Справа № 826/9893/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 грудня 2015 року № 826/9893/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол»
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування наказу та податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 21 жовтня 2014 року № 1914 «Про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки»;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 18 листопада 2014 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/9893/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 16 липня 2015 року.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2015 року адміністративну справу передано на розгляд судді Гарнику К.Ю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року адміністративну справу № 826/9893/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 01 вересня 2015 року.

У судовому засіданні 01 вересня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі наказу від 21 жовтня 2014 року № 1914, направлення від 22 жовтня 2014 року № 1572, згідно підпункту 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол» () по взаємовідносинах з ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА» () та ТОВ «Барій Стандарт» () за липень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку, за результатами якої складено акт від 31 жовтня 2014 року № 1995/22-53-03-21/35455160.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пунктів 198.3, 198.6. статті 198, пунктів 201.1, 201.2, 201.6, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позивачем податку на додану вартість за липень 2014 року на суму 376000,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 18 листопада 2014 року № Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 470000,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 376000,00 грн., за штрафними санкціями - 94000,00 грн.

Позивач вважає наказ щодо проведення перевірки та податкове повідомлення-рішення протиправними, оскільки у контролюючого органу були відсутні правові підстави для проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «Альянс Ол», крім того відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та контрагентами.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд приходить до наступного.

Матеріали справи свідчать, що 18 вересня 2014 року контролюючим органом, у зв'язку із отриманням податкової інформації, що свідчать про можливі порушенні платником податків податкового законодавства, направлено на адресу позивача запит № 19785/10/26-53-22-04-11 «Про надання інформації та її документального підтвердження» в якому, посилаючись на підпункт 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, абзацу 4 пункту 73.3 статті 73, просила надати пояснення та їх документальне підтвердження (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися) по господарських відносинах з контрагентами за липень 2014 року.

Вказаний запит отримано уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол» 14 жовтня 2014 року, у відповідь на який листом від 17 жовтня 2014 року позивачем відмовлено контролюючому органу у наданні запитуваної інформації, у зв'язку з порушенням пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України під час складання запиту № 19785/10/26-53-22-04-11.

Відтак, у зв'язку з ненаданням позивачем протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту пояснень та їх документального підтвердження, Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві видано наказ від 21 жовтня 2014 року № 1914 «Про проведення позапланової виїзної перевірки».

Так, згідно з вимогами п.20.1.4 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п.73.3 ст.73 ПК України надано право органам державної податкової служби звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі по тексту - Порядок).

Пунктами 10, 11 вказаного Порядку передбачено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

При цьому, в податкового органу є обов'язок або зазначати в письмовому запиті конкретні факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий орган, або зазначати джерела в яких такі факти містяться (викладені).

Відповідно до ч.2 п.14 Порядку у разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у запиті про надання інформації (пояснення) та її документального підтвердження від 18 вересня 2014 року № 19785/10/26-53-22-04-11 міститься посилання на отриманням податкової інформації, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового законодавства.

Разом з тим, не вказано, за результатами аналізу якої саме інформації та в який спосіб отримані такі відомості, і взагалі не наведено, які конкретні факти свідчать про порушення Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол» податкового законодавства, не вказано законність яких саме господарських операцій ставить під сумнів податковий орган.

В силу вимог п.п. 73.3 ст. 73 ПК України у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

У підпункті 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, який був правовою підставою для проведення перевірки у цій справі, передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді.

У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

Наведені правові норми свідчать про те, що лише їх дотримання може бути належною підставою для прийняття наказу про проведення перевірки.

При цьому, слід зазначити, що право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015р. у справі №21-425а14.

Таким чином, за відсутності визначених п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, підстав для призначення відповідачем документальної позапланової виїзної Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол» та недотримання відповідачем обов'язкових умов для проведення зазначеної перевірки позивача, у податкового органу були відсутні підстави для прийняття спірного наказу від 21 жовтня 2014 року № 1914.

За таких підстав суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного наказу та задоволення позовних вимог у цій частині.

