Справа № 820/9642/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

08 грудня 2015 р. Справа № 820/9642/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участю представника позивача - Тютюнник О.А.,

представника відповідача - Бирки Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_3 за результатами якої складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 30.01.2014 року №31/17-; скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.02.2014 року № прийняте Богодухівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що про винесення спірного податкового повідомлення-рішення стало відомо тільки після відкриття виконавчого провадження у справі №820/17679/14 за позовом Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу, за яким з ОСОБА_3 стягнуто податковий борг у розмірі 7540,01 грн. Крім того, ОСОБА_3 зазначено, що підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 13.02.2014 року № слугували висновки контролюючого органу викладені в акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 30.01.2014 року №31/17-. Контролюючим органом не додержано порядку проведення зазначеної перевірки та не направлено позивачу наказ на проведення перевірки.

Відповідач, Богодухівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував, та зазначив, що перевіркою встановлено, що позивачем отримано дохід в 2013 році у вигляді додаткового блага (ознака доходу "126"), а саме анулювання (прощення) боргу. Позивачем в супереч діючому законодавству не подано до податкового органу податкову декларацію та не задекларовано отриманий дохід у вигляді негрошового блага. У зв'язку із встановленими обставинами відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.02.2014 року, яким збільшено грошове зобов'язання на суму 7540,01 грн.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що контролюючим органом на адресу позивача направлено повідомлення №423/10/20-04-17 від 15.08.2013 року про необхідність прибуття до податкового органу 20.08.2013 року на підставі п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України з питань декларування доходу у розмірі 35789 грн отриманого у 2011 році від ПУАТ "Фідобанк". Зазначене повідомлення ОСОБА_3 не отримано та до контролюючого органу повернувся конверт із документами з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 49).

Листом від 09.09.2013 року №5-1-2/3524 за підписом голови правління ПУАТ "ФІДОБАНК" повідомлено Богодухівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Харківській області про нарахування та відображення доходу у вигляді додаткового блага в податковому розрахунку за формою 1-ДФ ОСОБА_3 в розмірі 35789,49 грн як прощена заборгованість по кредитному договору №190-п/06 від 27.04.2006 року на підставі додаткової угоди №3 від 21.10.2011 року.

Крім того, ПУАТ "ФІДОБАНК" повідомлено про прощення боргу ОСОБА_3 в порядку ст. 605 Цивільного кодексу України та сторонами узгоджено необхідність подання на підставі абз. "д" п.п.164.2.17 ст. 164 розділу IV Податкового кодексу України про необхідність самостійної сплати податку з доходів фізичних осіб з анульованого боргу та відображення суми боргу у річній податковій декларації про доходи (а.с. 52).

Листом від 27.09.2013 року №851/10/20-04-17-01 керівника ПП "Ілант", за місцем роботи ОСОБА_3, окремо повідомлено про необхідність подання працівником ПП "Ілант" ОСОБА_3 податкової декларації, відображення отриманого доходу та прибуття ОСОБА_3 до контролюючого органу. Окремо контролюючим органом повідомлено, що у разі неприбуття ОСОБА_3 на виклик фахівцями Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на підставі пп.78.1. та пп.78.1.2 п. 78.1 ст. 78 та ст. 79 Податкового кодексу України буде ініційовано проведення перевірки фізичної особи, а також буде самостійно визначено розмір грошового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету. Про отримання листа 02.10.2013 року свідчить підпис особи на копії листа, що міститься в матеріалах справи. Зазначена обставина позивачем підтверджується (а.с. 50).

Вище зазначений лист направлено разом із повідомленням від 27.09.2013 року №850/10/20-04-17 (а.с. 51).

На підставі наказу від 28.01.2014 року №32 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки" за підписом в.о. начальника Богодухівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області призначено організувати перевірку фізичної особи ОСОБА_3 (а.с. 53).

Матеріали справи містять докази направлення та отримання наказу позивачем (а.с. 54).

Судом встановлено, що фахівцями Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 30.01.2014 року №31/17- "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1" (а.с. 55-57).

Відповідно до висновків акту від 30.01.2014 року №31/17- контролюючим органом встановлено порушення п.п.49.18.4, п.49.18. ст.49 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.10 року; ст. 179 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.10 року; 164.2.17 «д» п, 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.10 року та донараховано податку на доходи фізичних осіб.

Матеріали справи містять докази направлення акту від 30.01.2014 року №31/17- на адресу позивача.

На підставі висновків викладених в акті перевірки та наявного в матеріалах справи розрахунку податкового зобов'язання та штрафних санкцій платника податку фізичної особи ОСОБА_3 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 13.02.2014 року №000301701, яким збільшено податкове зобов'язання позивача за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування за основним платежем 5896,01 грн та штрафними (фінансовими) санкціями 1644 грн (а.с. 60).

