Справа № 826/23218/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 грудня 2015 року № 826/23218/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
довійськової частини НОМЕР_1
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 як розпорядника публічної інформації у відмові ОСОБА_1 за її інформаційним запитом на доступ до публічної інформації у вигляді безпідставного ненадання розпорядником інформації копій акту про результати службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування стосовно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 як розпорядника публічної інформації надати ОСОБА_1 копії акту про результати службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування стосовно ОСОБА_1 .

Позивач під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечував, подав письмові заперечення проти позову.

В судовому засіданні 12 листопада 2015 року суд ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Полковник юстиції ОСОБА_1 , 1962 р.н., у Збройних Силах України з 1995 р., на посаді співробітника відділу напрямків Резерву кадрового складу військової частини НОМЕР_1 з серпня 2014 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29 квітня 2015 року №90 ДСК (по стройовій частині) полковника юстиції ОСОБА_1 було направлено для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією (ВЛК) до ГВМКЦ «ГВКГ».

За повідомленням начальника ГВМКЦ «ГВКГ» 22 травня 2015 року ОСОБА_1 під час проходження ВЛК, не дочекавшись запрошення на засідання гарнізонної ВЛК, самовільно залишила клініку амбулаторної допомоги ГВМКЦ ГВКГ та 25 травня 2015 року до клініки амбулаторної допомоги ГВМКЦ «ГВКГ» для продовження ВЛК не прибула. Командуванням ГВМКЦ «ГВКГ» було припинено подальше проходження полковником юстиції ОСОБА_1 . ВЛК, про що було повідомлено начальника РКС полковника ОСОБА_2 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12 червня 2015 року №130 призначено службове розслідування за фактами правопорушень, вчинених полковником юстиції ОСОБА_1 з терміном проведення з 16 червня 2015 року по 15 липня 2015 року.

22 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до командира військової частини НОМЕР_1 з інформаційним запитом відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», у якому просила надати копію акту службового розслідування та копію виданого на його підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 .

Листом заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 25 вересня 2015 року №222/5Д/2594 заявника повідомлено про відмову у наданні інформації у зв`язку з тим, що в запиті не вказані реквізити та зміст документів, що суперечить вимогам п. 2 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Позивач вважає вказану відмову протиправною з тих підстав, що нею при складанні інформаційного запиту було дотримано вимоги п. 2 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та надано всю відому інформацію щодо запитуваного об`єкта. При цьому, розпорядник інформації обізнаний, про яке службове розслідування йде мова, тому посилання на відсутність необхідних реквізитів є безпідставним.

Відповідач в обґрунтування заперечень проти позову зазначає, що у запиті не вказано, копію якого саме акту заявник хоче отримати. Стосовно наказу командира військової частини НОМЕР_1 , то незрозумілим є, про який наказ йде мова, оскільки такий наказ не передбачений Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року №82. Наведені обставини є підставою для відмови у наданні публічної інформації, згідно п. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, у тому числі: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Статтею 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядники інформації зокрема зобов`язані: надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

В силу ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Проаналізувавши наведені норми Закону, судом дійшов висновку, що акт службового розслідування щодо заявника та копія виданого на його підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 є публічною інформацією, в розумінні ст. 1 Закону, а військова частина НОМЕР_1 є розпорядником вказаної інформації в розумінні ст. 13 Закону.

Відповідачем не надано жодних пояснень щодо віднесення запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом; запитувана інформація безпосередньо стосується позивача як заявника, та за загальними правилами вона має бути надана на запит.

Так, відповідач, як розпорядник публічної інформації, листом від 25 вересня 2015 року за №222/5Д/2594 відмовив позивачу у наданні публічної інформації з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 22 Закону (не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону).

На переконання суду, відмова відповідача у наданні публічної інформації є безпідставною, з огляду на наступне.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію має містити загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо, тобто, вказані реквізити можуть бути відсутні у запиті за відсутності у заявника відповідної інформації.

В даному випадку позивач звернувся із запитом про отримання акту службового розслідування щодо себе та копії виданого на його підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 , які повинні бути виготовлені, з огляду на терміни проведення службового розслідування, проте, точної інформації щодо завершення службового розслідування у позивача не було.

За таких обставин відповідач, як розпорядник публічної інформації, був зобов`язаний або надати запитувану інформацію у випадку її наявності, або повідомити позивача про її відсутність, що було б належною відповіддю за запит.

Також суд не може погодитися з посиланнями відповідача на той факт, що йому було незрозуміло, про яке службове розслідування йде мова, оскільки згідно матеріалів справи відповідач очевидно знав, у зв`язку з чим зроблено запит, а службове розслідування призначене згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12 червня 2015 року №130.

Суд також зазначає, що в даному випадку предметом розгляду по справі є саме відповідність законодавству відмови у наданні публічної інформації, а не дотримання законодавства під час проведення службового розслідування згідно Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року №82, тому відповідні посилання сторін суд не оцінює.

Також, та обставина, що позивач міг отримати запитувану інформацію з інших джерел, на переконання суду не є підставою для відмови у її наданні, згідно вимог Закону.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, у свою чергу, не довів належними та обґрунтованими доказами правомірність свої дій в контексті спірних правовідносин.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 94, 158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні інформації на її інформаційний запит від 22 вересня 2015 року.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 копії акту про результати службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування стосовно ОСОБА_1 згідно її інформаційного запиту від 22 вересня 2015 року.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський