Справа № 813/6328/14
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Справа № 876/1994/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства "Львіввугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта "Лісова" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 р. по справі за позовом Державного підприємства "Львіввугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта "Лісова" до ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

15.09.2014 року позивач Державне підприємство "Львіввугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта "Лісова" (далі ДП Львіввугілля в особі ВП Шахта Лісова) звернулось до суду із позовом до відповідача - ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі ОСОБА_1 ОДПІ) про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень.

Як встановлено судом, позовні вимоги ДП Львіввугілля в особі ВП Шахта Лісова мотивовані тим, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 11.06.2011 р. № 325/150/26359891 про порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності є безпідставними. Зазначає, що відповідальним за сплату узгодженого податкового зобовязання з консолідованого податку на прибуток підприємств є юридична особа ДП Львіввугілля, оскільки Шахта, як відокремлений підрозділ суб'єкта господарювання, не має необхідного для юридичної особи ступеня майнової відокремленості. Вважає, що податкові повідомлення-рішення відповідачем прийняті безпідставно, тому просить суд їх скасувати.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зокрема виходив з того, що відповідно до вимог абз. 7 п. 152.4 ст. 152 ПК України відповідальність за своєчасне та повне внесення сум податку до бюджету за місцезнаходженням відокремлених підрозділів несе платник податку, у складі якого знаходяться такі відокремлені підрозділи, відтак податкові повідомлення-рішення від 19.06.2014 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ОСОБА_1 ОДПІ скеровані до сплати ДП Львіввугілля, що підтверджується відміткою головного бухгалтера ДП Львіввугілля ОСОБА_2 про отримання податкового-повідомлення-рішення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач Державне підприємство "Львіввугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта "Лісова" оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним зясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі (аналогічних тим, що були наведені в позовній заяві). Просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні 03.12.2015 року представник ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області заявив клопотання в порядку ст.55 КАС України та просив суд апеляційної інстанції замінити відповідача у справі - ОСОБА_1 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Львівській області на ОСОБА_1 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області, як належного правонаступника, надавши при цьому Виписку з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ № 630494.

Так, відповідно до ст.55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне замінити сторону відповідача ОСОБА_1 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Львівській області її правонаступником ОСОБА_1 об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ОДПІ проведено перевірку ДП Львіввугілля (ідентифікаційний код 32323256) з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань з податку на прибуток ВП Шахта Лісова (ідентифікаційний код 26359891) за І півріччя 2013 року, за результатами якої податковим органом складено Акт від 11.06.2014 року № 325/150/26359891 про результати перевірки своєчасності сплати суми податкового зобовязання до бюджету (а.с.8-9, далі Акт перевірки).

У Акті перевірки встановлено порушення п. 57.1 ст. 57 розділу ІІ Податкового кодексу України ДП Львіввугілля за ВП Шахта Лісова протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобовязання за платежем податку на прибуток (кількість днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобовязання 11, 16 та 91 день).

Такі висновки податкового органу ґрунтуються на тому, що податкове зобовязання з податку на прибуток ДП Львіввугілля ВП Шахта Лісова в сумі 2338691,00 грн. виникло відповідно до поданого відокремленим підрозділом розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток від 07.08.2013 року № НОМЕР_3, граничний термін сплати - 19.08.2013 року. Однак, частину вказаної суми податкового зобов'язання в граничні терміни позивачем не сплачено, а погашено лише в протягом серпня - листопада 2013 року, а саме 350000,00 грн - платіжним дорученням від 30.08.2014 року № 64 (11 днів затримки), 22752,40 грн - платіжним дорученням від 04.09.2014 року № 24 (16 днів затримки), 255261,00 грн - погашено 19.11.2013 року за рахунок декларування позивачем в розрахунку податкових зобовязань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства за ІІІ квартал 2013 року (від 07.11.2013 року № НОМЕР_4) в рядку 8 податок на прибуток відокремленому підрозділу платника консолідованого податку на прибуток, нарахований за результатами останнього календарного кварталу звітного (податкового) періоду.

На підставі Акта перевірки та відповідно до ст. 126 ПК України відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 19.06.2014 року № НОМЕР_1, яким за затримку сплати грошового зобовязання на 92 календарних дні застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію в сумі 51052,20 грн. (а.с.14) та податкове повідомлення-рішення від 19.06.2014 року № НОМЕР_2, яким за затримку сплати суми грошового зобовязання на 11 та 16 календарних днів застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію в сумі 37275,24 грн. (а.с.6).

Надаючи юридичну оцінку податковим повідомленням-рішенням, що є предметом оскарження у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 67 Конституції України зобовязує кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

У пункті 31.1 ст. 31 ПК України зазначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.152 пп. 14.1 ст. 14 ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пп.126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Враховуючи вищевикладені норми ПК України та наявні у матеріалах справи документи, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Так, відокремлений підрозділ Шахта Лісова Державного підприємства "Львіввугілля" було створено згідно з наказом Державного підприємства "Львіввугілля" №5 від 12.03.2003 року. Свою діяльність відокремлений підрозділ Шахта Лісова Державного підприємства "Львіввугілля" провадить на підставі Положення, затвердженого в.о. генерального директора ДП "Львіввугілля" ОСОБА_3 19.09.2011 року та погодженого Міністерством енергетики та вугільної промисловості України (а.с.21-23).

Відповідно до п.3.2 Положення, відокремлений підрозділ Шахта Лісова Державного підприємства "Львіввугілля" не є юридичною особою, представляє інтереси і реалізує свої цілі і задачі в межах цього Положення і Статуту Підприємства.

Згідно з пп. 14.1.30 п.14.1 ст.14 ПК України, відокремлені підрозділи слід трактувати (окрім як для розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України) у значенні, визначеному Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Відповідно до ст.95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 р. № 755-IV, відокремлений підрозділ юридичної особи - це філія, інший підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням та виробляє продукцію, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або представництво, що здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

В силу п.15.1 ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з приписами пп.133.1.1 п.133.1 ст.133 ПК України, платниками податку з числа резидентів є : суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами. Окрім того, п.п.133.1.5 п.133.1 ст.133 ПК України передбачено, що платниками податку на прибуток підприємств з числа резидентів також є відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у підпункті 133.1.1 цього пункту, визначені відповідно до розділу І цього Кодексу, за винятком представництв.

З наведеного слідує, що платником податку на прибуток підприємств може бути як юридична особа, в даному випадку - Державне підприємство "Львіввугілля", так і її відокремлений підрозділ, у даному випадку - Відокремлений підрозділ Шахта Лісова Державного підприємства "Львіввугілля".

Однак при цьому варто врахувати приписи абз.2-3 п. 152.4 ст.152 ПК України з якої слідує, що платник податку, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також за своїм місцезнаходженням, визначений згідно з нормами цього розділу та зменшений на суму податку, сплаченого за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Сума податку на прибуток відокремлених підрозділів за відповідний звітний (податковий) період визначається розрахунково виходячи із загальної суми податку, нарахованого платником податку, розподіленого пропорційно питомій вазі суми витрат відокремлених підрозділів такого платника податку в загальній сумі витрат цього платника податку.

Вибір порядку сплати податку на прибуток, визначеного цим підпунктом, здійснюється платником податку самостійно до 1 липня року, що передує звітному, про що повідомляються контролюючі органи за місцезнаходженням такого платника податку та його філій (відокремлених підрозділів).

Аналізуючи вищенаведені норми ПК України, колегія суддів приходить до висновку, що оподаткування прибутку відокремлених підрозділів юридичної особи може провадитися або відокремленим підрозділом в якості самостійного платника, або головним підприємством шляхом сплати консолідованого податку на прибуток за себе й відокремлені підрозділи.

