Справа № 465/7208/15-а
Суддя: Масендич В. В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

08.12.2015 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова, про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії, зобовязання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова, про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії, зобовязання до вчинення дій, де вказує, що вона працювала в органах Міндоходів України на різних посадах з 03.01.1994р. по 03.01.2011р. Стаж роботи на посадах державного службовця 17 років. В 2011р. після виходу на пенсію позивачу було призначено пенсію, при обчисленні якої не було враховано всіх виплат, що входять до складу заробітної плати і на які було нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. 18.09.2015р. позивач звернулась із заявою до відповідача з проханням здійснити їй перерахунок пенсії відповідно до Законодавства України, проте 26.09.2015р. позивачем було отримано листа УПФУ у Франківському районі м. Львова, в якому вказано, що в органів Пенсійного фонду відсутні будь-які правові підстави для позитивного вирішення порушеного нею у зверненні питання. При цьому відповідач посилається на те, що відповідно до Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» не вносились зміни щодо розширення переліку складових заробітної плати державного службовця, які враховуються для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Таким чином відповідач дійшов висновку, що розмір пенсії державного службовця обчислено з дотриманням вимог чинного законодавства, згідно поданих позивачем документів. Внаслідок таких дій відповідача суму належної позивачу щомісячної пенсійної виплати було визначено без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення (10777,54грн.), соціально-побутової допомоги (6711,84грн.), індексації заробітної плати (6414,57грн.), що є складовими заробітної плати і на які нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок. Таким чином, позивач вважає, що такими діями відповідача її обмежено в реалізації права на отримання пенсії в розмірі, що визначається з усіх виплат, які входять до складу заробітної плати і на які нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок. ОСОБА_1 вважає, що дії відповідача в частині застосування при проведенні щодо неї перерахунку суми щомісячної пенсійної виплати положень законодавства чинного станом на вересень 2015р. є незаконними, оскільки за змістом ст.. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% плюс 1% за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в даному випадку 87%. Окрім того, позивач зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця. Позивач посилається на ч.1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у відповідності з якою до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу)), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Також позивач посилається на ст.. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування. Отже, за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Враховуючи вищенаведене, позивач просить позов задоволити.

У судовому засіданні позивач просила позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання подав заперечення на позов, в яких посилається на те, що відповідно до ст.. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% від їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,- у розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Відповідно до ч.2 ст. 33 вказаного Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Заробітна плата для призначення пенсії визначається відповідно до п.3 полстанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», зокрема посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначення пенсії враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

При призначенні пенсії до заробітку для обчислення пенсії матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань не включаються, оскільки є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» та п.4 Постанови КМУ №865 від 31.05.2000р. окрім того, відповідач посилається на ст.1 закону України «про індексацію грошових доходів населення» відповідно до якого індексація грошових доходів встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг. Індексація грошових доходів не передбачена ст.. 33 Закону України «Про державну службу» як складова зарплати державного службовця. Тому індексація не враховується під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 вказаного Закону. Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсій. Перерахунок пенсії проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова з 02.01.2011р. Розпорядження пенсії не оскаржувалось позивачем. Оскільки відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом України і станом на сьогоднішній день жодних постанов про підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям урядом не прийнято, відповідно відсутні підстави для перерахунку пенсії. Враховуючи вищенаведене, відповідач просить відмовити в позові.

Крім цього відповідачем направлено на адресу суду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, посилаючись на те, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова з 02.01.2011р., розпорядження про призначення пенсії не оскаржувалось позивачем. Таким чином, відповідач посилаючись на ч.2 ст.99 та ч.1 ст. 100 КАС України, вважає, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач 18.09.2015р. звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова з проханням здійснити їй перерахунок пенсій у відповідності до Законодавства України (8 а.с.) та 26.09.2015р. отримала лист від УПФУ у Франківському районі м. Львова про відмову у задоволенні її звернення з підстав відсутності будь-яких правових підстав для позитивного вирішення порушеного нею питання (12-13 а.с.)

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач дізналася про порушення своїх прав з моменту отримання листа Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова 26.09.2015р., а отже шестимісячний строк звернення до адміністративного суду нею не порушений у відповідності до ч.2 ст.99 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.З КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб»єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачається здійснення адміністративного судочинства відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова з 02.01.2006 року як одержувач пенсії за віком, що призначена згідно Закону України «Про державну службу», що підтверджується листом УПФУ у Франківському районі м. Львова №150-к/8 від 24.09.2015р. (12-13 а.с.)

Довідкою від 09.09.2015р. №11855/10/13-04-05-00-26/191, виданою Державною податковою інспекцією в Галицькому районі м. Львова, підтверджено виплату позивачу суми надбавки та премії та інші виплати за період роботи з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року. На всі виплати, включені в довідці, нараховувалися страхові внески (а.с.9-11).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року справа N 1-7/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Зважаючи на викладене вище, суд застосовує норми Законів, які діяли на момент виникнення спірних відносин. Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-ХІІ), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 цього ж Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 7 ст. 33 Закону № 3723-ХІІ, державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Відповідно до статті 2 Закону № 108/95-ВР, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону видно, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивачки повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 66 Закону України від 05.11.1991 року "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Частиною 4 статті 45 Закону № 1058-ІV передбачено, що перерахунок пенсії проводиться у такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано пенсіонером після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідні документи про заробітну плату позивач надала до відповідача разом із заявою про перерахунок пенсії 18.09.2015 року.

На підставі ст. 94 КАС України суд вважає можливим віднести судові витрати за рахунок держави, оскільки УПФУ є бюджетною організацією.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 10, 11, 69, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про відмову ОСОБА_1 Амброзіївній в перерахунку пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок №11855/10/13-04-05-00-26/191 від 09.09.2015р., виданої ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова провести щодо ОСОБА_1, перерахунок пенсії з дати призначення, з 04.01.2011року на підставі довідки про складові заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок №11855/10/13-04-05-00-26/191 від 09.09.2015р., виданої ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд міста Львова.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у письмовій формі протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя В.В. Масендич