Справа № 235/3626/15-а
Суддя: Хмельова С. М.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №235/3626/15-а
Провадження №2-а/235/422/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Красноармійськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Хмельова С.М., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Будьоннівському районі м.Донецька про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька та отримує державну пенсію за віком (пенсійне посвідчення № 137364) згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На даний час пенсія є єдиним джерелом її існування.

Однак, відповідач з серпня 2014 року до теперішнього часу не виплачує призначену їй пенсію, у звязку з чим вона опинився у дуже скрутному матеріальному становищі. Щомісячна виплата пенсія становить 1162,35 гривень, тобто сума невиплаченої відповідачем пенсії з серпня по грудень 2014 року становить 5811,75 гривень.

Вона вважає відмову відповідача у виплаті їй пенсії незаконною, оскільки дані дії є порушенням як норм чинного законодавства України, так і міжнародних договорів, виконання яких взяла на себе Україна.

Посилаючись на ч.2 ст. 19, ст. 46 Конституції України, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Європейську Конвенцію про захист прав і основних свобод людини, просить суд: 1) визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька щодо невиплати їй в повному обсязі нарахованої пенсії; 2) стягнути з відповідача на її користь невиплачену пенсію за період з серпня по грудень 2014 року в розмірі 5811,75 гривень, а також виплатити заборгованість, що буде накопичуватися з дня подання адміністративного позову до суду; 3) стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 3000 гривень; зобовязати відповідача нараховувати та проводити на її користь виплату нарахованої їй пенсії в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Управління Пенсійного Фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька до суду не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Пояснення щодо заявлених вимог надані Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Донецькій області, відповідно до яких Управління вважає, що оскільки ні ним ні управлінням ПФУ в Будьоннівському районі м.Донецька не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, та підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні, тому просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходжу до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (надалі Закон №1706) встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно ч.8 ст.4 Закону №1706 довідка про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи (далі - довідка) видається структурним підрозділом місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення в день подання заяви, підписується та засвідчується уповноваженою посадовою особою цього структурного підрозділу без сплати будь-яких платежів та зборів, включаючи як першу видачу такої довідки, так і в разі повторної її видачі у випадку втрати, пошкодження або з метою продовження її дії. Термін дії такої довідки становить шість місяців з моменту її видачі.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону №1706 громадяни пенсійного віку, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька Донецької області, є особою, на яку поширюється Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Як вбачається із пояснень Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.06.2015 р. №3789/10, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на теперішній час перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в м.Дружківка.

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи те, що позивачем була отримана сума заборгованості та він на теперішній час продовжує отримувати нараховану йому пенсію, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості по пенсії є необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно ст.105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку. Оскарження дій страхувальників чи виконавчих органів Пенсійного фонду здійснюється в разі, якщо страхувальником або посадовими особами виконавчих органів Пенсійного фонду порушено права і законні інтереси застрахованих осіб, створено перешкоди для здійснення прав і законних інтересів таких осіб внаслідок дій чи бездіяльності страхувальника, посадових осіб виконавчих органів Пенсійного фонду чи прийнятого виконавчими органами Пенсійного фонду рішення або покладено на застраховану особу чи пенсіонера обов'язки, які не передбачені цим Законом.

Разом з тим, зазначеним Законом не передбачено стягнення з відповідача УПФ моральної шкоди, а тому в задоволенні вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн. слід відмовити як необґрунтованих.

Вимоги позивача стосовно зобовязання відповідача нараховувати та проводити на користь позивача виплату нарахованої пенсії, без обмежень строком є безпідставними, оскільки встановлювати обовязки на майбутнє без врахування змін чинного законодавства, яке може мати місце та без наявності спірних правовідносин неможливо. Рішення суду не може прийматися як застереження від будь-яких порушень і також не може бути умовним. Розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявності неіснуючих порушень суперечить вимогам закону, а тому в цій частині вимоги позивача є не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст.11,17-20,69-72,86,94,158-163,167,183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду в Будьоннівському районі м. Донецька про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя