Справа № 2-а-13/2010
Суддя: Пустовар О. С.
Дата ухвалення: 2010-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Покровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-а-13/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2010 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до першого заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області ОСОБА_2, треті особи Покровська селищна рада Дніпропетровської області, відділ архітектури та містобудування Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, суд ,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до першого заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області ОСОБА_2, треті особи Покровська селищна рада Дніпропетровської області, відділ архітектури та містобудування Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зіслався на те, що постановою від 15.06.09 р., складеною відповідачем він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. та був визнаний винним у тому, що 28.03.2009 р. по вул. 40 років Жовтня смт. Покровське проводив будівництво торгового павільйону та порушив вимоги державних стандартів, норм і правил у сфері будівництва, правил забудови, вимоги п.11 та п.2.1 (а,б,в,г,д) „Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 273 від 05.12.2000 р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.2000 р. за № 945/5166, а саме будівельні роботи з будівництва торгового павільйону ведуться самовільно, без узгодженої проектної документації, без дозволу інспекції державного архітектурного контролю. Вважає, що зазначеною постановою адміністративне стягнення на нього накладено незаконно, так як відповідно до договору оренди земельної ділянки від 17.07.2000 р. Покровською селищною радою для здійснення підприємницької діяльності із надання побутових послуг з ремонту взуття позивачу надано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 100 м.кв. по вул.40 років Жовтня. Потім 10.11.2008 р. РГКП „Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро було виготовлено НОМЕР_1/08 на розміщення і будівництво обєкта для здійснення підприємницької діяльності, торгового павільйону за адресою вул.40 років Жовтня смт. Покровське, узгоджений головним архітектором Покровського району, який він отримав 16.12.2008 р. При отриманні паспорту позивач під підпис був ознайомлений із своїми обовязками. Цим же документом йому було доведено, що закінчене будівництво приймається в експлуатацію державною комісією, а контроль за виконанням проекту здійснює виконком селищної ради та відділ містобудування і архітектури. Питання щодо необхідності отримання дозволу позивачем на виконання будівельних робіт виконавчим комітетом селищної ради, відділом містобудування та архітектури не ставилося у зв`язку із тим, що відповідно до п.п. 4.9 „Положення про надання дозволу на виконання будівельних робіт затвердженого наказом Держкомбуду України №273 від 05.12.2000 р., будівництво тимчасових будівель та споруд , зведення яких не потребує виконання робіт з улаштування фундаментів, не потребує отримання дозволу на виконання будівельних робіт, що йому було розяснено у селищній раді та відділі архітектури, тому після отримання будівельного паспорту у березні 2009 р. він почав монтаж торгового павільйону. Тому вважає, що підстав щодо накладення на нього адміністративного стягнення не було та просить позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував повністю, пояснивши суду, що 28.05.2009 р. на підставі наказу інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Дніпропетровській області від 19.05.2009 р. № 232 головним державним інспектором Синельниківського регіонального відділу інспекції державного архітектурно - будівельного контролю було проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства по будівництву обєкта, розташованого по вул. 40 років Жовтня смт. Покровське Дніпропетровської області, якою було встановлено факт самовільного будівництва торгового павільйону без узгодженої проектної документації, без дозволу на виконання будівельних робіт. За фактом встановленого правопорушення було складено протокол про адміністративне правопорушення та 12.06.2009 р. першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. відносно позивача. Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи Покровської селищної ради суду пояснив, що позивачем зведено тимчасову будівлю, тому відділ архітектури та будівництва не повинен видавати дозвіл, дозвіл видано селищною радою.

Представник третьої особи відділу архітектури та містобудування Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області суду пояснив, що позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, так як у нього були оформлені всі документи на будування.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 дали суду аналогічні пояснення, що вони заливали площадку ОСОБА_1 під магазин згідно проекту.

Заслухавши позивача, відповідача, представників третіх осіб, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.І ст.18 КАС України (із змінами згідно Закону № 808-VІ від 25.12.2008р.) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою, в компетенції якої було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання за неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Так, судом достовірно встановлено, що 15.06.2009 р. першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області ОСОБА_2, було винесено постанову № 44/09 про притягнення до адміністративної відповідальності в вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за порушення ст.97 КупАП України, а саме, інспектор встановив, що позивачем будівельні роботи з будівництва торгового павільйону ведуться самовільно, без узгодженої проектної документації, без дозволу інспекції державного архітектурного контролю (а.с. 5).

Так, статтею 97 КупАП України передбачена адміністративна відповідальність громадян та посадових осіб за самочинне будівництво будівель або споруд, а також самочинну зміну архітектурного виду будівель або споруд при їх експлуатації.

Будівництво підприємствами, закладами, громадянами жилих будинків, інших будівель та споруд повинно бути забезпечено необхідною дозвільною документацією та вестись згідно встановлених правил забудови, які містяться в Земельному кодексі України, постановах Кабінету Міністрів, Законах України „Про основи містобудування", „Про планування та забудову територій, „Про місцеве самоврядування в Україні та других нормативно-правових актах. Недотримання вимог дозвільної системи та других вимог законодавства при здійсненні будівництва створює склад правопорушення, передбачений ст.97 КупАП.

Так, згідно ч.І ст.367 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, якщо воно було здійснене: а), на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; б), без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; в), будівництво було здійснене з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, позивачу відповідно до договору оренди від 17.07.2000 р. Покровською селищною радою для здійснення підприємницької діяльності із надання побутових послуг з ремонту взуття надано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 100 м.кв. по вул. 40 років Жовтня смт. Покровське.

Рішенням виконавчого комітету Покровської селищної ради № 188 від 17.07.2008 р. ОСОБА_1 було надано дозвіл на розміщення торгового павільйону з полегшених конструкцій без влаштування масивних заглиблених фундаментів в смт. Покровське, вул. 40 років Жовтня при умові виконання робіт згідно технічного паспорту.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про основи містобудування забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою в порядку, передбаченому законом та після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, отримання дозволу на проведення будівельних робіт є передумовою виникнення права на забудову.

Необхідність отримання дозволу на будівництво безпосередньо передбачена ч.2 ст.18 Закону України „Про основи містобудування від 16.11.1992 р., відповідно до якої будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад ( або відповідних виконавчих комітетів у разі делегування їм таких повноважень). Надання радами дозволу на будівництво обєктів усіх форм власності здійснюється в межах повноважень, визначених п.9 ст.31 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 р.

Статтею 24 Закону України „Про планування та забудову територій також передбачено, що фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво обєктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобовязані отримати від виконавчих органів відповідних рад, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво обєкта містобудування. У разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об`єкту містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього обєкта. Дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно- вишукувальних робіт на отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку визначеному цим законом. Крім того, в цій же ст. 24 Закону України „Про планування та забудову територій зазначено, що дозвіл на будівництво обєкта містобудування не дає права на початок виконання будівельних робіт без одержання відповідного дозволу місцевої інспекції державного архітектурно - будівельного контролю.

Згідно ст.29 цього ж Закону дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення обєкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Ця вимога Закону, як встановлено в судовому засіданні, позивачем не виконана. Таким чином, здійснення будівництва без дотримання порядку, визначеного законодавством України, може бути підставою для визнання такого будівництва здійсненим самочинно. Оскільки позивач не отримав дозволу інспекції ДАБК, суд приходить до висновку, що його будівництво являється самочинним, одного дозволу виконкому селищної ради згідно діючого законодавства недостатньо для початку любого будівництва. Тому виявивши порушення законодавства, представник інспекції ДАБК в межах своєї компетенції правомірно виніс спочатку припис, потім склав протокол про адміністративне правопорушення та наклав штраф в розмірі, вказаному в позові, основуючись на тому, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.97 КУпАП. При накладенні адміністративного стягнення, суд вважає, взяті до уваги обставини самого правопорушення, особу правопорушника, а також її матеріальне становище. Дії представника інспекції відповідають «Положенню про держаний архітектурно-будівельний контроль».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4,6,10,11,86,104,158,160,162.,163 КАС України, ст.97 КУпАП України, ст.42 Земельного кодексу України, ст.ст.18, 22 Закону України «Про основи містобудування», ст.ст.24,29 Закону України «Про планування і забудову територій», Положенням «Про надання дозволу на виконання будівельних робіт» суд ,-

постановив :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до першого заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області ОСОБА_2, треті особи Покровська селищна рада Дніпропетровської області, відділ архітектури та містобудування Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі відмовити в повному обсязі.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Пустовар