Справа № П/811/2778/15
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року Справа № П/811/2778/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В. розглянувши адміністративну справу

за позовом: Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області

до відповідача: Державного підприємства Маловиківський спиртовий завод

про стягнення заборгованості,

Державна фінансова інспекція в Кіровоградській області звернулась з позовом до Державного підприємства Маловиківський спиртовий завод про стягнення в дохід державного бюджету коштів в сумі 129640,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що Ульяновська центральна районна лікарня не виконала вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань, а відтак просить суд стягнути з відповідача в дохід державного бюджету завдані збитки в розмірі 129640,00 грн.

Відповідачем до суду подано заперечення, відповідно до змісту якого позов ним в повному обсязі не визнається, оскільки позовні вимоги Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області, на думку відповідача, є надуманими та незаконними, такими, що не відповідають дійсним обставинам, а тому задоволенню не підлягають.

Представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.249). Представник позивача проти даного клопотання не заперечував та погодив його письмово (а.с249).

Розгляд справи проведено без участі сторін.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін на попередніх судових засіданнях, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області відповідно до ухвал слідчого судді Леннінського районного суду м. Кіровоград від 29.09.2014 року і 20.10.2014 року по справі №405/8765/14-к 1-кс/405/2575/14 та постанови старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 від 24.09.2014 року проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Маловисківський спиртовий завод» за період з 01.01.2013 р. по 01.08.2014 р., за результатами якої складено акт №07-09/114 від 04.11.2014 р. (далі за текстом - акт ревізії) (а.с.20-22).

05.12.2014 р. державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області винесено вимогу №11-07-14-14/7082 про усунення порушень виявлених ревізією, згідно з якою позивач, зокрема, вимагає від відповідача усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані цими порушеннями (а.с.18-19).

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення), Інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Інспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Інспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Інспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Відповідно до ст.2 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні від 26.01.1993 р. № 2939-ХІІ (надалі Закон № 2939) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю субєктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Пункт 1 ст. 10 Закону № 2939 визначає право перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).

Відповідно до п.46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р. №550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Згідно п.8 ст.10 Закону № 2939 органу державного фінансового контролю надається право у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Щодо стягнення збитків загальною сумою 108090,00 грн.

Так інспекцією в акті ревізії вказано, що в порушення вимог статей 74 і 75 Господарського кодексу України, п.2 Порядку списання об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 р. №1314, де зазначено, що списання основних засобів повинне здійснюватися за умови одержання згоди від органу управління майном, та пунктів 3.6 і 3.8 Статуту Заводу, які містять аналогічні норми, без одержання дозволів від органу управління майном (Міністерство аграрної політики і продовольства України) списано 229 об'єктів необоротних активів загальною залишковою вартістю 108090,00 грн., чим було нанесено матеріальну шкоду державному підприємству (а.с.20-22).

В п.2.1 листа-вимоги №11-07-14-14/7082 05.12.2014 року про усунення порушень виявлених ревізією від відповідача вимагалось:

- встановити винних осіб в допущенні порушення і стягнути з них у порядку, встановленому чинним законодавством, кошти на загальну суму 108090,00 грн.;

- в подальшому при списанні необоротних активів дотримуватись вимог статей 74 і 75 Господарського кодексу України, Порядку №1314 та пунктів 3.6 і 3.8 Статуту підприємства (а.с.18-19).

Відповідач, в поданих до суду запереченнях зазначив, що не порушував норм чинного законодавства, оскільки списання з балансу ДП «Маловисківський спиртовий завод» 228 необоротних активів відбувалося на підставі наказів по підприємству зі складанням актів на списання основних засобів типової форми № 03-3, відповідно до Порядку № 1314 (а.с.117-121).

Згідно витягу з додатку №12 до акту ревізії від 14.11.2014 року №07-09/114 судом встановлено, що останнім були списанні наступні необоротні активи:

