Справа № 2а-10044/11/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2011-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 липня 2011 року № 2а-10044/11/2670

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Каракашьяна С.К. при секретарі Шкребтій І.П., за участю представників сторін:

від позивача: Тімакіна Л.В., представника

від відповідача: Степаненко І.Д., представника

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Агрі Трейдінг Україна»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Агрі Трейдінг Україна» з позовом про скасування податкового повідомлення -рішення № від 19.04.2011р.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що вказане рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування на момент його винесення не відповідало задекларованим зобов'язанням позивача, оскільки після проведення перевірки та отримання акту від 23.036.2011р. позивачем було подано уточнюючий розрахунок, яким самостійно було зменшено суму бюджетного відшкодування.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на те, що поданий 28.03.2011р. розрахунок не міг бути врахований при винесенні рішення, оскільки не змінював податкових зобов'язань позивача, встановлених в акті перевірки від 23.02.2011р.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Агрі Трейдінг Україна»21.02.2011 подано до ДПІ у Печерському районі м. Києва (далі-відповідач) декларацію з податку на додану вартість за січень 2011 року, якою до бюджетного відшкодування заявлено суму у розмірі 594 612,00 грн. (рядок 25.2 декларації).

Відповідачем з 15.03.2011 по 21.03.2011 здійснено камеральну перевірку достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість ТОВ «Агрі Трейдінг Україна»за січень 2011 року. Перевіркою встановлено, що ТОВ «Агрі Трейдінг Україна» не відповідає вимогам законодавства щодо наявності права на отримання бюджетного відшкодування, зокрема, відноситься до осіб, вказаних у пункті 200.5 статті 200 Податкового Кодексу України.

За результатами перевірки складено акт від 23.03.2011 №27/07-01, який було надіслано на адресу ТОВ «Агрі Трейдінг Україна»та отримано платником 01.04.2011 року. Позивачем не оспорюється невідповідність вимогам статті 200 Податкового Кодексу України, зокрема те, що позивач є платником податку на додану вартість протягом меншого, ніж 12 місяців, періоду.

Позивачем 28.03.2011 подано відповідачу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ за січень 2011 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на 594 612,00 грн.

19.04.2011 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «ВЗ»№ , яким ТОВ «Агрі Трейдінг Україна»відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 594 612,00 грн.

Суд погоджується з висновками податкового органу, виходячи з нижчевикладеного.

Відповідно до статті 50.1 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім митної декларації або обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

В даному випадку, помилку було виявлено проведеною перевіркою, а не платником самостійно, оскільки поданню уточнюючого розрахунку (28.03.11) передувало проведення перевірки та складення акту (23.03.11)

Відповідно до абзацу третього статті 50.1 Податкового кодексу України, платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Судом вбачається, що вищезазначеною правовою нормою право подання уточнюючого розрахунку обмежується періодом до початку проведення перевірки, що унеможливлює подання уточнюючих розрахунків під час проведення перевірки та здійснення податковим органом донарахувань.

Судом не приймаються посилання позивача на норми затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 №984 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства з огляду на нижчевикладене.

Абзац четвертий 8 пункту IV розділу даного Порядку передбачає, що якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття органом державної податкової служби податкового повідомлення-рішення за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 44.7 статті 44 розділу II Кодексу), такі документи повинні бути враховані органом державної податкової служби під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Проте, позивачем надавалися відповідачу не документи щодо даних, відображених у податковій звітності, а зміна даних перевіреної податкової звітності.

Враховуючи викладене, суд доходить висновків про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян