Справа № 820/6659/15
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 р. № 820/6659/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання Кульчій А.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Модерн-ХХІ" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Модерн-ХХІ звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.06.2015 року, винесене ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області на суму 41895,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 16.06.2015 року, винесене ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області на суму 108377,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 16.06.2015 року, винесене ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області на суму 6642263,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в Акті перевірки № 1251/20-31-22-03-07/33478156 від 28.04.2015 року є помилковими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України, а тому винесені на підставі зазначеного Акту перевірки податкові повідомлення-рішення від 16.06.2015 року № НОМЕР_1 на суму 41895,00 грн., № НОМЕР_2 на суму 108377,00 грн. та № НОМЕР_3 на суму 6642263,00 грн., є такими, що підлягають скасуванню, як незаконні.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, вказані в адміністративному позові, та проси суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що фахівцями ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Модерн-ХХІ» () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем був складний Акт № 1251/20-31-22-03-07/33478156 від 28.04.2015 року, в якому перевіряючими були зафіксовані наступні порушення вимог податкового законодавства підприємством позивача:

- пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI зі змінами та доповненнями (який діяв на дату виникнення порушення) ТОВ «МОДЕРН- ХХІ» зависило відємне значення р.24 декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року на суму 41895,00 грн.;

- пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI зі змінами та доповненнями (який діяв на дату виникнення порушення) ТОВ «МОДЕРН- ХХІ» занижено податок на додану вартість на загальну суму 57981,35 грн., у тому числі по періодам: у січні 2013 року в сумі 3270,51 грн., у лютому 2013 року в сумі 4537,16 грн., у березні 2014 року в сумі 6517,21грн., у квітні 2014 року в сумі 7735,85 грн., у травні 2014 року в сумі 12732 грн., у червні 2014 року в сумі 17394 грн., у липні 2014 року в сумі 5794,62 грн.

- п. 22.1. ст. 22 , п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст., пп. 14.1.11. п. 14.1 ст.14, пп. 135.5.4. п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями (який діяв на дату виникнення порушення) занижено податок на прибуток на загальну суму 5313810,00 грн., в тому числі за 2013 рік на суму 43241,00 грн., за 2014 рік 5270569,00 грн.

- порушення у 2 кварталі 2014 року абз. б) п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, у довідці за формою № 1-ДФ про суми нарахованого (сплаченого) доходу на користь платника податку, та суми утриманого з них податку, що надавалась до ДПІ у Київському районі м. Харкова ТОВ «Модерн-ХХІ» не надавались відомості про суми нарахованого (сплаченого) доходу ФО-П ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4) у сумі 3924,00 грн.

На підставі висновків Акту перевірки № 1251/20-31-22-03-07/33478156 від 28.04.2015 року, ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області були винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 від 16.06.2015 року, винесене ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про зменшення розміру відємного значення суми ПДВ у розмірі 41895,00 грн.;

- № НОМЕР_2 від 16.06.2015 року, винесене ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про збільшення суми грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 108377,00 грн., тому числі 72251,00 грн. за основним платежем та 36126,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- № НОМЕР_3 від 16.06.2015 року, винесене ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств у розмірі 6642263,00 грн., у тому числі 5313810,00 грн. за основним платежем та 1328453,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Модерн-ХХІ» пройшов визначену чинним законодавством процедуру реєстрації, що підтверджується розпорядженням виконавчого комітету Харківської міської ради від 19.04.2005 року (реєстраційна справа № 0008952) та свідоцтвом про державну реєстрацію серії А00 № 497951 від 19.04.2005 року. Позивач з 05.05.2005 року перебуває на податковому обліку у ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області за № 4901.

Щодо виявлених відповідачем в ході перевірки ТОВ «Модерн-ХХІ» порушень вимог податкового законодавства, які стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.06.2015 року про зменшення розміру відємного значення суми ПДВ у розмірі 41895,00 грн., суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Капро» (орендодавець) та ТОВ «Модерн-ХХІ» (орендар) укладено договір оренди № 25-12 від 25.06.2012 року, предметом якого є надання орендодавцем в тимчасове платне користування (оренду) без права викупу нежитлового приміщення з обладнанням для виробництва вікон (перелік обладнання у додатку 2), загальною площею 898,2 м2 розташоване за адресою: вул. Лелюківська, 7, м. Харків. Згідно п. 3.1 вказаного Договору розмір щомісячної орендної плати за обєкт оренди складає: з грудня 2012 року по березень 2013 року 12000,00 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 2000,00 грн., із розрахунку 13,36 грн. за 1 м2 орендованої площі 898,2 м2; з квітня 2013 року по листопад 2013 року 15000,00 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 2500,00 грн., із розрахунку 16,7 грн. за 1 м2 орендованої площі 898,2 м2. Відповідно до п. 7.1 Договору, строк дії договору визначено до 31.07.2013 року. Згідно з додатковою угодою № 2 від 29.07.2013 року строк дії договору продовжено до 31.07.2014 року, а Додатковою угодою № 3 від 16.09.2014 року визначено розмір орендної плати: з серпня 2013 року по вересень 2013 року 15000,00 грн. за місяць, у тому числі ПДВ; з жовтня 2013 року по листопад 2013 року 12000,00 грн. за місяць, у тому числі ПДВ; з грудня 2013 року по березень 2014 року 12000,00 грн. за місяць, у тому числі ПДВ; з квітня 2014 року по липень 2014 року 15000,00 грн. за місяць, у тому числі ПДВ. Додатковою угодою № 4 від 30.07.2014 року строк дії договору продовжено до 31.07.2015 року, але Додатковою угодою № 5 від 30.09.2014 року договір оренди № 25-12 від 25.06.2012 року був розірваний та актом приймання-передачі від 30.09.2014 року ТОВ «Модерн-ХХІ» повернув ТОВ «Капро» приміщення та обладнання, що були предметом договору.

