Справа № 346/354/15-а
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Справа № 876/2988/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області про визнання незаконною відмови в перерахунку пенсії та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2015 року позивач звернувся через поштове відділення звязку (а.с. 14) в суд з позовом до відповідача про визнання незаконною відмови відповідача в перерахунку пенсії та зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії за період починаючи з 01 січня 2014 року згідно із ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що відповідно до посвідчення серії А № 422449 позивача віднесено до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а згідно із довідкою серії МСЕ № 018010 визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи. Згідно із ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС та які є інвалідами ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, а відповідно до ст. 54 цього ж Закону, розмір пенсій для таких осіб не може бути нижчим 6-ти мінімальних пенсій за віком. Розмір нарахованої та виплаченої позивачу пенсії є значно меншим ніж передбачено ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що в свою чергу є порушенням його конституційних прав та свобод.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області в частині позовних вимог про визнання незаконною відмови в проведенні перерахунку пенсії та зобовязання вчинити дії за період з 01січня 2014 року по 23 липня 2014 року залишено без розгляду.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24 листопада 2015 року скасував ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року та прийняв нову ухвалу, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в частині позовних вимог про визнання незаконною відмови в перерахунку пенсії та зобовязання вчинити дії за період з 01 січня 2014 року по 21 липня 2014 року включно залишив без розгляду.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з цією постановою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

Апеляційну скаргу мотивує аналогічно до позовної заяви, де зазначає, що відповідно до посвідчення серії А № 422449 його віднесено до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а згідно із довідкою серії МСЕ № 018010 визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, а тому має право на основну і додаткову пенсії згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою вимоги викладені в позовній заяві задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржувану постанову виходив з того, що застосування відповідачем постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011р. та затвердженого нею Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до нарахування пенсії позивачу в 2014 р. не суперечить нормам чинного законодавства, Рішенню Конституційного Суду України, п. 6-7 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» та Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 4 від 16.03.2012р. «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у звязку із застосуванням ст.39,48,50,52,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають матеріалам справи та є помилковими.

Судом апеляційної інстанції безспірно встановлено, що ОСОБА_1 визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи та віднесено до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Нормами ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії, що призначаються інвалідам ІІІ групи, які отримали інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими за 6 мінімальних пенсій за віком, а відповідно до ст. 50 даного Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, інвалідам ІІІ групи, віднесеним до першої категорії, виплачується у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання повязаного з Чорнобильською катастрофою, визначається Кабінетом Міністрів України.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, що урегульовано ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» №1622-VII від 31.07.2014 року, які набрали чинності з 03.08.2014 року, передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Враховуючи викладене, до 03.08.2014 року позивач має право на щомісячну додаткову та основну пенсію у розмірі, передбаченому ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 8 КАС України адміністративний суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні в справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з бюджету. Держава може вводити, припиняти або закінчувати виплату цих надбавок. Проте, якщо правове положення, що діє, передбачає виплату певних надбавок, і дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, поки відповідне положення є таким, що діє (п. 23). Одночасно Європейський Суд з прав людини не прийняв аргумент уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність засобів як на причину невиконання своїх зобовязань (п. 26).

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, із урахуванням позовних вимог та виходячи із встановленого законом шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, колегія суддів приходить до переконання про правомірність задоволення позовних вимог позивача лише за період з 22 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з врахуванням проведених виплат.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2015 року у справі № 346/354/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області про визнання незаконною відмови в перерахунку пенсії та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 22 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно - протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_1 у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 22 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з врахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_2