Справа № 710/2237/15-а
Суддя: Побережна Н. П.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 710/2237/15-а
Провадження № 2-а/710/80/2015
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2015 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання - Кавун Т.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до Сигнаївської сільської ради

про визнання незаконним та скасування рішення Сигнаївської сільської ради №52-3.3/VI від 14.08.2015, зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди-

ВСТАНОВИВ:

26.10.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Сигнаївської сільської ради №49-2/VI від 10.09.2015 року, як таке, що суперечить Конституції України, не відповідає вимогам Закону та порушує охоронювані Законом інтереси позивача; зобовязати Сигнаївську сільську раду надати згоду щодо виділення земельної ділянки з інформацією про існуючий стан земельної ділянки, стягнути з Сигнаївської сільської ради моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень на користь позивача.

Представник позивача свій позов мотивує тим, що 22.05.2015 року позивач, який є учасником АТО, звернувся з письмовими клопотаннями до голови Сигнаївської сільської ради з проханням надати висновок щодо надання земельної ділянки для ведення особистого сільського господарства з інформацією про існуючий стан земельної ділянки, що знаходиться в адміністративних межах Сигнаївської сільської ради, та 18.09.2015 року отримав рішення №52-3.3/VI від 14.08.2015 року, згідно з яким позивачу було відмовлено у наданні згоди на отримання у власність земельної ділянки, так як сільська рада вирішила надавати земельні ділянки у власність виключно військовослужбовцям, призваним по мобілізації, які на час мобілізації були зареєстровані на території Сигнаївської сільської ради. Позивач вважає, що рішення від 14.08.2015 порушує його права та ст.24 Конституції України. В звязку з чим позивачеві була завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях. Тому він вимушений був звернутися до суду.

У судове засідання представник позивача зявився, позов підтримав повністю, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представники відповідача у судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечували, мотивуючи тим, що розпорядником земель сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Сигнаївської сільської ради є Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, тож в розпорядженні Сигнаївської сільської ради ці земельні ділянки відсутні. Також, приймаючи дане рішення, Сигнаївська сільська рада діяла виключно в інтересах територіальної громади с. Сигнаївка, а отже вимог закону не порушила. Крім того, представники відповідача вказували, що Шполянським районним судом Черкаської області розглядається справа за позовом позивача з аналогічними позовними вимогами лише до іншої сільської ради. Рішення сільської ради ніяким чином не завдало моральної шкоди позивачеві.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції (а.с.14), та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.12).

21.05.2015 і 22.05.2015 позивач надав заяву та клопотання до голови Сигнаївської сільської ради Шполянського району Черкаської області з проханням надати висновок (згоду) сільської ради щодо надання земельної ділянки в розмірі 2 га для ведення особистого селянського господарства з інформацією про існуючий стан земельної ділянки, що знаходиться в адміністративних межах Сигнаївської сільської ради (а.с.8, 11).

14.08.2015 Сигнаївською сільською радою Шполянського району Черкаської області прийняте рішення №52-3.3/VI «Про розгляд заяв гр.ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_4 щодо надання документації по наданню земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», розглянувши заяву ОСОБА_4, сесія сільської ради вирішила «надати дозвіл сільському голові, на період мобілізації та проведення Антитерористичної операції, надавати документацію сільської ради для надання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства виключно військовослужбовцям призваним по мобілізації, які до призову були зареєстровані на території Сигнаївської сільської ради» (а.с.7).

У відповіді Сигнаївської сільської ради від 18.08.2015 №195 «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_4А.», позивачу було рекомендовано звернутися до Сигнаївської сільської ради після завершення мобілізації та антитерористичної операції або в даний час до іншої сільської або міської ради (а.с.9)

Згідно з п.14 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надається першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з п. «а» ч.3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (ст. 121 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 6, 7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частинами 1, 2 статті 83 ЗК України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом (ч.1, 2 ст.84 ЗК України).

Згідно з ч.1 ,4 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким органом згідно Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 (далі - Положення), є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) та її територіальні підрозділи (п.1, пп.31 п.3 Положення). На території Черкаської області це Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області, відповідно до пп.10 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 №19.

