Справа № 821/3754/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

821/3754/15-а

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_______________________________________________________________________________

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 грудня 2015 р.

м. Херсон

Справа № 821/3754/15-а

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 104, 105, 106 КАС України за адміністративним позовом Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тритон" про стягнення податкового боргу,

встановив:

Крім того, позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, мотивуючи вказану вимогу, тим, що ДПІ у м.Херсоні є неприбутковою установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, однак кошти на справляння судового збору державним бюджетом не передбачені, що унеможливлює сплату судового збору.

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи, встановлено, що він не відповідає вимогам ст. 106 КАС України.

Так, за приписами ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позивач не надав суду квитанцію про сплату судового збору, виклавши у позові вимогу про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Стосовно вказаної заяви суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 88 КАС України та ч.1 ст.8 Закону України “Про судовий збір” суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Із клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору не вбачається підстав для застосування положень ч. 1 ст. 88 КАС України, оскільки, як випливає зі змісту позову та наданої довідки №3611/10/21-10-05-09 Генічеська ОДПІ є неприбутковою установою та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а згідно кошторису на 2015 р. кошти за КЕКВ 2800 "Інші видатки" за вересень-грудень 2015 р. відсутні, що унеможливлює сплату судового збору. При цьому з наданих позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин можливості внесення змін до кошторису та надходження коштів у розмірі, що дасть змогу сплатити судовий збір.

Крім того, зі змісту клопотання не вбачається, що наведені у ньому підстави є достатніми для його задоволення. Обмежене фінансування бюджетної установи не може бути підставою для її звільнення від сплати судового збору, встановленого законом. Аналогічна позиція висвітлена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2.

Відповідно до вище зазначеної постанови від 23 січня 2015 року № 2 обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені вимог до позовної заяви, як до способу звернення до суду.

Так, вимоги до позовної заяви закріплені в ст. 106 КАС України, частиною третьою якої передбачено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до положень ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Так, згідно ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень встановлено судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, позивач не додав до адміністративного позову документ про сплату судового збору в сумі 1218,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги положення процесуального законодавства щодо вимог до позовної заяви, а також вимоги Закону України "Про судовий збір", суд вважає, що у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Таким чином, даний адміністративний позов відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме: для надання документу про сплату судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 108 КАС України,

ухвалив:

Клопотання про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 23 грудня 2015 р.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 821/3754/15-а та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.