Справа № 821/3343/15-а
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3343/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Корнієнко Я.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Укртрансінспекції у Херсонській області, Начальника Управління Укртрансінспекції у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до управління Укртрансінспекції у Херсонській області (відповідач-1), начальника управління Укртрансінспекції у Херсонській області (відповідач-2), в якому просить визнати неправомірними дії начальника управління Укртрансінспекції у Херсонській області ОСОБА_4 щодо складання листа - вимоги № 1040/6/59-16 від 10.08.2015 р. про сплату фінансових санкцій.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, мотивуючи тим, що 20.08.2015 р. ОСОБА_3 отримано оскаржуваного листа, в якому начальником управління Укртрансінспекції у Херсонській області ОСОБА_4 зазначено про необхідність сплати фінансових санкцій в розмірі 522,45 євро за перевищення нормативно-вагових норм транспортним засобом "Рено-Магнум АЕ 440" з причіпом, який належить позивачу на праві власності та переданий у тимчасове платне користування ТОВ "ОСОБА_5 - Миколаївтранс". Представник позивача наголошує, що відповідачем порушено норми п.27 постанови КМУ № 879 від 27.06.2007 р. та ст. 99 Конституції України, якими передбачено плату за проїзд дорогами загального користування у національній валюті - гривні.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, обгрунтовуючи свою позицію тим, що під час здійснення рейдової перевірки, посадовими особами управління Укртрансінспекції у Херсонській області виявлено факт перевезення вантажу транспортним засобом позивача з перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу, виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. У зв'язку з відмовою водія автомобіля отримати документи, оформлені за результатами перевірки, відповідачем - 1, їх направлено на адресу перевізника із розрахунком плати за проїзд відповідно до постанови КМУ № 879 від 27.06.2007 р. Просив відмовити позивачу в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного: 07.08.2015 р. на підставі направлення на перевірку від 03.08.2015 р. № 002883, згідно зі спільним графіком роботи пункту габаритно-вагового контролю у Херсонській області на липень 2015 року та щотижневим графіком проведення рейдових перевірок, посадовими особами відповідача - 1 здійснювався контроль за додержанням вимог транспортного законодавства перевізниками під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на габаритно-ваговому комплексі, який розташований на 203 км + 500м автомобільної дороги М-14 ОСОБА_2 -Мелітополь - Новоазовськ біля посту ДАІ "Консул".

В результаті проведення контролюючого заходу, відповідачем -1 було зупинено автомобіль марки RENAULT, модель MAGNUM AE 440, вантажний сідловий тягач -Е, реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричіпом бортовим - Е, марки TRAILOR, реєстраційний номер НОМЕР_2, які належать позивачу та передані у тимчасове платне користування ТОВ "ОСОБА_5 - Миколаївтранс" за договором оренди транспортних засобів від 13.05.2009 р.

Транспортний засіб направлено на пункт габаритно-вагового контролю СПВКК у Херсонській області (Облавтодор) для проведення зважування.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю вищевказаного автомобіля, посадовою особою Укртрансінспекції, що проводила габаритно-ваговий контроль та майстром вагового комплексу складено довідку від 07.08.2015 р., у якій зафіксовано параметри вагового контролю, а саме навантаження на осі, зокрема, на 2 одиночну вісь -12200 кг (допустима норма - 11000), повна маса транспортного засобу - 37900 кг.

За наслідками контролюючого заходу відповідачем -1 складено акт № 006950 від 07.08.2015 р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Водій транспортного засобу від підпису відмовився. За перевищення параметрів від нормативу навантаження на осі від 10 до 20 відсотків включно, позивачу виставлено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до вищевказаного акту від 07.08.2015 р. за № 006950 на суму 522,45 євро, з посиланням на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879.

У результаті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, оформленої актом № 033443, відповідачем - 1 виявлено також порушення абзацу 3 частини 1 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у вигляді перевезення вантажів без оформлення відповідного дозволу, що надає право на рух дорогами України транспортним засобам з перевищенням вагових параметрів та ненадання посвідчення водія відповідної категорії. Водій ТЗ з актом ознайомлений, від підпису та надання пояснень відмовився. Матеріали перевірки були направлені за адресою позивача.

Згідно з ч.2 ст. 19 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів Українивід 10 жовтня 2001 р. № 1306 передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Підпунктом 3 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 (далі - Порядок) встановлено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, оскільки вагові параметри навантаження на одиночну вісь транспортного засобу ОСОБА_3 нараховують 12,2 тонн, то згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху даний показник свідчить про перевищення нормативних навантажень на більше ніж десять відсотків від норми 11,0 т.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (п.4 п.2 Порядку).

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Пунктом 8 ч.1 статті 12 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 р. № 2862- IV визначено, що орган державного управління автомобільними дорогами загального користування має право: обмежувати або забороняти рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, визначені для них державними стандартами, у разі відсутності відповідного спеціального погодження.

Згідно з абзацом першим пункту 27 Порядку плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Пунктом 30 Порядку визначено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту.

При цьому, ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджені також постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879. Відтак, ставка плати за кожен кілометр відстані великовагових транспортних засобів з перевищенням допустимих осьових навантажень від 10 до 20 відсотків включно за відповідною таблицею дорівнює 0,27 євро.

Проте, плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку (абзац 2 п.27 Порядку).

Таким чином, саме нормами постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 обумовлено плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні, визначати у євро із справлянням відповідного платежу у гривні, за офіційним курсом НБУ.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем -1 та відповідачем-2 доведено правомірність своїх дій.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст.2,8,9,12,17,19,158,159, 160-163,167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 грудня 2015 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 3.7.2