- за 2013 рік (вентилятор витяжний, залишкова вартість на дату списання за даними обліку становить 13,68 грн.; верстат токарний С-11МВ 187,10 грн., верстат фрезерний 6-Н-81а 21,37 грн., газгольдер 37,87 грн., датчик 13ТД (ОВ) 10,37 грн., електроконтактний манометр ЕКМ-1У (ОВ) 10,91 грн., електроконтактний манометр ЕКМ-1У (ЦХПД) 1091 грн., електроталь 2 шт. 1324,57 грн., компресор УВЖС 160,86 грн., манометр МП4-У 15 шт. (АВ) 92,23 грн., манометр МП4-У 16 шт. (ЦХПД) 76,55 грн., манометр МП4-У 23 шт. (ВЦ) 110,03 грн., насос ВК-45/45/2 28,32 грн., насос ВК-45/45х20 28,32 грн., насос для перекачки еталону СВН-8-80А 76,55 грн., насос дріжджовий редит Х-20/18 11,55 грн., насос Х9/Д 27,17 грн., перетворювач ИПШ 70ЗМ 34,46 грн., ПР компресора КТ-6 11,15 грн., ПР-8 з запобіжниками (компресорна КІПА) 11,15 грн., прилад КСД 2 (АВ) 50,20 грн., прилад КСД 2 (ВЦ) 37,42 грн., регулятор ел.ЦКР 01.012 13 шт. 18,17 грн., регулятор ел.ЦКР 01.3.42 18,17 грн., струбер №1 12,47 грн., струбер №2 12,47 грн., струбер №3 12,47 грн., спиртоприймальна ємкість 6000 куб.м. 36,21 грн., таль електрична 3 т 367,27 грн., трубопровод артезіанської води 111мм 3231,01 грн., трубопровод артезіанської води від скважини - 1759,66 грн., шкаф метал.розпод.ПР 8505-7076-21 987,36 грн., ящик ЯРВ-150 44,45 грн.);

- за 2014 рік (манометр електричний, залишкова вартість на дату списання за даними обліку становить 27,39 грн., манометри ел.МЕД 53,24 грн., манометри 395,00 грн., патокопровод ст.615 5012,90 грн., перетворювач ИПШ 7ОЗМ 9,99 грн., прилад реєстрації РП-160 37,44 грн., прилад реєстрації ДИСК 250 37,44 грн., регулятор ел.ЦКР01.012 15,80 грн., тельфер 1 т (патока) 116,41 грн., термоперетворювач ел.ТСП50П 5,00 грн.) на загальну суму 16062,55 грн. (а.с.190-192) та підтверджується наказами про списання основних засобів (а.с.136-138, 140-144, 190-192, 245-248).

Відповідно до п.3.8 ст.3 статуту ДП «Маловисківський спиртовий завод», списання з балансу не повністю амортизованих основних фондів, а також прискорена амортизація основних фондів Підприємства можуть проводитись лише за згодою органу управління майном (а.с.122-128).

Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок списання об'єктів державної власності від 08.11.2007 р. №1314 (далі - Порядок №1314), яким визначено механізм списання об'єктів державної власності, якими є об'єкти незавершеного будівництва (незавершені капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи), матеріальні активи, що відповідно до законодавства визнаються основними фондами (засобами), іншими необоротними матеріальними активами (далі - майно).

Відповідно до п.5 вищевказаного Порядку №1314, списання майна здійснюється суб'єктом господарювання, на балансі якого воно перебуває, на підставі прийнятого суб'єктом управління рішення про надання згоди на його списання. Списання майна здійснюється за умови врахування особливостей правового режиму майна, наявності встановлених законодавчими актами обтяжень чи обмежень щодо розпорядження майном (крім випадків, коли встановлено заборону розпорядження майном).

Згідно з абз.5 п.5 Порядку №1314, списання повністю амортизованих основних фондів (засобів), інших необоротних матеріальних активів суб'єкта господарювання, первісна (переоцінена) вартість яких становить менш як 10 тис. гривень, здійснюється за рішенням керівника такого суб'єкта відповідно до цього Порядку (за винятком підприємств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію). Дане положення узгоджується із змістом п.3.8 ст.3 статуту ДП «Маловисківський спиртовий завод», відповідно до яких згоди органу управління майном вимагає лише списання з балансу не повністю амортизованих основних фондів, а також прискорена амортизація основних фондів.

Зі змісту наказів про списання вбачається, що відповідачем списувалось прилади та інші малоцінні предмети, залишкова вартість списання яких на перевищувала 10000,00 грн., а тому суд вважає відсутнім в даній ситуації порушення з боку відповідача, що свідчить про безпідставність позовних вимог на суму 10133,14 грн. та 5929,41 грн. (97960,04 грн. - 92030,63 грн.).

Окрім цього судом встановлено, що один із об'єктів, а саме - комплекс будівель бази, первинною вартістю 101810,00 грн. і залишковою вартістю 92030,63 грн. був описаний та реалізований відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Кіровоградській області в межах зведеного виконавчого провадження в примусовому порядку.

На виконання вимог ухвали суду від 06.11.2015 року відділом примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області до суду надано належним чином завірені копії акту про проведення прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна від 20.01.2014 року (а.с.241-242) та протоколу прилюдних торгів №1213259 від 30.12.2013 року з реалізації нерухомого майна (а.с.243), які підтверджують реалізацію комплексу будівель та споруд 88/100 частини, що розташований за адресою м. Мала Виска, Кіровоградської обл., вул. Промислова, 6, та належав ДП Маловисківський спиртовий завод в процедурі примусового виконання.

З огляду на те, що база була реалізована відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Кіровоградській області в порядку примусового виконання, суд вважає відсутніми порушення ДП Маловисківський спиртовий завод вимог чинного законодавства з огляду на реалізацію такого майна поза волевиявленням відповідача, а тому позовні вимоги в частині стягнення 92030,63 грн. не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення збитків загальною сумою 21550,00 грн.

Так інспекцією в акті ревізії вказано, що відповідачем без отримання дозволів від органу управління майном та проведення оцінки вартості майна незалежними експертами проведено переоцінку 2 об'єктів необоротних активів, що призвело до необґрунтованого заниження їх вартості на 55470,00 грн. У подальшому, один із об'єктів був списаний без одержання дозволу від органу управління майном, чим було нанесено матеріальну шкоду державному підприємству в сумі 21550,00 грн. (а.с.20-22).

В п.2.2 листа-вимоги №11-07-14-14/7082 05.12.2014 року про усунення порушень виявлених ревізією від відповідача вимагалось:

- встановити винних осіб в проведенні необґрунтованої переоцінки необоротних активів, поновити за даними обліку вартість необоротних активів на загальну суму 55470,00 грн., що були переоцінені з порушенням законодавства, та стягнути з них у порядку, визначеному чинним законодавством, суму нанесеної матеріальної шкоди 21550,00 грн.;

- в подальшому при проведенні переоцінки та списанні необоротних активів дотримуватись вимог статей 74 і 75 Господарського кодексу України, статей 7 і 8 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні (а.с.18-19).

Відповідач, в поданих до суду запереченнях зазначив, що пунктом 3.6 Статуту не визначено заборони для самостійної переоцінки (уцінки) необоротних активів підприємства, а тому посилання на порушення цього пункту у листі-вимозі є необґрунтованим. Дана позиція цілком підтверджується листом Мінагрополітики України № 37-27-3-13/19674 від 26.12.2014 року про те, що Мінагрополітики України не має правових підстав щодо надання погодження на переоцінку основних засобів, а переоцінка основних засобів здійснюється підприємством відповідно до вимог Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку № 7 «Основні засоби» та відповідно до Методичних рекомендацій бухгалтерського обліку.

Судом встановлено, що на підставі актів огляду технічного стану трубоповітредувки та обстеження (а.с.133, 134) в.о. директора ОСОБА_2 було видано наказ №1 від 03.01.2013 р. про уцінку основних засобів, відповідно до якого вимагалось провести уцінку трубоповітредувок за №10/99 та 10/100 та встановити ціну в сумі 6431,30 грн. за кожну (а.с.135).

Згідно наказу №11 від 02.08.2014 року про списання основних засобів суд встановив, що ДП «Маловисківський спиртовий завод» було списано трубоповітредувку б/в ТВ-80 за №10/100, вказавши залишкову вартість 00,00 грн. (а.с.144).

Стаття перша Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 р. №2658-III (далі за текстом Закону), визначає, що положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.

Відповідно до ст.3 Закону оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

Частиною 4 Закону визначено, що професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Згідно вищевказаної статті Закону, практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону.

Стаття 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 р. №2658-III, визначає, що оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.

Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема для реорганізації, банкрутства, ліквідації державних, комунальних підприємств та підприємств (господарських товариств) з державною часткою майна (часткою комунального майна) та переоцінки основних фондів для цілей бухгалтерського обліку.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на зміст ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 р. №2658-II, суд вважає, що переоцінка трубоповітредувок за №10/99 та 10/100 повинна здійснюватись відповідно Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" відповідними суб'єктами оціночної діяльності, а не самостійно відповідачем на власний розсуд.

Оскільки Державним підприємством Маловиківський спиртовий завод не було дотримано норм чинного законодавства України при переоцінці та подальшому списанні трубоповітредувки, суд вважає, що позовні вимоги в частинні стягнення 21550,00 грн. підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Маловиківський спиртовий завод в дохід державного бюджету кошти в сумі 21550,00 грн. (двадцять одна тисяча пятсот пятдесят грн. 00 коп.).

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3