Справа № 809/1445/15
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Справа № 876/5933/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в особі державного виконавця Демяніва П.Б. на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року в адміністративній справі № 809/1445/15 за позовом Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в особі державного виконавця Демяніва П.Б. про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року Хриплинська сільська рада Івано-Франківської області (надалі Хриплинська СР) звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції (надалі відділ ДВС Івано-Франківського МУЮ) ОСОБА_2 і скасувати постанову про накладення штрафу за невиконання судового рішення від 24.03.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що питання погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки належить до виключної компетенції сесії сільської ради, яка 27 лютого 2015 року розглянула вимогу державного виконавця №-В9 1774 від 06.02.2015 року і відмовила у погодженні такої документації ОСОБА_3 Вказане рішення останній вправі оскаржити у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідачем порушено порядок і процедуру накладення штрафу за невиконання судового рішення, а оскаржувана постанова прийнята поза межами компетенції відповідача.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржив відповідач, який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи, при неповному зясуванні, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права. Тому просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що при накладенні штрафу на позивача відповідач діяв у межах компетенції, відповідно до норм законодавства та з урахуванням того, що позивач не виконав судове рішення.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, на виконанні відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ, у головного державного виконавця Демяніва П.Б. перебуває виконавче провадження № 46069153 по виконанню виконавчого листа № 344/577/2014, виданого 11 грудня 2014 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування пункту 15 рішення Хриплинської СР № 9-14/2013 від 04.01.2013 року про відмову ОСОБА_3 в погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,2353 га по вул.Торговельній, 11, в с.Хриплин Івано-Франківської міської ради в натурі та зобовязан-ня Хриплинської СР погодити технічну документацію на цю земельну ділянку.

Виконавчий лист виданий на підставі рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2014 року в цивільній справі № 344/577/14-ц, провадження № 22ц/779/2278/2014.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Оскільки відповідачем порушено процедуру притягнення позивача до відповідальності за невиконання вимог державного виконавця, рішення про накладення штрафу ухвалене поза межами компетенції державного виконавця.

Проте, на переконання колегії суддів апеляційного суду, такий висновок не грунтується на привильному застосуванні норм права з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Частиною першою статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Вказана норма кореспондується із приписами частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Такий порядок встановлено, зокрема, нормою статті 383 Цивільного-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (надалі ЦПК України), відповідно до якої учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, спори з приводу виконання рішень, ухвалених відповідно до правил ЦПК України, підлягають розгляду відповідним місцевим загальним судом за правилами цього Кодексу.

Вказаний висновок суду апеляційної інстанції відповідає позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 30 червня 2015 року (справа № 21-278а15), та судовій практиці (зокрема, ухвала ВАС України від 27 жовтня 2015 року за № К/800/47819/14).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справа підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Тому, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у даній справі закриттю, оскільки спір підлягає вирішенню загальним місцевим судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 4 частини першої статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.4, 203 ч.1, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в особі державного виконавця Демяніва П.Б. задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року в адміністративній справі № 809/1445/15 скасувати.

Провадження у справі за позовом Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в особі державного виконавця Демяніва П.Б. про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення закрити.

Розяснити Хриплинській сільській раді Івано-Франківської міської ради, що за вирішенням даного спору вона має право звернутися до місцевого загального суду в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_4

Ухвала в повному обсязі складена 30 листопада 2015 року.