Справа № 2-а/679/9/2015
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" листопада 2015 р. м. Київ К/800/19511/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 січня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області, третя особа ПрАТ «Укренергохімізоляція» про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання відмови управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області у призначенні пенсії № 5473/04 від 11 липня 2013 року нечинною та зобов'язання зарахувати період роботи позивача у ЗАТ «Укренергохімізоляція» до пільгового стажу роботи за Списком №2. Крім того, просив зобов'язати відповідача зарахувати період роботи в районах Крайньої Півночі, з урахуванням кратності 1 рік за 1 рік 6 місяців пільгового стажу. Зобов'язати призначити йому пенсію з моменту звернення із заявою - 04 липня 2013 року.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 січня 2014 року позов задоволено. Визнано відмову управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області у зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу протиправною. Зобов'язано відповідача зарахувати періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 28 квітня 1978 року по 15 лютого 1980 року, з 29 лютого 1980 року по 27 грудня 1980 року, з 11 січня 1982 року по 01 серпня 1982 року, з 03 серпня 1982 року по 26 лютого 1983 року, з 06 травня 1988 року по 04 червня 1990 року, з 01 листопада 2008 року по 02 листопада 2012 року у ЗАТ «Укренергохімізоляція» до пільгового стажу №2.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області зарахувати ОСОБА_2 періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 28 квітня 1978 року по 15 лютого 1980 року, з 29 лютого 1980 року по 27 грудня 1980 року, з 11 січня 1982 року по 01 серпня 1982 року, з 03 серпня 1982 року по 26 лютого 1983 року, з 06 травня 1988 року по 04 червня 1990 року з урахуванням кратності 1 рік за один рік - 6 місяців.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області залишено без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 січня 2014 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що судами неправильно застосовано норми матеріального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач звернувся із заявою до управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, листом за вих. №5473/04 від 11 липня 2013 року йому відмовлено у задоволені заяви, у зв'язку з неможливістю зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01 листопада 2008 року по 02 листопада 2012 року через непроведення атестації робочого місця ОСОБА_2 Крім того, відповідачем не зараховано періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 28 квітня 1978 року по 15 лютого 1980 року, з 29 лютого 1980 року по 27 грудня 1980 року, з 11 січня 1982 року по 01 серпня 1982 року, з 03 серпня 1982 року по 26 лютого 1983 року, з 06 травня 1988 року по 04 червня 1990 року з урахуванням кратності 1 рік за 1 рік 6 місяців пільгового стажу.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив висновок про те, що обов'язок проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, а її не проведення не може позбавляти громадян їх права на призначення пенсії на пільгових умовах. Крім того, відповідачем неправомірно відмовив у зарахуванні періодів роботи позивача у Крайній Півночі до пільгового стажу з врахуванням кратності з підстав відсутності трудових договорів, оскільки факт укладення трудових договорів з роботодавцем підтверджується записами у трудовій книжці, а також архівними довідками.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2014 року касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області задоволено частково. Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14 січня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2014 року скасовано та справу направлено на новий розгляд.

При новому розгляді судам рекомендовано перевірити наявність документів, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці позивача, як то передбачено пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постановою Кабінету Міністрів України «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці».

Натомість суди керуючись пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці зробили висновок про те, що не проведення атестації не може позбавляти громадян їх права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України викладену в постанові від 16 вересня 2014 року № 21-307а14, яка відповідно до статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Що стосується зарахування в пільговому обчисленні періоду роботи в районах Крайньої Півночі колегія суддів зазначає.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, постанови № 148, Указу від 26 вересня 1967 року.

Указом від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Такі ж умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Таким чином, пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 жовтня 2015 року, яка відповідно до статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Приймаючи до уваги те, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, які істотно вплинули на повноту з'ясування фактичних обставин справи, рішення підлягають скасуванню з поверненням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості досліджувати докази, встановлювати та визначати доведеними обставини, які не були встановлені судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 січня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2014 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області про перерахунок пенсії направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак