Справа № 807/1238/13-а
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Львів № 876/11561/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

представника апелянта: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Старвуд Закарпаття" на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.05.2013 року у справі за адміністративним позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старвуд Закарпаття" про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

В С Т А Н О В И В:

15.04.2013 року позивач ОСОБА_2 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старвуд Закарпаття" ( далі ТзОВ «Старвуд Закарпаття ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій в розмірі 17355 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.05.2013 року позов задоволено. Суд стягнув з ТзОВ "Старвуд Закарпаття" адміністративно-господарські санкції у розмірі 17355,00 грн..

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт ТзОВ "Старвуд Закарпаття" подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом при винесенні постанови неповно зясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.05.2013 року скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Представник апелянта ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Порядок, підстави та умови участі суб'єктів господарювання в реалізації державних гарантій для забезпечення інвалідів рівними правами з іншими громадянами регулюється Законом України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 19 цього Закону визначено для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Статтею 20 Закону України Про зайнятість населення від 1 березня 1991 року N 803-XII (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, та про працівників, які працюють неповний робочий день (тиждень), якщо це не передбачено трудовим договором, або не працюють у зв'язку з простоєм виробництва з не залежних від них причин, і в десятиденний строк - про всіх прийнятих працівників у порядку, встановленому законодавством. Несвоєчасна реєстрація або відмова від неї, порушення порядку подання адміністративних даних тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно приписів частини 1 статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

В ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення прав ведення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З наведених вище нормативно-правових приписів видно, що на підприємство покладено обов'язок створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів та інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів.

Форма звітності про наявність вільних вакантних місць затверджена Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.12.2005 № 420, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства соціальної політики N 316 від 31.05.2013. Згідно вказаного Наказу, роботодавці повідомляють органи державної служби зайнятості про наявність вільних вакантних місць, у тому числі для осіб з обмеженими фізичними можливостями, шляхом подання щомісячних Звітів форми 3-ПН.

Відповідно до звіту форми 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2012 рік, поданого ТзОВ "Старвуд Закарпаття" до Закарпатського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях становить 1 робоче місце. ( 03 рядок звіту ).

Проте, згідно рядка 02 звіту на підприємстві протягом 2012 р. середньооблікова кількість інвалідів становила 0 осіб., що свідчить про те, що відповідач не виконав та не забезпечив працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про неможливість стягнення з підприємства адміністративно-господарських санкцій з огляду на приписи ст. 12 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Оскільки, Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає, що мораторій встановлюється виключно на нарахування зі сплати податків, зборів ( обов'язкових платежів ), а адміністративно-господарські санкції не є податком чи загальнообов'язковим збором.

Крім того, згідно ст. 19 даного закону мораторій розповсюджується на грошові зобов'язання, які виникли після оголошення підприємства банкрутом.

ТзОВ «Старвуд Закарпаття» в установленому законом порядку не визнаний банкрутом.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову оскільки, відповідач вимоги ст.ст. 18, 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні не виконав» а тому зобовязаний сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі 17355 грн. які передбачені ст. 20 даного закону.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Старвуд Закарпаття" залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.05.2013 року у справі за № 807/1238/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

ОСОБА_3