Справа № 569/10413/15-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Герасимчук М.К.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"10" грудня 2015 р. Справа № 569/10413/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі Подолянчук Л.С. ,

за участю представників сторін та представника третіх осіб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "06" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненської міської ради Рівненської області, третя особа - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення Рівненської міської ради від 16 липня 2015 року ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської міської ради Рівненської області за №5468 від 16 липня 2015 року про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 (квартира № 1).

В обґрунтування позовних вимог вказує, що в процесі розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до Рівненської міської ради про зобов'язання виконання певних дій встановлено, що 01 квітня 2003 року між Рівненською міською радою (Орендодавець) та Позивачем (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно п.1 якого Орендодавець, на підставі рішення Рівненської міської ради від 20 лютого 2003 року №240 передав, а Орендар прийняв у оренду строком на 10 (десять) років земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 290 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в тому числі: 270 кв.м. - за рахунок земель, що перебувають в користуванні управління освіти; 20 кв.м. - за рахунок земель міста, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 вересня 1993 року (р.№ 3-6085). Земельна ділянка перенесена в натуру (на місцевість) і зазначена на плані, що є невід'ємною частиною цього договору. Договір оренди земельної ділянки закінчувався 01 квітня 2013 року, у зв'язку з чим користуючись переважним правом поновлення зазначеного договору на новий строк, Позивач 13 лютого 2013 року звернулась до міського голови міста Рівне з заявою про поновлення договору оренди строком на десять років, долучивши до даної заяви відповідні необхідні та достатні документи, які необхідні для його укладення.

30 квітня 2013 року на адресу Позивача надійшов лист за підписом секретаря міської ради А. Грещука, яким останню було повідомлено, що у відповідності до ст.33 Закону України "Про оренду землі" рішенням Рівненської міської ради від 25 квітня 2013 року №2990 ОСОБА_3 відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки площею 290 кв.м. на АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (договір оренди земельної ділянки від 01 квітня 2003 року №233), зазначивши разом з тим, що враховуючи викладене та згідно п. 7 вищеназваного договору оренди земельної ділянки, після припинення дії договору оренди Орендар зобов'язаний повернути Орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він її одержав в оренду. При цьому абсолютно поза увагою Відповідача залишився той факт, що на земельній ділянці, яку орендувала Позивач знаходиться об'єкт нерухомого майна, який належить їй на праві приватної власності, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 402468 від 11.02.2013 року.

Рішенням Рівненського міського суду 29 січня 2014 року у справі №569/13647/13-ц за позовом ОСОБА_3 зобов'язано Рівненську міську раду повторно розглянути на сесії Рівненської міської ради питання про поновлення на тих самих умовах дії Договору оренди земельної ділянки, площею 290 кв.м. на АДРЕСА_1 та укладення додаткової угоди про поновлення даного договору оренди земельної ділянки. 25 лютого 2014 року судом ухвалено додаткове рішення, згідно якого скасовано рішення Рівненської міської ради від 25 квітня 2013 року № 2990 в частині відмови ОСОБА_3 у поновленні договору оренди земельної ділянки, площею 290 кв.м. на АДРЕСА_1.

Позивач доводить, що відповідач в порушення положень Земельного кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Регламенту Рівненської міської ради не здійснив належного розгляду питання "Про поновлення договору оренди земельної ділянки на АДРЕСА_1", так як у випадку відхилення проекту рішення воно вважається знятим з розгляду, тобто не розглянутим. Єдиним наслідком розгляду проекту питання на сесії ради є прийняття конкретного рішення, чого в даному випадку зроблено не було.

Не зважаючи на зазначені обставини, 16 липня 2015 року рішенням №5468 Рівненської міської ради на 52 сесії 6 скликання було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 (квартира №1) громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в оренду для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)). Також, рішенням було вирішено передати їм земельну ділянку площею 150 кв.м на АДРЕСА_1 (квартира №1) в оренду на п'ятдесят років для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови комунальної власності територіальної громади міста Рівного в особі Рівненської міської ради.

З огляду на вказані обставини позивач вважає, що Рівненською міською радою грубо порушено її права на земельну ділянку площею 290 кв.м. на АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що виражається у порушенні Рівненською міською радою переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Позивач зазначає, що належним чином виконала свої зобов'язання передбачені ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та має переважне право на укладення договору оренди на новий строк, яке Відповідачем грубо обмежено. Вона продовжувала безперешкодно користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 01 квітня 2003 року. Рівненська міська рада не мала жодного законного права приймати рішення про надання земельної ділянки в оренду для ОСОБА_5 та ОСОБА_4, оскільки нею не вирішено питання про поновлення договору оренди земельної ділянки від 01 квітня 2003 року для Позивача, що має першочергове значення для вирішення питання про виділення земельної ділянки, а питання щодо неправомірності рішення Рівненської міської ради від №2990 від 25 квітня 2013 року вирішене Рівненським міським судом у вказаному вище рішенні.

Постановою Рівненського міського суду від 06 жовтня 2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення Рівненської міської ради Рівненської області за №5468 від 16 липня 2015 року про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 (квартира № 1) відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що постанова першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін та третіх осіб, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи слідує, що 01 квітня 2003 року між Рівненською міською радою (Орендодавець) та Позивачем (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно П.1 якого Орендодавець, на підставі рішення Рівненської міської ради від 20 лютого 2003 року № 240 передав, а Орендар прийняв у оренду строком на 10 (десять) років земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 290 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в тому числі: 270 кв.м. - за рахунок земель, що перебувають в користуванні управління освіти; 20 кв.м. - за рахунок земель міста, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 вересня 1993 року (р.№ 3-6085), земельна ділянка перенесена в натуру (на місцевість) і зазначена на плані, що є невід'ємною частиною цього договору.

13 лютого 2013 року ОСОБА_3 звернулася до міського голови міста Рівне з заявою про поновлення договору оренди строком на десять років, долучивши до даної заяви відповідні необхідні та достатні документи, які необхідні для його укладення. 30 квітня 2013 року на її адресу надійшов лист за підписом секретаря міської ради А. Грещука, яким було повідомлено, що у відповідності до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" рішенням Рівненської міської ради від 25 квітня 2013 року №2990 ОСОБА_3 відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки площею 290 кв.м. на АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (договір оренди земельної ділянки від 01 квітня 2003 року №233).

Рішенням Рівненського міського суду 29 січня 2014 року у справі №569/13647/13-ц за позовом ОСОБА_3 зобов'язано Рівненську міську раду повторно розглянути на сесії Рівненської міської ради питання про поновлення на тих самих умовах дії Договору оренди земельної ділянки, площею 290 кв.м. на АДРЕСА_1 та укладення додаткової угоди про поновлення даного договору оренди земельної ділянки. 25 лютого 2014 року судом ухвалено додаткове рішення, яким скасовано рішення Рівненської міської ради від 25 квітня 2013 року №2990 в частині відмови ОСОБА_3 у поновленні договору оренди земельної ділянки, площею 290 кв.м. на АДРЕСА_1.

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що вказані судові рішення позивачем на примусове виконання не скеровувались.

Суд апеляційної інстанції встановив, що позивач зверталась до суду з позовом до відповідача про неправомірність дій міської ради щодо непроведення належного розгляду питання "Про поновлення договору оренди земельної ділянки на АДРЕСА_1" в порядку адміністративного судочинства.

Судові рішення в справі №569/14730/14-а скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 квітня 2015 року, провадження у справі закрито з тих підстав, що між сторонами виник спір про право цивільне, який має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, на момент прийняття 16 липня 2015 року рішення Рівненської міської ради на 52 сесії 6 скликання №5468 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 (квартира №1) громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в оренду для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) договір оренди земельної ділянки від 01 квітня 2003 року, укладений між Рівненською міською радою (Орендодавець) та Позивачем (Орендар) про передачу останній в оренду строком на 10 (десять) років земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 290 кв.м. закінчився і відповідач в поновленні договору оренди щодо земельної ділянки вказаного розміру позивачу відмовив. Спірна земельна ділянка перебуває у власності міської ради.

Як встановлено судом апеляційної інстанції фактично позивач оспорює рішення відповідача №5468 в частині надання третім особам в оренду земельної ділянки площею 150 кв.м за вказаною адресою за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови комунальної власності територіальної громади міста Рівного в особі Рівненської міської ради.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання представника позивача на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову від 28 липня 2015 року в даній справі (а.с.26), оскільки заборону вчинення дій щодо земельної ділянки площею 150 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (квартира 1) в м. Рівне застосовано судом після винесення відповідачем спірного рішення.

Необґрунтованими є також посилання позивача у позові на ту обставину, що на спірній земельній ділянці знаходяться об"єкти нерухомого майна, що належать позивачу на праві власності, оскільки будь-яких доказів щодо того, що саме на земельній ділянці площею 150 кв.м розташовані будівлі, що належать позивачу, останньою суду не надано.

Разом з тим, з довідки Управління Держземагенства у м.Рівному №02-1366 від 12 серпня 2013 року вбачається, що земельна ділянка, яка розташована на АДРЕСА_1, площею 0,0150 га, що пропонується до відведення в оренду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до матеріалів інвентаризації обліковується землями запасу Рівненської міської ради.

Висновком Управління містобудування та архітектури Рівненської міської ради № 01-20/931 від 05 вересня 2014 року та Висновком Управління Держземагенства у м.Рівному Рівненської області № 0-14-4181/03 від 08 вересня 2014 року погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0150 га в спільну оренду строком на 50 років громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Рівненської міської ради в АДРЕСА_1.

Наведені документи фактично вказують про відсутність обтяжень спірної земельної ділянки.

З урахуванням приписів ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб; вирішення земельних спорів та вирішення інших відносин відповідно до закону.

Відповідно до приписів ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно із ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 123 ЗК України встановлено, що передача земельних ділянок в користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання.

Водночас згідно із приписами ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у ст. 126 ЗК України.

З аналізу вказаних правових норм та з урахуванням встановлених обставин у справі можна дійти висновку, що позивач не має передбачених статтями 125, 126 Земельного кодексу України документів, що підтверджують його право користування земельною ділянкою, яка частково співпадає із наданою у користування третім особам земельною ділянкою, відтак оскаржуваним рішенням відповідача не порушуються права позивача як землекористувача.

Колегія суддів зазначає, що способи захисту прав на земельні ділянки визначені ст.152 ЗК України.

За приписами наведеної норми держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

При цьому ч. 1 ст. 6 КАС України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Із наведених норм випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, тобто у іншої особи вже виникло право на оренду чи власність на земельну ділянку. При цьому захист прав позивача має бути нерозривно пов'язаним з таким фактом, що у особи існує правовий інтерес як власника або як користувача на цю земельну ділянку.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Отже, вирішуючи публічно-правовий спір, суди повинні встановити, в чому полягає порушення прав позивача оскаржуваним актом.

Тобто, обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

З огляду на встановлені судами обставини у справі, з урахуванням того, що станом на момент прийняття спірного рішення Рівненською міською радою договір оренди земельної ділянки, укладений з позивачем закінчився, власником земельної ділянки - відповідачем у справі відмовлено ОСОБА_3 в поновленні договору оренди земельної ділянки площею 290 кв.м. та за відсутності судових спорів щодо зобов"язання відповідача укласти договір оренди спірної земельної ділянки саме з позивачем, а також системний аналіз наведених вище норм права та ст. ст. 116, 122, 123 ЗК України дає підстави вважати, що Рівненська міська рада не мала законних перешкод для виділення земельної ділянки площею 150 кв.м. іншим особам - ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "06" жовтня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" грудня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу: Рівненська міська рада Рівненської області вул. Соборна, 12-А,м.Рівне,Рівненська область,33000

4-третій особі: ОСОБА_4 - АДРЕСА_2,

5 -ОСОБА_5 - АДРЕСА_2

6- представник третьої особи - ОСОБА_9 АДРЕСА_3,