При цьому, визначення платників податків на прибуток, передбачене пп.133.1.1 і пп.133.1.5 п.133.1 ст.133 ПК України, не передбачає одночасної сплати одного й того ж податку різними платниками, а в сукупності з нормою п.152.4 ст.152 ПК України допускає та передбачає можливість визначення з допустимої множини лише одного платника податку на прибуток, тобто, таким платником може вважатися або головне підприємство, або ж його відокремлений підрозділ.

В данному ж випадку судом апеляційної інстанції встановлено, що Державне підприємство "Львіввугілля" є платником консолідованого податку на прибуток, тобто сплачує його за себе і за свій відокремлений підрозділ Шахта Лісова Державного підприємства "Львіввугілля". Зазначене підтверджується наявним у матеріалах справи Положенням про Відокремлений підрозділ Шахта Лісова Державного підприємства "Львіввугілля" згідно з п.6.8.3 якого, підрозділ самостійно нараховує та сплачує всі податки та інші обов'язкові платежі до бюджету та фондів відповідно до чинного законодавства, за винятком податку на прибуток, податку на додану вартість, екологічного податку.

Тому, саме Державне підприємство "Львіввугілля" слід вважати платником податку на прибуток підприємства і на нього поширюється визначений пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи. Водночас, відокремлений підрозділ за таких умов лише зберігає потенційну можливість сплати податку на прибуток як платник податків, задекларовану п.п.133.1.5 ПК України, однак, виключно за умови прийняття відповідного рішення головним підприємством.

В даному випадку позиція суду першої інстанції про те, що обов'язок зі сплати податку на прибуток одночасно покладається як на головне підприємство, так і на його відокремлений підрозділ, суперечить нормам Податкового кодексу України. Слід зазначити, що за умови сплати консолідованого податку на прибуток саме головне підприємство зобов'язане справляти такий податок у встановлені законом порядок й спосіб. У свою чергу, відокремлений підрозділ у такому випадку позбавлений обов'язку щодо своєчасного та повного внесення сум податку до бюджету, оскільки він не наділений функціями контролю за головним підприємством як юридичною особою та платником податку. При цьому, на відокремлений підрозділ нормою абз.5 п.152.4 ст.152 ПК України лише покладається обов'язок щодо подання контролюючому органу за своїм місцезнаходженням розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку, що було здійснено Відокремленим підрозділом Шахта Лісова.

Окрім того, неможливість покладення відповідальності за несвоєчасну сплату податку на прибуток при сплаті підприємством консолідованого податку на відокремлений підрозділ випливає також з приписів пп.109.1, 109.2. 110.1. 111.1 ПК України, за нормами яких відповідальність несуть платники податків за допущені ними податкові правопорушення, тобто за невиконання чи неналежне виконання вимог, установлених Податковим кодексом України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У даному ж випадку, зважаючи на те, що при сплаті консолідованого податку для Відокремленого підрозділу, ані Податковим кодексом України, ані іншим законодавством не встановлено прямих вимог щодо перерахування ним податку на прибуток до бюджету, він не може допускати порушень вимог податкового законодавства України.

Вищезезначені висновки також кореспондують з правовою нормою абз.7 п.152.4 ст.152 ПК України, яка визначає, що відповідальність за своєчасне та повне внесення сум податку до бюджету за місцезнаходженням відокремлених підрозділів несе платник податку, у складі якого знаходяться такі відокремлені підрозділи.

Як наслідок, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку податковий орган протиправно виніс податкові повідомлення рішення від 19.06.2014 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на користь Відокремленого підрозділу, що не є юридичною особою, а не на користь Державного підприємства "Львіввугілля", як належного платника податків, що є підставою для їх скасування.

Однак, вищенаведене не було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови від 27.11.2014 року, тому така підлягає скасуванню, оскільки прийнята із порушенням норм матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин невірно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає до скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, ст.202, ст.205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Львіввугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта "Лісова" задовольнити, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 р. по справі № 813/6328/14 скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.06.2014 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О.Большакова

ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 08.12.2015 року.