В ході перевірки складу витрат відповідачем встановлено, що ТОВ «Модерн-ХХІ» за перевіряємий період віднесено до складу витрат суму оренди виробничих приміщень та обладнання у розмірі 463649,35 грн. без підтвердження використання його у господарській діяльності підприємства. Так, в акті перевірки відповідач зазначив, що підприємством позивача у господарській діяльності використовувалися орендовані приміщення, що знаходяться за адресою: вул. Пісчана, 2а, м. Зміїв, Харківська область. При цьому відповідач в акті перевірки вказав, що в товарно-транспортних накладних, які були надані до перевірки, адресою відвантаження готової продукції значиться м. Зміїв Харківської області. В подорожніх листах, наданих до перевірки встановити факт відвантаження готової продукції за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, 7 не має можливості. На підставі наданих до перевірки документів (штатний розклад, договори матеріальної відповідальності, призначені матеріально-відповідальні особи - комірник, начальник цеху та інше) встановити склад робітників, які працювали у виробничому приміщенні за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, 7 не має можливості. Згідно наданих до перевірки даних бухгалтерського обліку встановити готову продукцію, яка була виготовлена за адресою: м. Харків вул. Лелюківська, 7 не має можливості. Внутрішні накладні на переміщення комплектуючих між складами та цехами до перевірки не надано.

В доводах позовної заяви позивач по справі зазначив, що ДПІ у Київському районі м. Харкова помилково встановлено, що ТОВ "МОДЕРН-ХХІ" не використовувало в своїй діяльності виробничі приміщення з обладнанням для виготовлення метало-пластикових вікон за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, 7, у звязку з чим було помилково проведено донарахування ПДВ в розмірі 41895,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.06.2015 року та 108377,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 16.06.2015 року та відповідачем неправомірно встановлено заниження суми доходу в розмірі 463649,35 грн. На підтвердження зазначеного висновку позивач послався на те, що використання ТОВ "МОДЕРН-ХХІ" в своїй діяльності виробничих приміщень з обладнанням для виготовлення метало-пластикових вікон за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, 7 підтверджується п. 9 додатку № 2 до акту № 1251/20-31-22-03- 07/33478156 від 28.04.2015 року, за яким відповідачем встановлено використання згаданого виробничого приміщення разом з обладнанням у господарській діяльності ТОВ "МОДЕРН- ХХІ. Інших доводів на спростування вказаного вище висновку податкового органу позивачем не наведено.

Суд зазначає, що на підтвердження факту використання орендованого приміщення позивачем до матеріалів справи надані платіжні доручення про сплату сум за оренду цього приміщення та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), складені ТОВ «Модерн-ХХІ» та ТОВ «КАПРО», в яких зазначено, що виконавцем були проведені роботи (надані послуги) по договору № 25-12 від 25.06.2012 року, зокрема в актах вказано про компенсацію витрат за опалення, компенсацію витрат за обслуговування ШРП та котлів, компенсацію витрат за електроенергію, водопостачання, водовідведення, оренду приміщень та ін. (а.с. 53-96, т. 2). Разом з тим, позивачем до матеріалів справи не надано копій виставлених орендодавцем рахунків за водопостачання, водовідведення, електроенергію та ін. та не вказано, на підставі чого позивачем були визначені до сплати суми коштів, що вказані в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Матеріалами справи підтверджено, що предметом договору № 25-12 від 25.06.2012 року є виключно оренда приміщення по вул. Лелюківська, 7 у м. Харків, а сторонами вказаного договору є орендодавець та орендар. В свою чергу, матеріали справи не містять доказів того, що між позивачем та ТОВ «Капро» укладалися договори про надання послуг по опаленню, водопостачанню, водовідведенню, послуг з обслуговування ШРП та котлів, а тому вказані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не можуть бути свідченням того, що позивач використовував вказане приміщення у власній господарській діяльності. Згідно висновків акту перевірки підприємством позивача у господарській діяльності використовувалися орендовані приміщення, що знаходяться за адресою: вул. Пісчана, 2а, м. Зміїв, Харківська область, про що свідчать надані позивачем до перевірки копії первинних документів та товарно-транспортних накладних, де адресою відвантаження готової продукції значиться м. Зміїв Харківської області.

В свою чергу, згідно наданих позивачем до суду доказів, встановити факт відвантаження готової продукції за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, 7, склад робітників, які працювали у виробничому приміщенні за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, 7 та готову продукцію, яка була виготовлена за адресою: м. Харків вул. Лелюківська, 7 не можливо. Внутрішні накладні на переміщення комплектуючих між складами та цехами ні до перевірки, ні до суду не надано.

Підпунктом 138.1 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Аналізуючи положення наведених норм Закону, в кореспонденції з приписами ст. 44 Податкового кодексу України, ст.ст. 215, 216, 228 Цивільного кодексу України, ст.ст. 207, 208 Господарського кодексу України, суд доходить висновку, що платник податків має право на збільшення витрат з податку на прибуток у разі одночасного існування сукупності таких обставин як: 1) отримання від контрагента первинного документа без дефекту форми, змісту (тобто відтворення всіх обов'язкових за законом реквізитів, з детальним описанням суті та показників господарської операції) чи походження (тобто створення документу реально існуючим суб'єктом права) або проведення операції списання безготівкових коштів з банківського рахунку в оплату вартості товару (роботи, послуги); 2) відсутність наміру на безпідставне одержання податкової вигоди; 3) реальне проведення платником податків господарської операції в умовах звичайної господарської діяльності, яка здійснюється з дотриманням засад розумності, виваженості, добросовісності, сумлінності та спрямована на отримання позитивного економічного результату; 4) настання події виникнення права на збільшення витрат (що, в залежності від виду понесених видатків, співпадає або з подією отримання доходу, або з подією понесення витрат).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; а згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В силу встановленого приписами п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України застереження, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано копій документів на підтвердження використання орендованого у ТОВ «Капро» приміщення у власній господарській діяльності, як і не надано доказів того, що в орендованому приміщенні позивачем здійснювалося виробництво товарів, що повязані з його господарською діяльністю.

На підставі викладеного, суд зазначає, що в порушення п. 22.1. ст. 22 п. 138.1. п. 138.2 ст. 138. пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України ТОВ «Модерн-ХХІ» за перевіряємий період зависило суму витрат, задекларованих у рядку 05.1 Декларацій «собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» всього на загальну суму 463649,35 грн. При цьому суд зазначає, що відповідач правомірно зазначив, що вищезазначені порушення також призвели до завищення податкового кредиту за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року всього на 83666,90 грн., що свідчить про те, що ТОВ «Модерн-ХХІ» безпідставно віднесено до складу податкового кредиту податок на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року всього на загальну суму 83666,90 грн.

Суд зазначає, що за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року ТОВ «Модерн-ХХІ» задекларовано доходи, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, у сумі 97613274,00 грн.

