Справа № 824/2348/15-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/2348/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Сопко В.Ю.

сторін:

позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області

про визнання незаконним та скасування наказу.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ №539/4 від 04.09.2015 р. про оголошення їй, начальнику відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, догани.

В обґрунтування позову вказувала, що 17.12.2013 р. вона була прийнята на посаду начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції. На цій посаді працює і на даний час. Будучи призначеною на вказану посаду вона прийняла на себе зобов'язання виконувати роботу, передбачену її функціональними обовязками, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку.

Вказувала, що оскаржуваним наказом її притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення пунктів 3.1, 8.1, 8.13 Положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, ст. ст. 38, 42 Закону України "Про запобігання корупції", ст. 5 Закону України "Про державну службу", що полягає в неналежній організації роботи очолюваного відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Із зазначеним наказом не погоджується, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку допущено не було, а оголошення їй догани не має законного підґрунтя.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем до суду подано письмові заперечення проти позову, відповідно до яких, вважав позовні вимоги необґрунтованими та просив суд у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки при винесені оскаржуваного наказу Головним територіальним управлінням юстиції у Чернівецькій області було повністю дотримано вимоги чинного трудового законодавства. Крім того, позивачці неодноразово вказувалось на нарадах про незадовільний стан роботи відділу державної реєстрації актів цивільного стану, в той же час жодних дій для усунення недоліків позивачкою вжито не було.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити та надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях проти позову.

Під час розгляду справи судом допитано як свідків головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_3, начальника реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_4 та колишнього начальника Головного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_5

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як підтверджується матеріалами справи та трудовою книжкою серії АХ №066162, з 01.11.2000 р. ОСОБА_1 працювала на різних посадах у відділі реєстрації актів цивільного стану, а з 17.12.2013 р. на посаді начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції (Т. 2 а.с. 193-195, 196 - 250, Т.3 а.с. 1-100).

31.08.2015 р. начальник реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_4 направила на адресу начальника Головного територіального управління юстиції Чернівецькій області ОСОБА_6 подання за № 07-17/110, в якому просила вирішити питання щодо притягнення начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення пунктів 3.1, 8.1, 8.13 Положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, ст. 38, 42 Закону України Про запобігання корупції, ст. 5 Закону України Державну службу, у звязку зі створенням умов, які сприяють вчиненню корупційних діянь керівником або спеціалістами відділ, за неналежну організацію роботи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції (Т. 1 а.с. 63-64).

З вказаним поданням позивачка ознайомилася 01.09.2015 р. та по фактам викладених в поданні надала 02.09.2015 р. письмові пояснення на імя начальника Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Вказана обставина сторонами в судовому засіданні не заперечувалась.

На підставі вказаного подання, 04.09.2015 р. Головним територіальним управлінням юстиції у Чернівецькій області видано наказ №539/4 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1С., яким оголошено начальнику відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_1 догану (Т. 4 а.с. 35).

Вважаючи виданий оловним територіальним управлінням юстиції у Чернівецькій області наказ протиправним та незаконним, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

До публічної служби у встановлених випадках відноситься державна служба. Так, за змістом ст. 1 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 р. № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII) державна служба - це професійна діяльність осіб, що займають посади в державних органах та їх апараті з метою практичного виконання завдань і функцій держави та одержують зарплату за рахунок державних коштів.

Віднесення служби до державної, тобто публічної, можливе, якщо це: професійна діяльність осіб, які її обіймають, здійснюється на основі Конституції, законів та інших нормативно-правових актів, за змістом полягає у виконанні завдань та функцій держави, оплачується з державних коштів.

Суд зазначає, що державна служба позивачки на посаді начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції відноситься до публічної служби, відтак спірні правовідносини сторін підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють у державних органах та їх апараті, визначено в Законі № 3723-XII.

Згідно ст. 17 Закону № 3723-XII громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу. Державний службовець підписує текст Присяги, який зберігається за місцем роботи. Про прийняття Присяги робиться запис у трудовій книжці.

