Справа № 822/83/15
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/83/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ніколайчук М.Є.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Представник відповідача надав заяву про розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до рішення Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації у 2005 році ОСОБА_3 як інвалід війни другої групи забезпечений безоплатно автомобілем ЗАЗ-110206, 2005 року випуску.

26 травня 2014 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №232611.

Як встановлено зі змісту свідоцтва про народження серії ІІ-ЯЮ №462396, копія якого є у матеріалах справи, позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3

Після смерті батька позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації із заявою про перереєстрацію автомобіля із сплатою його залишкової вартості .

Листом відповідача №04/03-158 від 14 січня 2015 року у відповідь на заяву ОСОБА_2 розяснено, що у Департаменту відсутні підстави для надання дозволу на переоформлення вказаного автомобіля на його імя, оскільки позивачем пропущений строк звернення з заявою про надання дозволу на перереєстрацію автомобіля, а також те, що на момент смерті батька, позивач не був зареєстрований за місцем його проживання.

Суд І інстанції відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що відповідач, відмовляючи у перереєстрації автомобіля, діяв на підставі законодавства України.

Колегія суду не погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-XII від 21 березня 1991 року після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року, передбачено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Колегією суддів встановлено, що після смерті ОСОБА_3 брат позивача ОСОБА_4 також звернувся із заявою про переоформлення автомобіля, оскільки є інвалідом, що перебуває у черзі на забезпечення автомобілем.

Однак, відповідачем відмовлено ОСОБА_4 у переоформленні автомобіля, про що повідомлено листом від 24 листопада 2014 року та який отриманий в грудні 2014 року.

Враховуючи, що позивач звернувся до Департаменту із заявою про переоформлення автомобіля 19 грудня 2014 року, колегія суду вважає, що позивачем не пропущений строк, передбачений Порядком 2006.

Крім того, судом І інстанції відмовлено позивачу у задоволенні позову, оскільки позивач не був зареєстрований за місцем проживання інваліда на момент його смерті.

Судом І інстанції не враховано довідку, видану позивачу депутатом Великоберезнянської сільської ради, оскільки остання не є документом, який підтверджує факт реєстрації позивача в с. Варварівка, Полонський район, Хмельницької області (місце реєстрації батька), а адміністративний суд не наділений повноваженнями встановлювати факти, що мають юридичне значення, у тому числі факт постійного проживання позивача за місцем реєстрації його батька - інваліда або факт постійного догляду за ним.

Колегія суддів звертає увагу, що у п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року, йдеться про право особи претендувати на автомобіль, яким був забезпечений інвалід, у разі реєстрації її за місцем проживання інваліда.

Проте, на думку суду, вказану умову потрібно тлумачити більш широко через призму спільного проживання.

Для підтвердження факту спільного проживання позивача разом з його батьком, ОСОБА_4 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Хмельницької області з заявою про встановлення факту спільного проживання.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії до вирішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області справи про встановлення фактів постійного проживання ОСОБА_2 однією сім'ю з його батьками та набрання законної сили рішенням по вказаній справі.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 29 вересня 2015 року по справі № 686/5106/15-ц, яке набрало законної сили 24 жовтня 2015 року, встановлено факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_2 разом з його батьками ОСОБА_3, який помер 24 травня 2014 року, та ОСОБА_5, яка померла 12 травня 2014 року, впродовж останніх трьох років їхнього життя по день їх смерті та догляду за ними, за адресою реєстрації батьків в с. Варварівка, вул. Земнухова, 7, Полонського району Хмельницької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, під час розгляду справи доведено, факт проживання позивача за місцем реєстрації інваліда на момент його смерті.

Також колегія суду враховує, що представник відповідача у клопотанні від 14 серпня 2015 року зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суду вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Отже, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації надати дозвіл ОСОБА_2 на переоформлення автомобіля марки ЗАЗ-110206, 2006 року випуску, кузов №V6Д 4641, державний номер ВХ-20-46-АЕ та дозволити ОСОБА_2 викупити автомобіль по залишковій вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7