При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача про реалізацію оскаржуваного наказу шляхом проведення відповідної перевірки та відсутність у зв'язку із цим порушеного права, з урахуванням наступного.

Суд при вирішенні спору виходив із правових позицій, викладених у рішеннях Верховного Суду України, які відповідно до частини першої статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Так, у постанові Верховного Суду України від 24 січня 2006 року у справі за позовом АКБ "Мрія" до ДПІ у м. Вінниці про визнання неправомірною позапланової комплексної перевірки зазначено, що право на судовий захист пов'язане із самою протиправністю оскаржуваного рішення та дій, і не ставиться в залежність від наслідків реалізації таких рішень або дій.

У постанові Верховного Суду України від 27 січня 2015 року у справі за позовом ТОВ "Будгарантінвест-55" до ДПІ у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправним дій колегія суддів Судової палати в адміністративних справах вказала, що право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої перевірки.

Таким чином, прийняття відповідачем наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки за відсутності правових підстав є безумною підставою для скасування такого наказу, не залежно від обставин його фактичної реалізації шляхом проведення перевірки.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 18 листопада 2014 року № , суд приходить до наступних висновків.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Фенікс ЮА», Товариством з обмеженою відповідальністю «Барій Стандарт», обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача та встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема,чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Фенікс ЮА» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 01 липня 2014 року № 01/07/2014, за умовами якого, виконавець бере на себе зобов'язання надати замовнику повний комплекс послуг з технічної підтримки та обслуговування програмного продукту «Система Інформаційного еквайєра», призначеного для автоматизації збору даних з реєстраторів розрахункових операцій, їх тимчасового зберігання та наступної передачі.

Відповідно до пункту 1.2 Договору, замовник зобов'язується забезпечити виконавця всією інформацією та документацією, необхідною для виконання ним своїх зобов'язань за Договором.

Обсяги надання послуг з Технічної підтримки та обслуговування Програмного продукту зазначаються сторонами в Акті надання-приймання послуг (пункт 2.1 Договору).

На підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем надано акт надання послуг від 30 липня 2014 року № 149, податкову накладну від 30 липня 2014 року № 51 на суму 1090000,00 грн., витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 6152258, виписку з банку по особовому рахунку позивача.

Разом з цим, матеріали справи свідчать, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Барій Стандарт» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 01 липня 2014 року № 01-07/2014, за умовами якого, виконавець бере на себе зобов'язання надавати замовнику комплекс послуг з технічної підтримки та обслуговування веб-сайту interplat.ua. Технічна підтримка та обслуговування включають в себе наступні послуги, але не обмежуючись: підтримка працездатності, налаштування, тестування, виявлення та усунення недоліків Веб-сайту.

Відповідно до пункту 1.2 Договору, замовник зобов'язується забезпечити виконавця всією інформацією та документацією, необхідною для виконання ним своїх зобов'язань за Договором.

Обсяги надання послуг з Технічної підтримки та обслуговування Програмного продукту зазначаються сторонами в Акті надання-приймання послуг (пункт 2.1 Договору).

На підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем надано акт надання послуг № 121, податкову накладну від 31 липня 2014 року № 121 на суму 216000,00 грн.

Крім того, 02 липня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Барій Стандарт» (виконавець) укладено договір про надання послуг № БС02-07/2014, за умовами якого, виконавець бере на себе зобов'язання надати замовнику повний комплекс послуг з технічної підтримки та обслуговування програмного продукту «Система Інформаційного еквайєра», призначеного для автоматизації збору даних з реєстраторів розрахункових операцій, їх тимчасового зберігання та наступної передачі.

Відповідно до пункту 1.2 Договору, замовник зобов'язується забезпечити виконавця всією інформацією та документацією, необхідною для виконання ним своїх зобов'язань за Договором.

Обсяги надання послуг з Технічної підтримки та обслуговування Програмного продукту зазначаються сторонами в Акті надання-приймання послуг (пункт 2.1 Договору).

На підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем надано акт надання послуг № 120, податкову накладну від 31 липня 2014 року № 120 на суму 950000,00 грн., витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 14172129, виписку з банку по особовому рахунку позивача.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Так, зі змісту договорів про надання послуг, укладених між позивачем та ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА», ТОВ «Барій Стандарт», первинних документів, вбачається, що останніми надавались позивачу послуги з технічної підтримки та обслуговування програмного продукту «Система Інформаційного еквайєра», призначеного для автоматизації збору даних з реєстраторів розрахункових операцій, їх тимчасового зберігання та наступної передачі та з технічної підтримки та обслуговування веб-сайту interplat.ua. Технічна підтримка та обслуговування включали в себе наступні послуги, але не обмежуючись: підтримка працездатності, налаштування, тестування, виявлення та усунення недоліків Веб-сайту.

У свою чергу, позивачем не надано доказів забезпечення виконавця всією інформацією та документацією, необхідною для виконання ним своїх зобов'язань за укладеними Договорами.

Обґрунтовуючи необхідність придбання послуг у ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА», ТОВ «Барій Стандарт» позивач зазначає про обов'язок виконання зобов'язань перед третьою особою, згідно договорів про надання послуг від 02 квітня 2014 року № 02/04/2014 та від 03 квітня 2014 року № 03/04/14, укладених між позивачем та ТОВ «Інтерплат».

Однак, матеріали справи не містять доказів, які свідчили би про реальність послуг, про їх надання, адже відстуні документи про результати наданих послуг (звіти, проекти і їх погодження, плани роботи).

Також, позивачем не розкрито спектр наданих послуг (які дії включали в себе послуги), як і не вказано відповідальних осіб щодо їх надання та отримання, оскільки наданий контрагентами перелік послуг для позивача, що у свою чергу, вподальшому надано ТОВ «Інтерпал» є досить широким та не вичерпним.

У свою чергу, наявні у матеріалах справи податкові накладні містять лише загальну назву «послуги з технічної підтримки та обслуговування програмного продукту «Система Інформаційного еквайєра», «послуги з технічної підтримки та обслуговування веб-сайту interplat.ua» без деталізації змісту та обсягу таких послуг; не містять інформації про посаду, прізвище та ініціали особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Таким чином, надані позивачем документи не дають можливості встановити реальність здійснених операцій між позивачем та ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА», ТОВ «Барій Стандарт», та факт їх використання в господарській діяльності позивача, а лише фіксують господарські операцій з вищезазначеними контрагентами.

Так, позивачем не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальне виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочином отримані почлуги надані саме цими контрагентами.

У свою чергу, суд не приймає посилання відповідача на акт Кіровоградської ОДПІ Кіровоградської області від 03.10.2014 № 19/11/23-22-06/38858360 ТОВ «Барій Страндарт» за липень 2014 року», акт ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 03.09.2014 № 848/3-22-08/38455231 ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА» за липень 2014 року», оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.01.20015 у справі № 826/13931/14, зобов'язано ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з АІС "Податковий блок" та інших інформаційних баз органів доходів і зборів акт № 848/3-22-08/38455231 від 03.09.2014 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Юридична компанія "Фенікс ЮА" () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014 по 31.07.2014" та інформацію внесену на підставі даного акта; зобов'язано ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відновити в АІС "Податковий блок", та інших інформаційних базах органів доходів і зборів, показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих ТОВ "Юридична компанія "Фенікс ЮА" (), які були змінені ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі акта № 848/3-22-08/38455231 від 03.09.2014 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Юридична компанія "Фенікс ЮА" () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014 по 31.07.2014".

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого орган про порушення пункту пунктів пунктів 198.3, 198.6. статті 198, пунктів 201.1, 201.2, 201.6, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України.

У свою чергу, суд зазначає, що скасування наказу про проведення перевірки не є самостійною підставою для скасування податкових повідомлень-рішень за умови доведеності факту порушень вимог Податкового кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлень-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Альянс Ол» підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 560,38 грн., а тому враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 3857,72 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністратиний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 21 жовтня 2014 року № 1914 «Про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки»;

3. В решті вимог відмовити.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ол» () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 3857,72 грн. (три тисячі вісімсот п'ятдесят сім гривень сімдесят дві копійки).

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник