Справа № 2а-3968/11/0970
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2011 р. справа № 2a-3968/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Чуприни О.В.

за участю секретаря судового засідання Галімурки Т.Є.

представника позивача: Житлово-експлуатаційної організації № 2 ОСОБА_1

представника відповідача: управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Житлово-експлуатаційної організації № 2 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання нечинними та скасування рішень за №№ 3333, 3334, 3335, 3336 від 09.11.2011 року та вимоги за №Ю-45/8 від 07.11.2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2011 року Житлово-експлуатаційна організація № 2 (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (далі відповідач) про визнання нечинними та скасування рішень за №№ 3333, 3334, 3335, 3336 від 09.11.2011 року та вимоги за №Ю-45/8 від 07.11.2011 року.

Заявлені позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем 09.11.2011 року в порушення вимог пункту 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", винесено рішення за №№ 3333, 3334, 3335, 3336 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 6 978,71 грн., 1 267,64 грн., 110,34 грн. та 11,63 грн. відповідно. Зазначає, що при прийнятті оскаржуваних рішень, орган пенсійного фонду не врахував усіх обставин, що мають суттєве значення у справі. А саме, не дослідив фактів отримання Житлово-експлуатаційною організацією № 2 коштів на оплату праці за період часу утворення заборгованості та фактів виплати коштів на оплату праці, одночасно з якими і проводиться сплата до Пенсійного фонду України внеску, внаслідок чого відповідач зробив неправильний висновок про порушення позивачем своєчасності сплати єдиного внеску за період з 22.08.2011 року по 04.11.2011 року, з 20.07.2011 року по 04.11.2011 року, з 20.06.2011 року по 11.10.2011 року та з 20.05.2011 року по 11.10.2011 року. Крім того вказав, що відповідач неправомірно, в порушення вимог абзацу 3 частини 14 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, включив до суми боргу, зазначеної у вимозі за №Ю-45/8 від 07.11.2011 року, штраф та пеню, визначених рішеннями за №№1365, 1366, 1367, 1368, 1369 від 11.08.2011 року, за №1672 від 08.09.2011 року та за №№2354, 2355 від 07.10.2011 року, оскільки дані рішення оскаржені в судовому порядку, і на момент винесення вказаної вимоги, судові рішення не набрали законної сили.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та пояснив суду, що поновлення порушених прав та інтересів позивача підлягає шляхом визнання оскаржуваних рішень та вимоги протиправними та їх скасуванням.

Відповідач позовні вимоги не визнав, подавши до суду письмове заперечення проти адміністративного позову. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені прийняті згідно вимог чинного законодавства на підставі даних картки особового рахунку платника єдиного внеску, у звязку із несвоєчасною сплатою (несвоєчасним перерахуванням) позивачем єдиного внеску, розмір якого самостійно визначений останнім у квітні (по особовому рахунку 2%), травні (по особовому рахунку 32,2%), червні (по особовому рахунку 3,6%), липні 2011 року (по особовому рахунку 36, 76%-49,7%) у поданих до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську розрахунках. Крім того, зазначив, що визначений в розрахунках та нарахований єдиний внесок в розмірі 21,42 грн. (по особовому рахунку 2%, рядок 5.5 звіту за квітень 2011 року), в розмірі 581,21 грн. (по особовому рахунку 32,2%, рядок 3.3 звіту за травень 2011 року), в розмірі 4 593,11 грн. (по особовому рахунку 3,6%, рядок 5.1 звіту за червень 2011 року) та в розмірі 45 462,05 грн. (по особовому рахунку 36, 76%-49,7%, рядок 3.1.1. звіту за липень 2011 року) за спірний період позивачем сплачувався з порушенням строку встановленого пунктом 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування". У звязку із чим позивачу у відповідності до вимог частини 3 статті 25 вказаного Закону рішенням №3333 від 09.11.2011 року нараховано пеню в розмірі 2 432,50 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 4 546,21 грн., рішенням №3334 від 09.11.2011 року нараховано пеню в розмірі 454,16 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 813,48 грн., рішенням №3335 від 09.11.2011 року нараховано пеню в розмірі 39,55 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 70,79 грн. та рішенням №3336 від 09.11.2011 року нараховано пеню в розмірі 5,98 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 5,65 грн. Щодо вимоги про сплату боргу за №Ю-45/8 від 07.11.2011 року, сума боргу в якій визначена в тому числі на підставі рішень відповідача за №№1365, 1366, 1367, 1368, 1369 від 11.08.2011 року та за №1672 від 08.09.2011 року, які оскаржені в судовому порядку, пояснив суду, що на момент винесення вказаної вимоги, відповідачу не було відомо про оскарження даних рішень в судовому порядку. А рішення за №№2354, 2355 від 07.10.2011 року взагалі у судовому порядку не оскаржувалися. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з таких мотивів.

Судом встановлено, що позивач подав до відповідача звіти про нарахування консолідованого єдиного внеску за квітень, травень, червень, липень 2011 року, згідно даних яких такий внесок по особовому рахунку 2% становить за квітень 2011 року 21,42 грн. (рядок 5.5 звіту за квітень 2011 року), по особовому рахунку 32,2% становить за травень 2011 року 581,21 грн. (рядок 3.3 звіту за травень 2011 року), по особовому рахунку 3,6% становить за червень 2011 року 4 593,11 грн. (рядок 5.1 звіту за червень 2011 року) та по особовому рахунку 36, 76%-49,7% становить за липень 2011 року 4 593,11 грн. (рядок 3.1.1. звіту за липень 2011 року) (а.с. 79-86).

Внаслідок порушень строків сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо позивача прийнято рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені:

№ 3333 від 09.11.2011 року про застосування до позивача фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, за період з 22.08.2011 року по 04.11.2011 року на загальну суму 6 978,71 грн., в тому числі 4 546,21 грн. штрафних санкцій та 2 432,50 грн. пені (по особовому рахунку 36, 76%-49,7%);

№ 3334 від 09.11.2011 року про застосування до позивача фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, за період з 20.07.2011 року по 04.11.2011 року на загальну суму 1 267,64 грн., в тому числі 813,48 грн. штрафних санкцій та 454,16 грн. пені (по особовому рахунку 3,6%);

№ 3335 від 09.11.2011 року про застосування до позивача фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, за період з 20.06.2011 року по 11.10.2011 року на загальну суму 110,34 грн., в тому числі 70,79 грн. штрафних санкцій та 39,55 грн. пені (по особовому рахунку 33,2%);

№ 3336 від 09.11.2011 року про застосування до позивача фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, за період з 20.05.2011 року по 11.10.2011 року на загальну суму 11,63 грн., в тому числі 5,65 грн. штрафних санкцій та 5,98 грн. пені (по особовому рахунку 2%) (а.с. 53-56).

Крім того, управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську 07.11.2011 року винесено та направлено позивачу вимогу про сплату боргу по єдиному внеску за № Ю-45/8 на загальну суму 133 807,65 грн., який обліковувався у вказаному розмірі у позивача станом на 31.10.2011 року, в тому числі 112 401,98 грн. недоїмки, 14 695,77 грн. штрафних санкцій та 6 709,90 грн. пені (а.с. 11).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначається Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування".

Суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами зазначеного Закону та інших підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин.

Статтею 2 вказаного вище Закону його дію поширено на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску.

За змістом статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Страхувальники є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частина 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" встановлює обов'язки страхувальників, пункт 1 якої передбачає, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 7 коментованого Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1, на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно вимог частини 5 статті 7 вказаного Закону єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Частиною 2 статті 9 згаданого Закону визначено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є страхувальником, платником єдиного внеску, на якого покладені обовязки нараховувати і обчислювати в установлені строки та в повному обсязі єдиний внесок.

