом з підопічним і може бути прописаний на житловій площі останнього на період виконання своїх обов'язків, а спільне проживання в квартирі АДРЕСА_4 призведе до штучного погіршення житлових умов підопічного, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 разом з позивачем проживають за адресою: АДРЕСА_1.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 в інтересах недієздатного ОСОБА_4 та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах недієздатного ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 07.12.2015 року

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.