Як видно з матеріалів справи, позивачка 01.11.2000 р. прийняла Присягу державного службовця, про що зроблено запис в трудовій книжці.

В силу вимог ст. 5 Закону № 3723-XII державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Згідно зі ст. 10 Закону №3723-ХІІ основними обов'язками державного службовця є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушення прав і свобод людини і громадянина; безпосереднє виконання покладених на нього службових обов'язків, своєчасне та точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян що стала йому відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень.

Відповідно до ст. 14 вищевказаного Закону дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Приписи Закону №3723-XII передбачають можливість поширення на службові відносини трудового законодавства. У зв'язку з цим, суд виходить з того, що при вирішенні публічного спору пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Оскільки норми спеціального закону (Закон №3723-XII) не регулюють питання притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, суд застосовує у спірних правовідносинах норми трудового законодавства.

Згідно ст. 139 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової та технологічної дисциплін, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Отже, трудовою дисципліною передбачено не тільки додержання правил внутрішнього трудового розпорядку, а й своєчасне і точне виконання розпоряджень власника або уповноваженого ним органу, додержуватися технологічної дисципліни тощо.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Статтею 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Надаючи правовий аналіз диспозиції наведеного положення, дисциплінарне стягнення необхідно розуміти як певну міру відповідальності, яка застосовується до особи, в даному випадку, держаного службовця (посадової особи), за вичинювання нею діяння, що суперечать цілям та меті держаної служби та виходять за межі прав та обов'язків держаного службовця, визначених Законом України «Про держану службу».

Відповідно до п. 8 Типового положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного у місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.04.2002 р. № 30/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2002 р. за № 371/6659 начальник відділу в т.ч.: здійснює керівництво відділом, організовує його роботу та несе відповідальність за виконання покладених на відділ завдань і здійснення ним своїх функцій; забезпечує і контролює дотримання працівниками відділу виконавської та трудової дисципліни; веде особистий прийом громадян; розподіляє обов'язки між працівниками відділу та розробляє посадові інструкції працівників відділу; відповідає за належну організацію роботи щодо надання згідно з частиною третьою статті 20 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" платних послуг, а також ведення обліку платних послуг відповідно до порядку надання платних послуг відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що затверджується Міністерством юстиції України.

Враховуючи вказані положення та визначивши міру відповідальності начальнику відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_1, суд вважає, що у відповідача не було правових підстав для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани, так як жодних доказів на підтвердження неналежного виконання нею службових обов'язків, матеріали справи не містять.

Зокрема, з матеріалів справи видно, що оскаржуваний наказ видано відповідачем на підставі подання начальника реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 31.08.2015 р., за створенням умов, які сприяють вчиненню корупційних діянь керівником або спеціалістами відділ та неналежну організацію роботи відділу, яка виразилася у створенні штучних черг реєстрації шлюбів протягом липня-серпня 2015 р., неналежній організація роботи архіву відділу, допущенні зловживань та неефективному використанні приміщення відділу; порушенні п. 8.13 Положення про відділ в частині відповідальності за належну організацію роботи щодо надання згідно з ч. 3 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» платних послуг; порушенні ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», які виявилися в недотриманні загальновизнаних етичних норм поведінки, спілкуванні з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Стосовно тверджень відповідача про створення штучних черг реєстрації шлюбів протягом липня серпня 2015 р., суд зазначає наступне.

В поданні зазначено, що державна реєстрація шлюбу проводиться спеціалістами відділу державної реєстрації протягом 30 хв., в той час як потрібно 15-20 хв. Протягом 2014-2015 р. та станом на 06.08.2015 державна реєстрація шлюбів проводилася з 10:00 до 16:00 год. Дане питання виносилося на розгляд оперативної наради від 06.08.2015 р. Начальнику відділу ОСОБА_1 було рекомендовано терміново вжити заходів щодо оптимізації роботи та дотримання графіку роботи відділу. За результатами проведеної оперативної наради державна реєстрація шлюбів станом на 28.08.2015 р. проводиться з 09:00 до 17:30 год., але час для проведення реєстрації шлюбів не скорочено, чим порушено вимоги п. 3.1 Положення.