Відповідно до Наказу Держгеокадастру від 04.06.2015 року №95 «Про деякі питання взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру/Держземагенства під час розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності» (чинному на час виникнення правовідносин) у разі звернення до відповідного територіального органу Держгеокадастру громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення, з клопотанням та відповідними документами, зазначеними в ст. 118 ЗК України, відповідним територіальним органом у строк, що не перевищує двох днів, надсилається запит органу місцевого самоврядування (сільській, селищній, міській раді) за місцем розташування земельної ділянки з проханням висловити позицію щодо можливості передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на безконкурентних засадах). У запиті зазначаються підстави відмови у наданні земельної ділянки (частина сьома статті 118, частина третя статті 123 Кодексу), а також прохання перевірити бажане місце розташування земельної ділянки на відповідність затвердженому генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній і землевпорядній документації, розробленій на місцевому рівні, якими обґрунтовуються довгострокові стратегії планування та забудови території населеного пункту і розвитку відповідної територіальної громади. До запиту додаються клопотання та викопіювання з індексної кадастрової карти.

Таким чином, позивач мав звернутися до відповідного територіального відділу Держгеокадастру з клопотанням про надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, та надати документи згідно ст. 118 ЗК України.

Отже, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населеного пункту, є державною власністю, розпорядження якими здійснюють Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) та її територіальні підрозділи.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів, що має повноваження на надання згоди про відведення земельних ділянок із земель державної власності, і як наслідок відповідач не довів правомірність винесення рішення Сигнаївської сільської ради Шполянського району Черкаської області №52-3.3/VI від 14.08.2015.

А тому суд вважає, що рішення Сигнаївської сільської ради Шполянського району Черкаської області №52-3.3/VI від 14.08.2015року є незаконним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобовязання Сигнаївської сільської ради щодо надання інформації про існуючий стан земельної ділянки, то суд вважає, що такі вимоги не належать до задоволення, оскільки відповідно до ст.36 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, оприлюднюються відомості Державного земельного кадастру про: а) межі адміністративно-територіальних одиниць; б) кадастрові номери земельних ділянок; в) межі земельних ділянок; г) цільове призначення земельних ділянок; ґ) розподіл земель між власниками і користувачами (форма власності, вид речового права); д) обмеження у використанні земель та земельних ділянок; е) зведені дані кількісного та якісного обліку земель; є) нормативну грошову оцінку земель та земельних ділянок; ж) земельні угіддя; з) частини земельної ділянки, на які поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; и) координати поворотних точок меж об'єктів кадастру; і) бонітування ґрунтів; ї) інші відомості про земельні ділянки, передбачені статтею 15 та частиною другою статті 30 цього Закону. Технологічні та програмні засоби, необхідні для оприлюднення відомостей Державного земельного кадастру, повинні забезпечувати юридичним та фізичним особам можливість анонімного перегляду, копіювання та роздрукування інформації, яка відповідно до цієї статті надається безоплатно, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, цілодобово, без обмежень. Перегляд, копіювання та роздрукування інформації, зазначеної у пункті "ї" частини першої цієї статті, здійснюються за умови ідентифікації особи (фізичної або юридичної), яка отримує доступ до інформації, з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи. Пошук, перегляд, копіювання та роздрукування відомостей Державного земельного кадастру, оприлюднених на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, зазначених у пунктах "а" - "е", "ї" частини першої цієї статті, здійснюються безоплатно, а відомостей, зазначених у пунктах "є" - "і" частини першої цієї статті, - за плату, розміри якої встановлюються Кабінетом Міністрів України. Тобто, позивачі мають можливість отримати всі необхідні дані в порядку, визначеному Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Відносно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд вважає, що такі не належать до задоволення на підставі наступного.

Згідно з ч.2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування» шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

Судом зясовано, що рішення Сигнаївської сільської ради Шполянського району жодним чином не впливає в даному випадку на права позивача і як наслідок не може завдавати моральної шкоди позивачу, оскільки розпорядження земельними ділянками за межами населеного пункту належить до повноважень Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, згода сільської ради, в тому числі і відмова щодо виділення земельної ділянки із земель державної власності, не передбачена чинним ЗК України та Законом України «Про місцеве самоврядування».

На підставі ст.ст. 4, 6, 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст.83, 84, 116, 118, 122 ЗК України, ст.77 Закону України «Про місцеве самоврядування», керуючись ст.ст. 2,7-12, 17,21, 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 186 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Рішення Сигнаївської сільської ради Шполянського району Черкаської області №52-3.3/VI від 14.08.2015 року визнати незаконним та скасувати.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлений 11.12.2015 року.

Суддя Н.П. Побережна