Матеріали справи містять докази направлення податкового повідомлення-рішення від 13.02.2014 року №000301701.

Суд зазначає, що відповідно до п. 36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Так, згідно з п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. При цьому відповідно до п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст.49 податкова декларація для платників податку на доходи фізичних осіб подається до 1 травня року.

Відповідно до приписів п.п. 163.1.1 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з абз. "д" п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.64 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відповідно до визначення, наданого у п.п.14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Суд зазначає, що відповідно до п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Суд зазначає, що факт збільшення активів платника податку для включення спрощеної суми боргу як додаткового блага до оподатковуваного доходу, нормами податкового законодавства не обумовлено. Умовою для такого включення є факт отримання додаткового блага у конкретно передбачений спосіб у вигляді анульованого (прощеного) боргу кредитором та включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку звітного періоду.

Враховуючи, що нормами податкового законодавства прямо передбачено випадок, коли до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку у вигляді анульованого (прощеного) боргу як додаткове благо, тому у платника податків ОСОБА_3 згідно з п.176.1 ст. 176, 167.1, 167.2 ст.167 Податкового кодексу України, виникає обов'язок по сплаті податку з доходів фізичних осіб.

Таким чином, у разі якщо кредитор (банк) з урахуванням вимог п.п. "д" п.п.164.2.17, п.164.2, ст.164 Податкового кодексу України анулює (прощає) суму боргу платника податку за кредитним договором, слід вважати що такий кредитор надав (виплатив) платнику податку дохід у вигляді додаткового блага. При цьому дохід у вигляді суми анульованого боргу, наданий платнику податку, кредитор (банк) має відобразити у податковій звітності за підсумками звітного періоду, в якому було нараховано такий дохід, а платник податку зобов'язаний подати річну Податкову декларацію до контролюючого органу за місцем податкової адреси, відобразити у ній такий дохід і самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити зазначену суму податкового зобов'язання.

Суд зазначає, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником позивача під час судового розгляду справи надавались пояснення під час, яких зазначено, що позивач звертався до податкового органу після отримання повідомлення за місцем роботи, його було сповіщено про отримання листа від ПУАТ "ФІДОБАНК", проте позивачем не укладались договори з ПУАТ "ФІДОБАНК", у зв'язку з чим відсутні були підстави для сплати податкового зобов'язання.

Проте під час судового розгляду також було повідомлено представником позивача, що кредитний договір ОСОБА_3 укладено з ПАТ "СЕБ Банк", пізніше ОСОБА_3 дізнався про зміну назви кредитора на ПАТ "ФІДОБАНК".

Представником позивача також наголошено, що у позивача відсутній обов'язок сплати нарахованого податковим органом зобов'язання, оскільки позивачем не отримано наказ від 28.01.2014 року №32 про проведення перевірки, акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 30.01.2014 року №31/17- та податкове повідомлення-рішення від 13.02.2014 року №000301701, а отже контролюючим органом вчинено неправомірні дії щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_3 за результатами якої складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 30.01.2014 року №31/17-.

Окремо суд зазначає, що а ні позивачем, а ні представником позивача не надано до суду доказів на спростування висновків контролюючого органу, викладених в акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 30.01.2014 року №31/17-, тобто подання позивачем на виконання вимог податкового законодавства податкової декларації та сплати податкового зобов'язання у зв'язку з отриманням доходу у вигляді додаткового блага.

Наявні в матеріалах справи листи та відповіді Поштампту не спростовують наявних в матеріалах справи доказів направлення та вручення податковим органом документів та обов'язку позивача сплати податкового зобов'язання оскільки позивача було повідомлено кредитом про необхідність подання податкової декларації та самостійної сплати податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування.

Судом витребувались в представника позивача докази на підтвердження правової позиції викладеної в позовній заяві, а саме докази сплати за кредитним договором №190-п/06 від 27.04.2006 року та сам договір, проте позивачем у наданих письмових поясненнях зазначено, що вони відсутні у позивача через сплив тривалого часу, проте матеріали справи містять додаткову угоду №2 від 24.05.2011 року до договору кредиту №190-п/06 від 27.04.2006 року, згідно з якою сторонами погоджено анулювання суми пені, що розрахована на дату підписання додаткової угоди.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем в порушення норм податкового законодавства не подано у встановлені законодавством терміни податкову декларацію та не задекларовано отриманий дохід.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи державної влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому «на підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України, та зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен вчиняти дії. не виходячи за межі прав га обов'язків, встановлених відповідним законом.

«У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дій. і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

З врахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_3 до Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П ОС Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 14 грудня 2015 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.