Оскільки жодним нормативним документом не встановлено проміжок часу між реєстраціями шлюбів, доводи відповідача про створення штучних черг реєстрації шлюбів протягом липня серпня 2015 р. є необґрунтованими.

Щодо доводів відповідача про неналежну організацію роботи архіву відділу, суд зазначає наступне.

Архів відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції знаходиться у відокремленому орендованому приміщенні по вул. О.Кобилянської, 31.

З матеріалів справи слідує, що на виконання рішення оперативної наради щодо оптимізації роботи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, 25.08.2015 р. на сайті Чернівецького міського управління юстиції було розміщено графік роботи відділу. Також 25.08.2015 р. на сайті газети "Час" було розміщено статтю начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо порядку отримання повторного свідоцтва про народження, а 27.08.2015 р. в газеті «Молодий буковинець» надруковано інтервю начальника відділу із розясненням порядку отримання повторних посвідчень.

Судом встановлено, що з метою розвантаження роботи архіву позивачкою періодично здійснювався прийом громадян та надавалися консультації в архіві відділу. Крім того, з метою зменшення навантаження на працівників архіву, позивачкою здійснювалася робота по виконанню Конвенції СНД, а саме складанню та направленню запитів щодо витребування повторних документів.

В судовому засіданні позивачка вказувала, що нею неодноразово на оперативних нарадах при заступнику начальника головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області - начальникові управління державної реєстрації ОСОБА_7 ініціювалося питання щодо недоцільності знаходження архіву відділу у відокремленому приміщенні, що унеможливлює здійснення належної організації роботи всього відділу та прямого спілкування керівника відділу із громадянами, що звертаються по питанню отримання повторних документів. Однак, дане питання не було вирішено позитивно та знаходилось поза посадовими можливостями позивачки.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що твердження відповідача про неналежну організацію роботи архіву відділу, що полягає у примушуванні громадян ходити від відділу ДРАЦС Чернівецького міського управління юстиції, що розташований по вул. О.Кобилянської, 31 в приміщення відділу по вул. О.Кобилянської, 7, є безпідставними, оскільки, позивачкою відповідно до її посадових обов'язків здійснено всіх можливих заходів для належної організації роботи архіву відділу.

Суд не бере до уваги також доводи відповідача щодо допущення позивачкою зловживань та неефективного використання приміщення відділу, з наступних міркувань.

Відповідач зазначав, що кабінет площею 28 кв.м., який можливо використовувати як зал урочистих подій відділом державної реєстрації актів цивільного стану використовується під окремий особистий кабінет начальником відділу ОСОБА_1 Також неефективно здійснено розподіл працівників відділу за напрямками діяльності. Так, в одному кабінеті проводиться прийом заяв і реєстрація шлюбу, що призводить до збільшення часу на проведення реєстраційних дій.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що з моменту розміщення відділу державної реєстрації актів цивільного стану в приміщенні за адресою вул. О.Кобилянської, 7, кабінет №2 був закріплений за керівником відділу. Можливість використання цього приміщення як залу урочистих реєстрацій ініціювалося позивачкою на початку 2014 р. перед керівництвом Головного управління юстиції, однак в звязку із відсутністю коштів на проведення ремонтних робіт та приведення вказаного приміщення до належного стану (в т.ч. обрядовою символікою, кондиціонером, килимовим покриттям тощо) було прийнято рішення про недоцільність даної пропозиції.

Також на виконання рішення оперативної наради позивачкою було запроваджено здійснення прийому заяв на шлюб та реєстрація шлюбу у різних кабінетах (відповідно прийом заяв в кабінеті №5, реєстрація шлюбу в кабінеті №4), що говорить про швидке реагування та чітке виконання рішення оперативної наради.