Перевіркою повноти визначення сум доходів, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року податковим органом встановлено його заниження на загальну суму 28959073,00 грн., в т.ч. за 2014 рік на суму 28959073,00 грн.

Перевіркою встановлено його заниження на загальну суму 28959073,00 грн. задекларованих субєктом господарювання показників у рядку 03 Декларації «Інші доходи», а саме: згідно з даними бухгалтерського обліку станом на початок та кінець перевірки на рахунку 511 «Довгострокові векселі видані» обліковуються видані векселі в забезпечення за одержані матеріальні цінності, послуги, виконані роботи.

В доводах позовної заяви позивач по справі зазначив, що ДПІ у Київському районі м. Харкова помилково встановлено, що ТОВ "МОДЕРН-ХХІ" у 2014 році занизило суму доходу на суму 22268814,00 грн. по вексельним операціях.

Позивач послався на те, що відповідно до ст. 21 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вексель - цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Відповідно до ст. 77 Уніфікованого закону про переказний та простий векселі, ратифікованого Верховною Радою України згідно із Законом України від 06.07.1999 № 826-XIV «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі» (дата набуття чинності для України 06.01.2000 року) до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» встановлено, що у разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Частиною 1 ст. 34 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі визначено, що переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Уніфікованого закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

На підставі наведеного, позивач зазначив, що початок перебігу позовної давності у три роки щодо погашення грошових зобов'язань за простим векселем пов'язується з настанням строку платежу за таким векселем

Відповідно до пп. 135.1. ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються, зокрема інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України інші доходи включають, зокрема суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді.

При цьому згідно з пп. 137.10. п. 137.10 цього Кодексу суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Для віднесення сум грошових зобов'язань за переданими постачальникові товару векселями до безповоротної фінансової допомоги мають бути наявними виключні правові підстави, визначені у пп. 14.1.257. п. 14.1 ст. 14 Кодексу, однією з яких є нестягнення заборгованості після закінчення строку позовної давності.

На підставі викладеного, позивач зазначив, що лише після закінчення трьох років із дня терміну платежу за векселем сума заборгованості є безповоротною фінансовою допомогою, тому платник податку - емітент повинен включити суму такої заборгованості до складу доходів за підсумками звітного податкового періоду, у якому така заборгованість визнана безповоротною фінансовою допомогою. Отже, у разі достовірного встановлення обставини щодо припинення господарського зобовязання - у зв'язку з неможливістю виконання у разі ліквідації суб'єкта господарювання, якщо не допускається правонаступництво за цим зобов'язанням, у платника податку (боржника) виникає інший доход із суми непогашеної заборгованості, який відноситься до складу валового доходу звітного періоду, в якому такий дохід виник (на дату ліквідації підприємства-кредитора).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, а тому, підприємство вважається ліквідованим з дня внесення вказаного запису.

Як зазначив позивач, зазначена позиція підтверджується листом Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова № 8547/10/20-31-22-03-15 від 11.06.2015 року про розгляд заперечень на акт виїзної планової перевірки ТОВ "МОДЕРН-ХХІ", за яким відповідачем повідомлено, що відповідно до листа ДФС України № 16900/7/99-99-22-04-02-17 від 13.05.2015 року, листа ГУ ДФС у Харківській області № 1732/86 від 13.05.2015 року та згідно з ч. 3 ст. 205 ГК України: у разі ліквідації субєкта господарювання, якщо не допускається правонаступництво за цим зобовязанням, у платника податку (боржника) виникає іншій дохід із суми непогашеної заборгованості, який відноситься до складу доходу званого періоду, в якому такий дохід виник (на дату ліквідації підприємства-кредитора).

На підставі цього, позивачем зроблений висновок, що відповідачем помилково встановлено, що саме у 2014 році у ТОВ "МОДЕРН-ХХІ" виникло зобовязання за вексельними операціями, оскільки всі векселедержателі були припинені згідно акту № 1251/20-31-22-03-07/33478156 протягом 2011- 2012 р., що не входить до періоду, що перевірявся. Крім того, період виникнення зобовязання (на дату ліквідації підприємства-кредитора) знаходиться за межами 1095 днів, тобто за межами строку для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платника податків ТОВ "МОДЕРН-ХХІ".

Матеріалами справи підтверджено наступне: 1) 25.04.2008 року ТОВ «Легар» видано простий вексель серії АА № 091235 на суму 6140000,00 грн. (дата погашення боргу 25.04.2018 року); 2) 02.06.2010 року ТОВ «Вега-груп Торг» видано простий вексель серії АА № 0912340 на суму 300000,00 грн. (дата погашення боргу 02.06.2022 року); 3) 02.08.2010 року ТОВ «Говерланна» видано простий вексель серії АА № 0912341 на суму 614000,00 грн. (дата погашення боргу 02.06.2022 року); 4) 30.12.2010 року ТОВ «Інтенсивник Плюс» видано простий вексель серії АА № 0912342 на суму 2976000,00 грн. (дата погашення боргу 30.12.2025 року); 5) 31.01.2011 року ТОВ «Приватекосистема» видано простий вексель серії АА № 0912344 на суму 3028959,00 грн. (дата погашення боргу 31.01.2026 року); 6) 24.12.2010 року ТОВ «Солната» видано простий вексель серії АА № 0912343 на суму 912000,00 грн. (дата погашення боргу 24.12.2023 року); 7) 25.12.2010 року ТОВ «НВП ФерЕйт» видано простий вексель серії АА № 0912339 на суму 2496000,00 грн. (дата погашення боргу 25.12.2026 року); 8) 30.09.2011 року ТОВ «Білдінг-сервіс» видано простий вексель серії АА № 1684514 на суму 324822,53 грн. (дата погашення боргу 30.09.2023 року); 9) 23.05.2012 року ПП «Гермес і Ко» видано простий вексель серії АА № 1684687 на суму 715782,04 грн. (дата погашення боргу 23.05.2024 року); 10) 17.05.2012 року ТОВ «Мастер Стрім» видано простий вексель серії АА № 1684516 на суму 4761250,00 грн. (дата погашення боргу 17.05.2026 року).

Суд зазначає, що згідно з даними ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців діяльність деяких підприємств, яким було передані векселі в забезпечення за одержані матеріальні цінності, послуги, виконані роботи було припинено, а саме: векселі серія АА № 0912335, серія АА № 0912340, серія АА № 0912341, серія АА № 0912342, серія АА № 0912343, серія АА № 0912344, серія АА № 0912339, серія АА № 1684514, серія АА № 1684687, серія АА № 1684516.

Зокрема, суд зазначає наступне: 1) ТОВ «Легар» припинено відповідно до запису в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 9011488 від 08.12.2011 року; ТОВ «Вега-груп-торг» припинено відповідно до запису в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 7050587 від 12.01.2011 року; 3) ТОВ «Говерланна» припинено відповідно до запису в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8046398 від 14.06.2011 року; 4) ТОВ «Інтенсивник Плюс» припинено відповідно до запису в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 7046502 від 13.07.2011 року; 5) ТОВ «Приватекосистема» припинено відповідно до запису в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 4047283 від 11.10.2011 року; 6) ТОВ «Солната» припинено відповідно до запису в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 4047940 від 06.06.2011 року; 7) ТОВ «ФорЕйт» припинено відповідно до запису в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 2001737 від 19.11.2012 року; 8) ТОВ «Білдінг-сервіс» припинено згідно з рішенням суду; 9) ПП «Гермес і Ко» припинено відповідно до запису в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 2027035 від 22.11.2012 року; 10) ТОВ «Мастер Стрім» припинено відповідно до запису в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 6032043 від 04.12.2012 року.

Суд зазначає, що оскільки строк погашення боргу по жодному з векселів не настав, а позивач по справі за даним зобовязанням є боржником, отримані суми коштів за переліченими вище векселями повинні були бути відображені позивачем як безповоротна фінансова допомога.

Відповідно до п. 3 ст. 205 Господарського Кодексу України господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі ліквідації суб'єкта господарювання.

Згідно ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, фінансових векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів.

З наведеного вбачається, що при ліквідації кредитора борг по векселю визнається безнадійним і підлягає списанню.

Згідно пп. 14.1.11. п. 14.1 ст.14 Податкового Кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення; в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими; г) заборгованість фізичних осіб, прощена кредитором, за винятком заборгованості осіб, пов'язаних з таким кредитором, та осіб, що перебувають (перебували) з таким кредитором у трудових відносинах протягом останніх трьох років з моменту прощення; ґ) заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб). Така заборгованість визнається безнадійною у разі, якщо відповідні заходи, передбачені законодавством України, які вживав кредитор, не призвели до її стягнення; д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв'язку з його ліквідацією; е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року; є) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

Згідно пп. 135.5.4. п. 135.5 ст. 135 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення порушення) в інші доходи включають - вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості. крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Таким чином, суд зазначає, що в порушення пп. 14.1.11. п. 14.1 ст. 14, пп. 135.5.4. п. 135.5 ст. 135, ПК України ТОВ «Модерн-ХХІ» у 2014 році занизило суму доходу, задекларованих у рядку 03 Декларації «Інші доходи», всього на загальну суму 22268814,00 грн.

В позовній заяві позивач також зазначив, що Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова помилково встановлено, що ТОВ "МОДЕРН-ХХІ" у 2014 році занизило суму доходу на суму 85800,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «БІЛДІНГ СЕРВІС» (код 24276072) у сумі 54000,00 грн., остання дата операції 2010 рік, та по взаємовідносинах з ТОВ «БІЛДІНГ ЦЕНТР» (код 33478165) у сумі 31800,00 грн., остання операція 30.09.2007 року, а тому Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова в порушення ст. 102 Податкового кодексу України помилково встановлено заниження ТОВ "МОДЕРН-ХХІ" суму доходу на суму 85800,00 грн.

Позивач зазначив, відповідно до положень пп. 102.1, 102.4 вищенаведеної статті Кодексу передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

У разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Пунктом 114.1 ст. 114 ПК України передбачено, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Згідно із положеннями пп. 191.1.18 п. 191.1 ст. 191 ПК України функціями органів державної податкової служби є, серед іншого, здійснення контролю за відстроченням, ^ розстроченням та реструктуризацією грошових зобов'язань та/або податкового боргу, а також списанням безнадійного податкового боргу.

Порядок списання безнадійного податкового боргу визначений ст. 101 ПК України. Так, згідно із положеннями пп. 101.1, 104.4 та 104.5 вищенаведеної статті Кодексу визначено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу.

Органи державної податкової служби щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

На підставі викладеного позивач зазначив, що в даному випадку податковим органом повинні були бути вчинені дії з приводу списання вказаного боргу, як безнадійного. При цьому, позивач зазначив, що положення ПК України не містять приписів, які надають органу державної податкової служби права продовжувати встановлені ст. 102 Кодексу строки давності або права на застосування штрафних санкцій відповідно до ст. 126 ПК України без їх дотримання.

Суд зазначає, що відповідачем під час проведення перевірки підприємству позивача направлений запит № 5208/10/20-31-22-03-14 від 15.04.2015 року про надання документів. Згідно наданих до перевірки обігово-сальдових відомостей по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальника» станом на 01.01.2013 року у позивача лічиться безнадійна кредиторська заборгованість по підприємствам: 1) ТОВ «Білдінг сервіс» (), у розмірі 54000,00 грн., остання дата операції 2010 рік; 2) ТОВ «Білдінг центр» () за накладною ПН-0008076 від 30.09.2007 року на суму 31800,00 грн.

Договори по підприємствам ТОВ «Білдінг сервіс» та ТОВ «Білдінг центр» до перевірки позивачем надані не були та пояснень щодо даного питання в ході проведення перевірки посадовими особами підприємства не надано.

Згідно з пп. 14.1.11 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, безнадійна заборгованість - це заборгованість, яка відповідає одній ознак, зокрема, якщо заборгованість за зобовязанням, щодо яких минув строк позовної давності

Позовна давність, відповідно до ст. 256 ЦК України це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, відповідно до ст. 257 ЦК України.

Згідно з пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи;

Таким чином, в порушення пп. 14.1.11. п. 14.1 ст.14, пп. 135.5.4. п. 135.5 ст. 135, ПК України (в редакції, яка діяла на час виникнення порушення) ТОВ «Модерн- XXI» у 2014 році занизило суму доходу, задекларованих у рядку 03 Декларації «Інші доходи», всього на загальну суму 85800,00 грн.

Суд зазначає, що в ході проведення перевірки підприємства позивача, податковим органом були отримані наступні акти:

1) акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "БРУНО-ПЛЮС" (код ЄДРПОУ 489805) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період січень-жовтень 2013 року» № 2928/26-55-22-01/38489805 від 13.12.2013 року, складений посадовими особами ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві;

2) акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ПП «Ванцдорф Компані» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період січень-жовтень 2013 року» № 2900/26-55-22-01/38347454 від 12.12.2013 року, складений посадовими особами ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві;

3) акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БУДКОНСТРУКЦІЯ-2012» (), щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.12.2012 року по 30.04.2013 року» № 488/26-55-22-07/ 38239950 від 13.02.2014 року, складений посадовими особами ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві;

4) акт зустрічної звірки ПП «Калос», «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БІКВЕСТ» () щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами-постачальниками за січень, лютий, березень 2013р. та контрагентами- покупцями за лютий, березень 2013р.» № 683/22.5-10/38377887 від 11.06.2013р., складений посадовими особами ДПІ у м. Полтаві;

5) акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Фостлайт» () з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при проведенні фінансово - господарських взаємовідносин з платниками податків за період травень серпень 2013 року» № 2923/26-55-22-01/37403266 від 13.12.2013 року, складений посадовими особами ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві;

6) акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ .«Взлет - Ера» (), з питань правомірності проведених господарських відносин з платниками податків у періоді з 01.02.2010 року по 28.02.2013 року» № 433/22.5/ 32257266 від 10.04.2013 р., складений посадовими особами ДПА у Полтавської області;

7) акт «Про результати проведення позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «Ювімет» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПМ ПН ВФ «Кіт» ( ), з ТОВ «Модерн-ХХІ» (), з ТОВ «НВП «Агропромкомплект» () за період липень 2013 року;

У звязку з ненаданням ТОВ «Модерн - XXI», документального підтвердження на письмові запити ДПІ у Київському районі №842/10/20-31-22-03-14 від 21.01.2014 року, по взаємовідносинам з ПП «Калос» за листопад 2013р., № 7790/10/20-31-22-03-14 від 13.12.2013 року з ТОВ «Ювімет» за липень 2013 року та ненаданням документів у повному обсязі , на запит № 6262/10/20-31-15-01-17 від 21.11.2013 року, з ТОВ «Ватер Шпаг» за лютий 2013р., з ТОВ «Будконструкція - 2012 » за квітень 2013р., з ТОВ «Бруно - Плюс» за червень 2013р., з ТОВ «Фостлайт» 66 за серпень 2013р., ТОВ «Ванцдорф компані» за серпень 2013р. згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, проведена документальна позапланова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності ТОВ «Модерн - XXI», з питання правильності визначення, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток з питань взаємовідносин з ТОВ «Ватер Шпаг» за лютий 2013р., з ТОВ «Будконструкція -2012 » за квітень 2013р., з ТОВ «Бруно - Плюс» за червень 2013р.,з ТОВ «Ювімет» за липень 2013р.,з ТОВ «Фостлайт» за серпень 2013р., ТОВ «Ванцдорф компані» за серпень 2013р., ПП «Калос» за листопад 2013р.

За результатами перевірки складений акт «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Модерн-ХХІ» з питання правильності визначення повноти нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток з питань взаємовідносин з ТОВ «Ватер Шпаг» за лютий 2013 року, з ТОВ Будконструкція 2012» за квітень 2013 року, з ТОВ «Бруно-Плюс» за червень 2013 року, з ТОВ «Ювімет» за липень 2013 року, з ТОВ «Фостлайт» за серпень 2013 року, з ТОВ «Ванцдорф компані» за серпень 2013 року, з ПП Калос» за листопад 2013p» № 788/20-31-22-03-07/33478156 від 02.04.2014 року, в якому податковим органом встановлені наступні порушення:

- пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 ПК України ТОВ «МОДЕРН-ХХІ», що призвело завищення відємного значення р.24 декларації з податку на додану вартість за квітень 2013 року на суму 190392,00 грн.;

- пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 ПК України ТОВ «МОДЕРН-ХХІ», що призвело до завищення відємного значення р.24 декларації з податку на додану вартість за серпень 2013 року на суму 195109,00 грн.;

- пп.14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 ПК України ТОВ «МОДЕРН-ХХІ». Що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 320164,00 грн., числі за липень 2013 рік на суму 38399,00 грн., за серпень 2013 року на суму 281765,00 грн.

За результатами перевірки податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_5 № НОМЕР_6 № НОМЕР_7 від 20.05.2014 року.

Позивач звернувся до суду із позовом до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_7, № НОМЕР_6, № НОМЕР_5 від 20.05.2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2014 року по справі № 820/12072/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду, встановлено, що позивачем до матеріалів справи не надані документи, що підтверджують якість та відповідність поставлених товарів, які вказані у договорах поставки, а також не вказано в якій упаковці або тарі вони поставлені і чи були до цієї упаковки претензії щодо її відповідності для даної групи товарів і яких саме, на підставі чого судом зроблений висновок, що позивачем як під час перевірки, так і під час судового розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження реальності господарської операції, а з наданих позивачем документів її реальність визначити не можливо.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту використання придбаних у ТОВ «Бруно-Плюс», ТОВ « Ватер Шпаг», ТОВ «Будконструкиія - 2012», ТОВ «Ювімет», ТОВ «Фостлайт», ТОВ «Ванцдорф компані» товарно-матеріальних цінностей у власній господарській діяльності та враховуючи неналежне оформлення первинної документації, а саме відсутності документів щодо реальності проведених операцій та належно оформлених документів на транспортування придбаних ТМЦ, суд дійшов висновку, що позивачем не було підтверджено реальності господарських, що свідчить про відсутність реального наміру на виконання укладених між позивачем та контрагентами - ТОВ «Бруно-Плюс», ТОВ «Ватер Шпаг», ТОВ «Будконструкиія - 2012», ТOB «Ювімет», ТОВ «Фостлайт», ТОВ «Ванцдорф компані» господарських відносин, та як наслідок безпідставне заниження ПДВ.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2014 року по справі № 820/12072/14, яка набрала законної сили, встановлено порушення підприємством позивача вимог податкового законодавства у звязку з відсутністю реального наміру на виконання укладених між позивачем та контрагентами - ТОВ «Бруно-Плюс», ТОВ «Ватер Шпаг», ТОВ «Будконструкиія - 2012», ТOB «Ювімет», ТОВ «Фостлайт», ТОВ «Ванцдорф компані» господарських відносин, висновок відповідача, викладений в акті перевірки № 1251/20-31-22-03-07/33478156 від 28.04.2015 року є правомірним.

Суд зазначає, що ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківський області отримало від ТОВ «Модерн-ХХІ» заяву про застосування податкового компромісу від 26.02.2015 року та уточнені розрахунки з податку на прибуток та податку на додану вартість.

Процедура застосування податкового компромісу визначена нормами підрозділу 9 розділу XX «Перехідних положень» Податкового Кодексу України та Методичних рекомендацій, затверджених наказом Державної фіскальної служби України № 13 від 17.01.2015 року.

За результатами розгляду заяви від підприємства ТОВ «Модерн-ХХІ від 26.02.2015 року на засіданні комісії по розгляду заяв та уточнюючих розрахунків, було прийнято Рішення від № 7 від 13.03.2015 року про доцільність проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Модерн-ХХІ».

В свою чергу, ТОВ «Модерн-ХХІ» на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового Кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області було подано заяву про податковий компроміс від 26.02.2015 року з податку на прибуток.

Заявою про податковий компроміс від 26.02.2015 року підприємством ТОВ «Модерн-ХХІ» подана уточнююча Податкова декларація з податку на прибуток підприємства за період 2012 рік, три квартали 2013 року, 2013 рік, в яких зменшуються витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування за період 2012 рік, три квартали 2012 року, 2013 рік на загальну суму 1824532,00 грн., зокрема, по періодах : рік 2012 р.- 624838,00 грн; 9 місяців 2013 р. 402231,00 грн; рік 2013 р.- 797463,00 грн., в розрізі контрагентів (згідно заяви підприємства) : ТОВ «АЙТЕРС» ( ) за рік 2013 45510,00 грн; ГІП «ВАНЦДОРФ КОМПАНІ» () за 9 місяців 2013 158605,00 грн.; ТОВ «ВЕРШТАТ» () за рік 2013 246432,00 грн.; ТОВ «ВЗЛЕТ-ЕРА» () за рік 2012 253300,00 грн.; ТОВ «ВІП-ЛАЙФ» () за рік 2013 р. 295684,00 грн; ТОВ «ГРАНДІЄНТ ТЕК» () за рік 2012 р 89048,00 грн; ТОВ «ДІКСІ БУД» () за рік 2012 282490,00 грн; ПП «КОНКОРД» () за рік 2013 209837,00 грн.; ТОВ «КРЕНФОРД ЛТД» () за 9 міс 2013 243626,00 грн.

По вищенаведеним взаємовідносинам, та на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового Кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу» від 25.12.2014 року № 63-VIII збільшено податкове зобовязання на загальну суму 359158,00 грн., зокрема, по періодах : рік 2012 р,- 131216,00 грн.; 9 місяців 2013 р. 76424,00 грн.; рік 2013 р.- 151518,00 грн., в розрізі контрагентів: ТОВ «АЙТЕРС» за рік 2013 8647,00 грн.; ПП «ВАНЦДОРФ КОМПАНИ» за 9 місяців 2013 30135,00 грн.; ТОВ «ВЕРШТАТ» за рік 2013 46822,00 грн.; ТОВ «ВЗЛЕТ-ЕРА» за рік 2012 53193,00 грн.; ТОВ «ВІП-ЛАЙФ» за рік 2013 р. 56180,00 грн.; ТОВ «ГРАНДІЄНТ ТЕК» за рік 2012 р 18700,00 грн; ТОВ «ДІКСІ БУД» за рік 2012 59323,00 грн.; ПП «КОНКОРД» за рік 2013 39869,00 грн.; ТОВ «КРЕНФОРД ЛТД» за 9 міс 2013 46289,00 грн.

Протоколом засідання комісії по розгляду питань щодо застосування податкового компромісу від № 7 о 12 год. 00 хв. було ухвалено доцільність призначення перевірки ТОВ «Модерн-ХХІ» за заявою «Про намір досягнення податкового компромісу» від 26.02.2015 року. Для досягнення податкового компромісу ТОВ «Модерн-ХХІ» визначило суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 1908962,02 грн., по податковим накладним отриманих, від ТОВ «ДІКСІ БУД» за жовтень 2012 року та грудень 2012 року, з ТОВ «ГРАДІЄНТ ТЕК» за грудень 2012 року, з ТОВ «ВЗЛЕТ-ЕРА» за лютий 2013року, з ТОВ «КРЕНФОРД ЛТД» за липень 2013 року, з ПП «ВАДЦДОРФ КОМПАНІ» за серпень 2013 року, з ТОВ «Віп Лайф» за листопад 2013 року, з ПП «Конкорд» за листопад-грудень 2013 року та березень 2014 року, з ТОВ «Верштат» за грудень 2013 року, з ТОВ «Айтерс» за грудень 2013 року у розмірі 5 % від 1908962,02 грн., що становить 95448,00 грн., а також позивачем зменшено витрати на суму 1824532,00 грн. і як наслідок збільшено грошове зобовязання з податку на прибуток на суму 359158,00 грн., а податковий компроміс у розмірі 5 % становить 17958,00 грн.

Суд зазначає, що позивачем грошові кошти перераховані до бюджету у повному обсязі відповідно до платіжних доручень № 37047 від 26.02.2015 року, яким сплачено платіж податку на прибуток за податковим компромісом на суму 17958,00 грн. та № 37048 від 26.02.2015 року, яким сплачено платіж податку на додану вартість за податковим компромісом на суму 95488,00 грн.

Також суд зазначає, що фахівцями ДПІ у Київському районі м. Харкова була проведена позапланова виїзна перевірка за результатами якої складена довідка «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МОДЕРН-ХХІ», з питань витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток та сум завищення податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «ДІКСІ БУД» за жовтень 2012 року та грудень 2012 року, з ТОВ «ГРАДІЄНТ ТЕК» за грудень 2012 року, з ТОВ «ВЗЛЕТ-ЕРА» за лютий 2013 року, з ТОВ «КРЕНФОРД ЛТД», код 38626272, за липень 2013 року, з ПП «ВАНЦДОРФ КОМПАНІ» за серпень 2013 року, з ТОВ «ВІП ЛАЙФ» за листопад 2013 року, з ПП «КОНКОРД» за листопад 2013 року, грудень 2013 року та березень 2014 року, з ТОВ «ВЕРШТАТ» за грудень 2013 року, з ТОВ «АЙТЕРС» за грудень 2013 року» № 1060/20-31 -22-01 -07/33478156 від 14.04.2015 року.

Під час проведення планової виїзної перевірки (поточної) підприємству ТОВ «Модерн-ХХІ» було надано запит щодо надання документів, в тому числі про результати річної інвентаризації за 2013 рік та 2014 рік, але результати річних інвентаризацій під час проведення перевірки надані не були. Також в ході проведення перевірки на підставі наданих платником податків первинних документів, даних бухгалтерських регістрів, калькуляцій, та інше встановлено, що вищезазначені матеріальні цінності, які були отримані від вищезазначених підприємств, обліковуються на складах підприємства, як комплектуючи та у готовій продукції станом на 31.12.2014 року знаходяться на складі на бухгалтерському рахунку « 201» сировина і матеріали та « 26» Готова продукція на суму 3320542,14 грн., в розрізі контрагентів: ТОВ «ВІП ЛАЙФ» на суму 70993,58 грн., ПП «КОНКОРД» на суму 2020521,22 грн., ТОВ «АЙТЕРС» на суму 971899,65 грн., ТОВ «ВЕРШТАТ» на суму 257127,69 грн.

Суд зазначає, що до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області надійшли наступні акти перевірки:

1) акт № 87/229/38113479 від 22.01.2013 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська «Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ «Діксі Буд» () з питань фінансово-господарських відносин з ТОВ «Галактика-М» (). Згідно з висновків акту перевірки: ТОВ «Діксі Буд» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ «Діксі Буд» - по ланцюгу постачання з: постачальники ТОВ «Галактика-М», ТОВ «РИВС» - ТОВ «Діксі Буд» - контрагенти/покупці.

2) Акт № 50/244/38113479 від 04.04.2013 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про результати зустрічної звірки ТОВ «Діксі Буд» (код за ) щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин з контрагентами за грудень 2012 року та повноти їх відображення в податковому обліку. Актом перевірки встановлено: зустрічною звіркою ТОВ «Діксі Буд» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, з урахуванням відсутності діяльності підприємства та неможливості формування ПК та ПЗ контрагентами, а також встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ «Діксі Буд» - по ланцюгу постачання з постачальниками.

3) Акт № 433/22.5/32257266 від 10.04.2013 року ДПІ у м. Полтаві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Взлет-Ера» (), з питань правомірності проведених господарських відносин з платниками податків у періоді з 01.02.2010 року по 28.02.2013 року. Перевіркою встановлено: проведеною звіркою ТОВ «Взлет-Ера» неможливо підтвердити реальність проведених господарських відносин із платниками податків за період з 01.02.2010 року по 28.02.2013 року. Проведеною звіркою ТОВ «Взлет-Ера» документально не підтверджено господарські відносини з покупцями та постачальниками за період з 01.02.2010 року по 28.02.2013 року. Перевіркою встановлено відсутність обєктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.02.2010 року по 28.02.2013 року, які підпадають під визначення ст. 3 Закону України Закону України «Про податок на додану вартість» та ст. 134 ПК України.

4) Акт № 2900/26-55-22-01/.12.2013 року ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ПП «Ванцдорф Компані» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2013 року». Перевіркою встановлено: не підтвердження постачання від ТОВ «ДАНКОМПАНІ» () (Акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 1346/22-06/38620396 від 16.10.2013 року) не підтверджено постачання від ТОВ «ДІ-СІТІ» () (Акт ДІП у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 377/3-22-08/38453365 від 10.10.2013 року), у звязку із відсутністю документального підтвердження господарських операцій між ПП «Ванцдорф Компані» та його підприємствами постачальниками та покупцями за січень-жовтень 2013 року, товари (роботи, послуги), що були придбані ПП «Ванцдорф Компані» у ТОВ «ДАНКОМПАНІ», ТОВ «ДІ-СІТІ» за перевіряємий період 2013 року не могли бути поставлені на його адресу, а тому дані правочини з придбання, не спричинили реального настання правових наслідків. Звіркою ПП «Ванцдорф Компані» документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами -постачальниками ТОВ «ДАНКОМПАНІ», ТОВ «ДІ-СІТІ»

5) Акт № 330/26-51-22-05/38702836 від 22.05.2014 року ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ «Віп Лайф» () за період діяльності серпень 2013 року березень 2014 року. Згідно висновків зазначеного акту встановлено наступне: підприємство не знаходить за податковою адресою (стан 9 направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням). Місце знаходження ТОВ «Віп-Лайф» та його службових осіб не встановлено, запит про надання підтверджуючих документів директору вручити не надалось можливим, відповідно підтверджуючі документи відсутні. Також 30.04.2014 року проведено експертне дослідження підписів виконаних від імені ОСОБА_3 на реєстраційних документах ТОВ «Віп-Лайф», отримано висновок експерта № 159 від 30.04.2014 року відповідно якого підписи, виконані на реєстраційних документах однією особою, а підписи у формі 1 іншою, тобто фактично різними особами. За результатами відпрацювання встановлено ознаки фіктивності відповідно до ст. 55-1 Господарського кодексу України: Місце знаходження ТОВ «Віп-Лайф» та його службових осіб не встановлено. У звязку з відсутністю документів не можливо встановити реальність здійснюваних фінансово-господарських операцій. Також за результатами відпрацювання встановлено, що у підприємства ТОВ «Віп-Лайф» фактично відсутні основні фонди (не встановлено місце знаходження підприємства), технічний персонал (при відпрацюванні не встановлено наявність працюючих), виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби та інші умови для ведення господарської діяльності, що може свідчити про відсутність реального факту здійснення господарської діяльності та нікчемність угод укладених між підприємством ТОВ «Віп-Лайф» та підприємствами - постачальниками та покупцями.

6) Акт № 558/26-51-22-03/30728714 від 08.08.2014 року ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання приватного підприємства «Конкорд» () за період діяльності вересень 2013 року червень 2014 року». Згідно з висновком даного акту встановлено наступне: місцезнаходження ПП «Конкорд» не встановлено. За адресою реєстрації: м. Київ, вул.. А. Ахматової, 35, субєкт господарювання не знаходиться. Стан - 8. Анульовано свідоцтво платника ПДВ 25.04.2014 року. За результатами відпрацювання підприємства неможливо встановити легітимність підприємства та його службових осіб. Місцезнаходження ПП «Конкорд» та його службових осіб не встановлено, запит про надання підтверджуючих документів директору вручити не надалось можливим, відповідно підтверджуючі документи відсутні. Також 06.08.2014 року проведено експертне дослідження підписів від імені ОСОБА_4 на реєстраційних документах ПП «Конкорд» та отримано висновок експерта № 301 від 06.08.2014 року відповідно до якого підписи виконані на реєстраційних документах (рішення власника, довіреність) однією особою, а підписи у реєстраційній картці іншою, тобто різними особами. У звязку з відсутністю документів неможливо встановити реальність здійснюваних фінансово-господарських операцій. Також за результатами відпрацювання встановлено, що у підприємства ПП «Конкорд» фактично відсутні основні фонди (не встановлено місце знаходження підприємства), технічний персонал (при опрацюванні не встановлено наявність працюючих, згідно звітності підприємства значилось кількість працюючих 1 особа), виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби та інші умови для ведення господарської діяльності, що може свідчити про відсутність реального факту здійснення господарської діяльності.

7) Акт № 362/26-51-22-03/38834245 від 26.05.2014 року ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ «Айтерс» () за період діяльності з 01.11.2013 року по 30.04.2014 року». Згідно висновків даного акту перевірки встановлено наступне: місцезнаходження ТОВ «Айтерс» не встановлено. За адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, 9, офіс 369, вказаного в реєстраційних документах, як адресу реєстрації, підприємство не знаходиться. На підставі вищевикладеного місце знаходження ТОВ «Айтерс» та його службових осіб не встановлено, запит про надання підтверджуючих документів директору вручити не надаюсь можливим, відповідно підтверджуючі документи відсутні. У зв'язку з відсутністю документів не можливо встановити реальність здійснюваних фінансово-господарських операцій. Також за результатами відпрацювання встановлено, що у підприємства ТОВ «Айтерс» фактично відсутні основні фонди (не встановлено місце знаходження підприємства), технічний персонал (при відпрацюванні не встановлено наявність працюючих, згідно звітності підприємства - значилось кількість працюючих 1 особа), виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби та інші умови для ведення господарської діяльності, що може свідчити про відсутність реального факту здійснення господарської діяльності. Також, проведено експертне дослідження підписів виконаних від імені ОСОБА_5 на , реєстраційних документах ТОВ «Айтерс» та отримано висновок експерта № 157 від 30.04.2014 року відповідно якого підписи виконані на реєстраційних документах (реєстраційних картках) однією особою, а підписи у довіреності іншою, тобто фактично різними особами.

8) Акт № 296/26-53-22-01-15-38910032 від 22.05.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ВЕРШТАТ» () щодо підтвердження господарських відносин за період з 01.11.2013 року по 30.04.2014 року по взаємовідносинам з постачальниками та покупцями». Згідно з висновком даного акту встановлено наступне: у ТОВ «Верштат», відсутні обєкти оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) та їх подальшої реалізації за період листопад 2013 року - квітень 2014 року Зустрічною звіркою ТОВ «Верштат» за період листопад 2013р. - квітень 2014р. не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій по ланцюгу постачальники- ТОВ «Верштат» - Покупці. Звіркою ТОВ «Верштат» встановлено відсутність обєктів оподаткування за період листопад 2013 року - квітень 2014 року в розумінні ст. 185 та ст. 134 ПК України.

9) Акт № 34/08-25-22-015/38626419 від 05.05.2014 року ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кренфорд ЛТД» () щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин їх реальності та повноти відображення в обліку за вересень, жовтень, листопад, грудень 2013 року і січень 2014 року». Згідно з висновком даного акту встановлено наступне: реальність проведених господарських операцій ТОВ «Кренфорд ЛТД» не підтверджується у звязку з: - відсутністю платника за податковою адресою; - не наданням до звірки будь-яких первинних документів; - не данням бухгалтерських регістрів; - відсутністю складських приміщень - відсутністю трудових ресурсів. Таким чином, операції з продажу товарів по ланцюгу постачальники - ТОВ «Кренфорд ЛТД» - покупці за вересень, жовтень та грудень 2013 року не мали та не могли мати ніякого юридичного змісту. Зустрічною звіркою ТОВ «Кренфорд ЛТД» за вересень, жовтень та грудень 2013 року не підтверджено реальність здійснення відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій Звіркою ТОВ «Кренфорд ЛТД» встановлено відсутність операцій, що підпадають під визначення ст. 185 ПК України за вересень, жовтень, листопад та грудень 2013 року.

Таким чином, суд зазначає, що вищевказаними актами по контрагентам-постачальникам не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами ТОВ «ВЗЛЕТ-ЕРА», за лютий 2013 року, з ТОВ «КРЕНФОРД ЛТД» за липень 2013 року, з ПП «ВАНЦДОРФ КОМПАНІ» за серпень 2013 року, з ТОВ «ВІП ЛАЙФ» за листопад 2013 року, з ПП «КОНКОРД» за листопад 2013 року, грудень 2013 року та березень 2014 року, з ТОВ «ВЕРШТАТ» за грудень 2013 року, з ТОВ «АЙТЕРС» за грудень 2013 року, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій по ланцюгу постачання.

В свою чергу, під час проведення перевірки підприємством не надано товарно-транспортні накладні або шляхові листи, які би підтвердили фактичний рух товару, а позивачем самостійно відкориговано вартість комплектуючих, які були використані в виробництві готової продукції та в подальшому реалізовано покупцям, а вартість комплектуючих включено в декларацію з податку на прибуток за 2013 року до витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування у рядку 05.1 декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)». чим самостійно підтверджено фактичну наявність комплектуючих.

На підставі викладеного, суд зазначає, що комплектуючі були придбані у невстановлених осіб, вартість яких підлягає включенню у дохід, як безоплатно отримані товари.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Положеннями ст. 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 86).

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, при розгляді і вирішенні судом справи в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України доведено правомірність винесення спірних податкових повідомлень-рішень, а тому суд доходить висновку, що спірні правові акти індивідуальної дії не порушують права і інтереси позивача та відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Модерн-ХХІ" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Модерн-ХХІ" (, адреса: 61023, м. Харків, вул. Весніна, 5) на користь Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, МФО 851011, банк ГУДКСУ у Харківській області) судовий збір у розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні 80 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 07.12.2015 року.