Обовязок щодо сплати єдиного внеску визначений частиною 8 та 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", відповідно до вимог яких платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати такий внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" єдиний внесок сплачуються у визначений законом термін, на підставі обчислених в обовязковому порядку такого внеску, нарахованого на суми заробітної плати (винагороди), незалежно від того, чи була така заробітна плата фактично виплачені після її нарахування до сплати. Від так, доводи представника позивача про те, що страхувальник зобовязаний сплатити внески лише з одночасною виплатою заробітної плати, є безпідставними.

Як вбачається з розрахунків фінансових санкцій та пені до оскаржуваних рішень по особовому рахунку 36, 76 - 49, 7% (36,3%, 5,3%), 3,6%, 33,2%, 2% за період з 22.08.2011 року по 04.11.2011 року, з 20.07.2011 року по 04.11.2011 року, з 20.06.2011 року по 11.10.2011 року та з 20.05.2011 року по 11.10.2011 року відповідно, позивачем здійснювалась оплата самостійно визначених ним у квітні, травні, червні, липні 2011 року єдиних внесків по рахунках 2%, 33,2%, 3,6% та 36, 76 - 49, 7% (рядок 5.5 звіту за квітень 2011 року, рядок 3.3 звіту за травень 2011 року, рядок 5.1 звіту за червень 2011 року, рядок 3.1.1. звіту за липень 2011 року) із порушенням строку їх сплати, передбачених пунктом 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" (зворотній бік а.с. 53, 54, 55, 56).

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно пункту 6 частини 1 статті та частини 3 статті 25 Закону сума єдиного внеску своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, є недоїмкою і стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

У відповідності до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" територіальний орган Пенсійного фонду застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно вимог частини 10 статті 25 коментованого Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до частини 14 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа територіального органу Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, приймає рішення, яке протягом 3 робочих днів надсилаються платнику єдиного внеску.

Підпунктом 7.2.2. пункту 7.2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою правління Пенсійного Фонду України №21-5 від 27.09.2010 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 року за №994/18289, передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені. Розрахунок фінансових санкцій здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

З урахуванням вказаного суд зазначає, що здійснення позивачем несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень, травень, червень, липень 2011 року є підставою для нарахування відповідачем пені та штрафних санкцій у відповідності до вищевказаних норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Інструкції, а сплата нарахованих сум пені та штрафних санкцій є обов'язком відповідача.

Доводи відповідача про несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, застосованих фінансових санкцій та пені, за період, який зазначений у рішеннях за №№ 3333, 3334, 3335, 3336 від 09.11.2011 року, підтверджуються розрахунками фінансових санкцій та пені по особовому рахунку 36, 76 - 49, 7% (36,3%, 5,3%), 3,6%, 33,2% та 2% (зворотній бік а.с. 53, 54, 55, 56).

Таким чином, суд приходить до висновку щодо правомірності винесення оскаржуваних рішень управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську.

Стосовно позовної вимоги про визнання нечинною та скасування вимоги за № Ю-45/8 від 07.11.2011 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем, в порушення частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", станом на 31.10.2011 року, допущена заборгованість зі сплати єдиного внеску, а також заборгованість по застосованих штрафних санкціях та нарахованій пені в загальній сумі 133 807,60 грн.

На підставі частини 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Відповідно до пункту 8.2 розділу 8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України за №21-1 від 19.12.2003 року (далі Інструкція), органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків;

в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

У випадку, визначеним підпунктом "б" і "в" пункту 8.2 Інструкції, вимога надсилається щомісяця протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу.

Враховуючи вказані обставини, 07.11.2011 року, відповідачем за наявності у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафної санкції та пені винесено оскаржувану вимогу за №Ю-45/8 щодо сплати боргу в загальному розмірі 133 807,60 грн. Крім суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, до оскаржуваної вимоги відповідачем включено заборгованість по застосованих штрафних санкціях, визначених рішеннями за №№1365, 1366, 1367, 1368, 1369 від 11.08.2011 року, за №1672 від 08.09.2011 року та за №№2354, 2355 від 07.10.2011 року (а.с. 29, 30, 31, 32, 33, 48, 49, 51).

В судовому засіданні встановлено, що рішення відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за №№1365, 1366, 1367, 1368, 1369 від 11.08.2011 року та за №1672 від 08.09.2011 року оскаржені позивачем в судовому порядку і станом на час винесення оскаржуваної вимоги, судові рішення не набрали законної сили в порядку вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 62-71).

Відповідно до частини 14 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" оскарження рішення про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом пенсійного фонду або судом рішення у справі.

Частиною 4 статті 25 Закону визначено, що вимога є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобовязаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Із змісту статті 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пунктів 6.3, 6.4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, слідує, що до вимоги включаються фінансові санкції, суми яких є узгодженими і є боргом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки суми фінансових санкцій, визначених рішеннями №№1365, 1366, 1367, 1368, 1369 від 11.08.2011 року та за №1672 від 08.09.2011 року, оскаржені позивачем і є неузгодженими, відповідач протиправно включив їх до суми боргу у вимогу за №Ю-45/8 від 07.11.2011 року, а тому вказана вимога управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську в частині вимог сплати боргу по штрафних санкціях та пені, визначених рішеннями управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську за №№1365, 1366, 1367, 1368, 1369 від 11.08.2011 року та за №1672 від 08.09.2011 року, підлягає скасуванню.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що на момент винесення вимоги про сплату боргу №Ю-45/8 від 07.11.2011 року, відповідачу не було відомо про оскарження рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за №№1365, 1366, 1367, 1368, 1369 від 11.08.2011 року та за №1672 від 08.09.2011 року в судовому порядку з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, представник відповідача 07.10.2011 року та 02.11.2011 року брав участь у розгляді адміністративної справи №2а-2901/11/0970 за позовом Житлово-експлуатаційної організації № 2 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання нечинними та скасування рішень за №№1365, 1366, 1367, 1368, 1369 від 11.08.2011 року та адміністративної справи №2а-3104/11/0970 за позовом Житлово-експлуатаційної організації № 2 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання нечинними та скасування рішень за №№ 2050, 2051, 1672 від 08.09.2011 року та вимоги про сплату боргу за №Ю-45/6 від 05.09.2011 року (а.с. 62-65, 68-71).

А тому, з вищенаведеного вбачається, що відповідачу станом на момент винесення вимоги про сплату боргу за №Ю-45/8, тобто станом на 07.11.2011 року, було відомо про оскарження позивачем в судовому порядку рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за №№1365, 1366, 1367, 1368, 1369 від 11.08.2011 року та за №1672 від 08.09.2011 року, суми боргу по яких включені у вимогу №Ю-45/8 від 07.11.2011 року.

Доводи позивача про оскарження в судовому порядку рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за №№ 2354, 2355 від 07.10.2011 року, суми боргу по яких також включені до оскаржуваної вимоги, не підтверджені позивачем в судовому засіданні, так як останнім не надано будь-яких доказів, які підтверджували факт їх оскарження.

За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма Основного Закону кореспондована у частину 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вказане, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача про визнання нечинними та скасування рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за №№3333, 3334, 3335, 3336 від 09.11.2011 року є такими, що не підлягають до задоволення, а вимога про сплату боргу за №Ю-45/8 від 07.11.2011 року підлягає скасуванню в частині вимог сплати боргу по штрафних санкціях та пені, визначених рішеннями управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську за №№1365, 1366, 1367, 1368, 1369 від 11.08.2011 року та за №1672 від 08.09.2011 року.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську за №Ю-45/8 від 07.11.2011 року в частині вимог сплати боргу по штрафних санкціях та пені, визначених рішеннями управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську за №№1365, 1366, 1367, 1368, 1369 від 11.08.2011 року та за №1672 від 08.09.2011 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис ОСОБА_3

Постанова в повному обсязі складена 23.12.2011 року.