На підставі викладено, суд не погоджується із доводами відповідача щодо допущення зловживань та неефективного використання позивачкою приміщення відділу, оскільки доказів, які б підтверджували факт здійснення вказаних дій до суду не надано. Також відповідач не повідомив, яке ж приміщення позивачка повинна була використовувати як службовий кабінет.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачкою ст.38 Закону України "Про запобігання корупції", які виявились в недотриманні загальновизнаних етичних норм поведінки, спілкуванні з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими, що підтверджується інформуванням громадянами міста (зокрема в газеті "Доба") суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, публікація в газеті «Доба» від 06.08.2015 р. не містить посилань на те, які конкретно права автора статті були порушенні та які конкретно норми законодавства порушили працівники органу юстиції в Чернівецькій області. Крім того, суд звертає увагу на те, що в статті згадується не тільки позивачка, але й інші працівники реєстраційної служби, зокрема начальник відділу РАЦС Хотинського районного управління юстиції ОСОБА_8 та заступник начальника головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області - начальник управління державної реєстрації ОСОБА_7, однак дисциплінарне стягнення було застосовано тільки до позивачки.

Згідно ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», на яку відповідач посилався в поданні, особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов'язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Докази порушення ОСОБА_1 вимог законів або недотримання нею загальновизнаних етичних норм поведінки у стосунках з громадянами, керівництвом, колегами чи підлеглими відповідач до суду не надав.

Надуманими, на думку суду, також є посилання відповідача про неналежну організацію роботи щодо надання платних послуг.

В поданні про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, зазначено, що в порушення п. 8.13 Положення про відділ ОСОБА_1 неналежно організовує роботу щодо надання згідно з ч. 3 ст. 20 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" платних послуг. Так, відповідно до затвердженого переліку надання платних послуг передбачено надання послуг по проведенню виїзних обрядів, однак станом на 28.08.2015 р. такі послуги відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції громадянам міста не надаються. Питання розглянуто на оперативній нараді 21.07.2015 р. Станом на 28.08.2015 р. рішення оперативної наради не виконано.

Судом встановлено, що 06.08.2015 р. ОСОБА_1 направила на адресу начальника управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції та начальника реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції листа, в якому повідомила про те, що проведення індивідуального обряду реєстрації шлюбу за межами відділу державної реєстрації актів цивільного стану не є компетенцією органу державної реєстрації актів цивільного стану та не входить у функціональні обовязки працівників відділу (Т. 1 а.с. 36-37).

Також судом встановлено, що позивачкою на оперативних нарадах неодноразово наголошувалось, що для проведення обрядів необхідно створити обрядову групу за рахунок додаткових платних послуг; зверталася до керівництва реєстраційної служби та головного територіального управління юстиції з пропозиціями ініціювати передачу приміщення Палацу урочистих подій в оренду з метою проведення державної реєстрації шлюбу; акцентувала увагу на тому, що приміщення в якому розміщено відділ реєстрації знаходиться в незадовільному стані та не дає можливості проводити обряди урочистої реєстрації шлюбу. Дане питання порушено позивачкою також під час інтервю газеті «Молодий буковинець» (випуск № 69 від 27.08.2015 р.). Однак, пропозиції позивачки не були взяті до уваги вищестоящим керівництвом.

Крім того, головне територіальне управління юстиції в порушення вимог Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 р. №1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 р. за №759/19497 не забезпечило надання методичної допомоги та не здійснило організаційне керівництво відділу з надання ним платних послуг по проведенню виїзних обрядів, не створило обрядову групу, а також не розяснило порядок надання таких послуг за відсутності працівників обрядової групи.

Будучи допитана як свідок начальник реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_4 показала, що в неї відсутні докази відмови позивачкою або працівниками відділу в наданні громадянам платних послуг по проведенню виїзних обрядів.

На пропозицію суду відповідач також не надав таких доказів.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що обставини наведені в поданні про притягнення позивачки до дисциплінарної про створення умов, що сприяють вчиненню корупційних діянь керівником та спеціалістами відділу, а також неналежне організацію роботи відділу не знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, відтак правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у відповідача не було.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Судом встановлено, що ні в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності ні в поданні про притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідачем не встановлено заподіяну ОСОБА_1 шкоду за нібито створенням умов, які сприяють вчиненню корупційних діянь керівником або спеціалістами відділ та неналежну організацію роботи відділу, а також не враховано її попередню роботу на займаній посаді.

Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Відповідно до Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 р. №1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 р. за №759/19497 (далі Положення про Головні територіальні управління юстиції), Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.

Відповідно до п. 3 цього Положення основним завданням Головного територіального управління юстиції є в т.ч. державна реєстрація актів цивільного стану.

Пунктом 4 Положення про Головні територіальні управління юстиції передбачено, що Головне територіальне управління юстиції відповідно до покладених на нього завдань, в т.ч. установлює та затверджує розміри плати за надання працівниками відділів державної реєстрації актів цивільного стану платних послуг; забезпечує ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян; забезпечує надання методичної допомоги державним службовцям та працівникам структурних підрозділів районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, органів державної реєстрації актів цивільного стану у визначених сферах діяльності; здійснює організаційне керівництво відділами державної реєстрації актів цивільного стану з надання ними платних послуг, перевіряє їхню роботу; складає та подає в установленому законодавством порядку звіти про державну реєстрацію актів цивільного стану; розглядає матеріали щодо анулювання поновлених та повторно складених актових записів цивільного стану, а також надає інформацію про анульовані свідоцтва для оприлюднення на офіційному веб-сайті Мін'юсту у випадках, визначених законодавством; веде облік бланків свідоцтв про державну реєстрацію, зберігає ці бланки, а також зберігає другі примірники книг державної реєстрації актів цивільного стану та метричних книг, складених на території Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також вносить у встановленому законодавством порядку відповідні зміни до актових записів цивільного стану та повторно видає на їх підставі свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, а також витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян тощо.

Згідно п. 5 зазначеного Положення Головне територіальне управління юстиції з метою організації своєї діяльності здійснює організаційне та матеріально-технічне забезпечення діяльності районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції.

Головне територіальне управління юстиції здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через утворені в установленому порядку районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції. Головне територіальне управління юстиції у межах своєї компетенції видає накази, які є обов'язковими для виконання районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними управліннями юстиції, підвідомчими органами та установами юстиції та посадовими особами (п. 7, 9 Положення).

Відповідно до п.п 11.1, 11.2, 11.7, 11.9 та 11.11 п. 11 Положення про Головні територіальні управління юстиції начальник Головного територіального управління юстиції: очолює Головне територіальне управління юстиції, здійснює керівництво його діяльністю і підвідомчими органами та установами юстиції; організовує роботу Головного територіального управління юстиції, підвідомчих органів і установ юстиції на виконання завдань, покладених на Мін'юст, його територіальні органи; затверджує положення про структурні підрозділи і посадові інструкції працівників апарату Головного територіального управління юстиції; затверджує структуру та штатний розпис районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції; призначає на посади та звільняє з посад державних службовців, службовців і робітників Головного територіального управління юстиції та за поданням начальників районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції - державних службовців відповідних управлінь юстиції, крім випадків, визначених законодавством.

Пунктом 1 Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 р. №1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 р. за №759/19497 (далі Положення про районні управління юстиції) встановлено, що районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції (далі - управління юстиції) є територіальними органами Міністерства юстиції України (далі - Мін'юст). Управління юстиції підпорядковуються Мін'юсту та безпосередньо головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Основними завданнями управління юстиції є в т.ч. реалізація державної політики з питань державної реєстрації актів цивільного стану (п. 3 Положення про районні управління юстиції).

Відповідно до п. 4 Положення про районні управління юстиції, управління юстиції відповідно до покладених на нього завдань в т.ч.: здійснює заходи щодо підвищення ефективності роботи органів державної реєстрації актів цивільного стану, контролює їх діяльність стосовно додержання ними законодавства при державній реєстрації актів цивільного стану, перевіряє їхню роботу, надає практичну та методичну допомогу; проводить державну реєстрацію актів цивільного стану та видає відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, розглядає матеріали про зміну імені та про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання; надає інформацію про анульовані свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану до структурного підрозділу головних територіальних управлінь юстиції з питань державної реєстрації для її оприлюднення на офіційному веб-сайті Мін'юсту у разі неповернення свідоцтв у випадках, визначених законодавством; подає до структурного підрозділу головних територіальних управлінь юстиції з питань державної реєстрації матеріали для вирішення питання щодо анулювання поновлених та повторно складених актових записів цивільного стану; повторно видає свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану та витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян у порядку, передбаченому законодавством; надає платні послуги у сфері державної реєстрації актів цивільного стану тощо.

Згідно підпункту 10.1 та 10.9 п. 10 цього Положення начальник управління юстиції очолює управління юстиції, здійснює керівництво його діяльністю і підвідомчими органами та установами юстиції, представляє управління юстиції у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та несе персональну відповідальність за організацію та результати діяльності управління юстиції перед Міністром юстиції України та головним територіальним управлінням юстиції; вносить начальнику головного територіального управління юстиції пропозиції щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців та працівників управління юстиції за погодженням із відповідним заступником начальника управління юстиції.

Наказом Міністерства юстиції України від 17.04.2002 р. № 30/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.04.2002 р. за № 371/6659, затверджено Типове положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного у місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції (далі - Типове положення).

Згідно п. 1 цього положення відділ державної реєстрації актів цивільного стану (далі - відділ) є структурним підрозділом районного, районного у місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції (далі - управління юстиції), який реалізує повноваження Міністерства юстиції України (далі - Мін'юст) у сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Відділ безпосередньо підпорядковується заступнику начальника управління юстиції з питань державної реєстрації.

Основними завданнями відділу є: забезпечення повної, своєчасної і правильної державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до вимог законодавства; забезпечення у межах визначеної компетенції реалізації громадянами особистих і майнових прав; збереження архівного фонду органів державної реєстрації актів цивільного стану; ведення з дотриманням вимог чинного законодавства Державного реєстру актів цивільного стану громадян; видача свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Відповідно до п. 7 та 8 Типового положення начальник відділу призначається на посаду та звільняється з посади начальником головного територіального управління юстиції за поданням начальника управління юстиції. Начальник відділу здійснює керівництво відділом, організовує його роботу та несе відповідальність за виконання покладених на відділ завдань і здійснення ним своїх функцій.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що дисциплінарне стягнення до начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану може застосувати виключно начальник головного територіального управління тільки за поданням начальника управління юстиції та за погодженням із відповідним заступником начальника управління юстиції з питань державної реєстрації.

З матеріалів справи слідує, що оскаржуваний наказ про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності видано начальником Головного територіального управління юстиції Чернівецькій області ОСОБА_6 на підставі подання начальника реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 31.08.2015 р.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що оскаржуваний наказ про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності видано відповідачем за відсутності подання начальника управління юстиції та без погодженням із відповідним заступником начальника управління юстиції з питань державної реєстрації.

Головне територіальне управління юстиції у Чернівецькій області не надало до суду належні та допустимі докази, які б підтверджували, що оскаржуваний наказ видано на підставі та у спосіб передбачений законодавством України.

Доводи представника відповідача щодо правомірності притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на підставі подання начальника реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 31.08.2015 р. суд вважає необґрунтованими з наступних міркувань.

З матеріалів справи слідує, що станом на дату написання подання про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності (31.08.2015 р.), згідно Типового положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного у місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.04.2002 р. № 30/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2002 р. за № 371/6659 та Положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, затвердженого наказом Чернівецького міського управління юстиції від 05.02.2013 р. № 15/О (зі змінами, внесеними наказами Чернівецького міського управління юстиції № 52/О від 17.05.2013 р. та № 86/О від 28.05.2014 р.), начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції призначався на посаду та звільнявся з посади начальником реєстраційної служби Головного управління юстиції в області, за поданням начальника реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції після погодження із заступником начальника служби начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в області (Т. 1 а.с. 66-67, Т. 4 а.с. 153, 154, 155).

Судом встановлено, що оскаржуваний наказ видано начальником Головного територіального управління юстиції Чернівецькій області ОСОБА_6 на підставі подання начальника реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 31.08.2015 р. без попереднього погодження із заступником начальника служби начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в області.

Дослідженням подання від 31.08.2015 р. № 07-17/100 про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності встановлено, що воно складене та підписане начальником реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_4 31.08.2015 р. на імя начальника Головного територіального управління юстиції Чернівецькій області ОСОБА_6 При цього, в поданні будь-якої відмітки заступника начальника служби - начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в області про погодження притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності не має.

Під час судового розгляду справи Головне територіальне управління юстиції у Чернівецькій області не надало до суду належні та допустимі докази погодження заступником начальника служби начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в області подання про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності.

Суд констатує, що начальник реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції подання про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності на імя начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області, як це було передбачено Типовим положенням про відділ та Положенням про відділ станом на 31.08.2015 р. не готувалося та не подавалося, питання про притягнення позивачки до відповідальності начальником реєстраційної служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області не розглядалося.

Крім того, суд звертає увагу на те, що 01.09.2015 р. набрав чинності наказ Міністерства юстиції України від 10.08.2015 р. № 1471/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 р. за № 986/27431, яким внесено зміни до Типового положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного у місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції.

Зокрема, у тексті Типового положення слова реєстраційна служба, реєстраційної служби виключено; слова головне управління юстиції в усіх відмінках і числах замінено словами головне територіальне управління юстиції у відповідних відмінках і числах, а у пункті 7 абзац перший викладено в такій редакції: 7. Начальник відділу призначається на посаду та звільняється з посади начальником головного територіального управління юстиції за поданням начальника управління юстиції..

02.09.2015 р. начальником Чернівецького міського управління видано наказ № 174/О, яким затверджено Положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління (Т. 1 а.с. 82-85, Т. 4 а.с. 156).

Згідно пунктів 1.2 та 7 цього Положення відділ безпосередньо підпорядковується заступнику начальника Чернівецького міського управління з питань державної реєстрації; начальник відділу призначається на посаду та звільняється з посади начальником Головного територіального управління юстиції за поданням начальника юстиції.

З матеріалів справи слідує, що оскаржуваний наказ про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності видано відповідачем 04.09.2015 р.

Таким чином, суд вважає, що на дату прийняття оскаржуваного наказу позивачка безпосередньо підпорядковувалася заступнику начальника Чернівецького міського управління з питань державної реєстрації та могла бути притягнута до дисциплінарної відповідальності виключно начальником головного територіального управління на підставі поданням начальника управління юстиції та за погодженням із відповідним заступником начальника управління юстиції з питань державної реєстрації.

Як зазначалося вище, оскаржуваний наказ про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності видано відповідачем за відсутності подання начальника управління юстиції та без погодження із відповідним заступником начальника управління юстиції з питань державної реєстрації.

Посилання представника відповідача щодо знаходження позивачки в старій структурі відділу та розповсюдження приписів нового Положення про відділ тільки після реорганізації цього відділу суд відхиляє, оскільки відповідачем не надано до суду докази реорганізації відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, скорочення чисельності працівників, оптимізацію структури відділу тощо.

Необґрунтованою, на думку суду, також є позиція відповідача щодо дії приписів Положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, затвердженого наказом Чернівецького міського управління юстиції від 05.02.2013 р. № 15/О (зі змінами, внесеними наказами Чернівецького міського управління юстиції № 52/О від 17.05.2013 р. та № 86/О від 28.05.2014 р.) на час притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, оскільки воно суперечить Типовому положенню про відділ державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного у місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції, Положенню про Головні територіальні управління юстиції та Положенню про районні управління юстиції.

Зважаючи на наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності не на підставі та не у спосіб передбачений законодавством України, без урахуванням всіх обставин по справі, а тому оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 129 Конституції України, ст. ст. 2, 70-72, 86, 94, 158, 160 - 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 04.09.2015 р. № 539/4 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1С."

Порядок та строки набрання постановою законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текс постанови складено 07 грудня 2015 р.

Суддя В.К. Левицький