Справа № 164/992/15-а
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/992/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Матвійчук Н.В., Костюк Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення Маневицької селищної ради Волинської області № 44/6 від 20 лютого 2015 року та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення Маневицької селищної ради Волинської області № 44/6 від 20.02.2015 року та зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтував тим, що він в грудні 2014 року звернувся до відповідача із заявою про передачу-прийняття у комунальну власність належного йому нерухомого майна, а саме: ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, оскільки для реалізації права позивача на добровільне відселення з території, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, йому необхідно здати раніше займане житлове приміщення у комунальну власність, про що Маневицька селищна рада має видати відповідну довідку. 20.02.2015 року відповідачем прийняте рішення № 44/6, згідно якого ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті у комунальну власність ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, без виділення в натурі належного йому майна, що перебуває у спільній сумісній власності. Позивач вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства відсутні будь-які перешкоди для прийняття у комунальну власність належної йому ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, а тому вказане рішення селищної ради є протиправним, а вимоги відповідача щодо виділення в натурі належної йому частини будинку є неправомірними. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Маневицької селищної ради Волинської області № 44/6 від 20.02.2015 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті у комунальну власність ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, без виділення в натурі належного йому майна, що перебуває у спільній сумісній власності, а також зобовязати прийняти у комунальну власність ? частину житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області та належить ОСОБА_1, про що скласти відповідний акт приймання-передачі нерухомого майна та документів на нього, а після підписання вказаного акту видати довідку про здачу раніше займаного житлового приміщення у комунальну власність.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду позовній заяві, просили визнати протиправним та скасувати рішення Маневицької селищної ради Волинської області № 44/6 від 20.02.2015 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті у комунальну власність ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, без виділення в натурі належного йому майна, що перебуває у спільній сумісній власності, а також зобовязати прийняти у комунальну власність ? частину житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області та належить ОСОБА_1, про що скласти відповідний акт приймання-передачі нерухомого майна та документів на нього, а після підписання вказаного акту видати довідку про здачу раніше займаного житлового приміщення у комунальну власність. Вважають, що відповідно до вимог чинного законодавства відсутні будь-які перешкоди для прийняття у комунальну власність належної ОСОБА_1 ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, а тому вказане рішення селищної ради є протиправним, а вимоги відповідача щодо необхідності виділення ОСОБА_1 в натурі належної йому частини будинку з проведенням відповідних переобладнань є неправомірними.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечує. Підтвердив, що в грудні 2014 року позивач звернувся в Маневицьку селищну раду із заявою про прийняття у комунальну власність належної йому ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, оскільки отримав в звязку з переселенням з території, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, житло в м. Луцьк, а також просив видати йому відповідну довідку про здачу раніше займаного житлового приміщення. 20.02.2015 року селищною радою було прийняте рішення № 44/6, згідно якого ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті у комунальну власність ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, без виділення в натурі належної йому частини нерухомого майна. Вважає, що вказане рішення відповідає чинному законодавству, оскільки як на момент звернення позивача із заявою до відповідача про прийняття у комунальну власність належної йому ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, так і на момент розгляду справи належна ОСОБА_1 частина нерухомого майна не виділена в натурі, цій частині не присвоєно окремий адресний номер, нотаріально посвідчений договір щодо виділення в натурі належної позивачу частини нерухомого майна відсутній, переобладнань для влаштування окремого житлового приміщення ним не проведено, що унеможливлює прийняття належного позивачу нерухомого майна у комунальну власність. Виходячи з наведеного, позовні вимоги вважає необґрунтованими, а тому в їх задоволенні просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 4 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підставами для відселення громадян з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, є положення Концепції проживання населення на територіях України з підвищеними рівнями радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Етапи відселення визначаються Концепцією. Населення, яке проживає у зоні безумовного (обовязкового) відселення, підлягає обовязковому відселенню. Кожен громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має право на підставі наданої йому обєктивної інформації про радіаційну обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоровя самостійно приймати рішення про дальше проживання на цій території чи відселення. Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення. Право на самостійне переселення (до створення умов для відселення) мають громадяни, які проживають у зонах безумовного (обовязкового) та гарантованого добровільного відселення, а також сімї, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, у складі яких є вагітні жінки або діти до 18 років, за умови, що вони за медичними показниками, які визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя, проживати в цій зоні не можуть, або у разі перевищення індивідуальної ефективної еквівалентної дози опромінення людини понад 70 мЗв (7 бер) за життя. Громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом. Відселення та самостійне переселення дозволяється лише у місцевості, які не віднесені до категорій зон радіоактивно забруднених територій (стаття 2), за винятком переселення до близьких родичів. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3, 11 Порядку відселення та самостійного переселення громадян з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого постановою КМУ № 706 від 16.12.1992 року, громадяни, які самостійно переселяються із зон безумовного (обовязкового), гарантованого добровільного відселення та посиленого радіоекологічного контролю, одержують направлення для переселення та працевлаштування за зразком, що додається. Направлення видається на підставі заяви громадянина за підписом усіх повнолітніх членів сімї та довідки з місця проживання про склад сімї. У направлення вписуються всі члени сімї, які проживають у будинку (квартирі). При цьому також ураховуються тимчасово відсутні члени сімї, за якими згідно із законом зберігається житлове приміщення. Направлення видається відповідною обласною державною адміністрацією за попереднім оформленням його районною державною адміністрацією або виконкомом міської (міста обласного підпорядкування) Ради народних депутатів. Громадяни, які переселяються з радіоактивно забруднених територій за направленнями обласних державних адміністрацій, одержують ордери на вселення в надані їм житлові приміщення після подання районній державній адміністрації, виконкому міської (міста обласного підпорядкування) Ради народних депутатів довідки з попереднього місця проживання про здачу раніше займаного житлового приміщення.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 880-І від 20.12.2012 року „Про надання житлових приміщень чотирикімнатну квартиру № 73, житловою площею 73.5 кв. метри, в будинку на вул. Чернишевського, 114-б в м. Луцьк, яка була придбана за рахунок коштів державного бюджету з метою забезпечення житлом інвалідів з числа постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, які перебувають на квартирному обліку у виконавчому комітеті Луцької міської ради та потребують поліпшення житлових умов, було надано ОСОБА_1 з сімєю в складі 6 осіб (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_6І.) та знято ОСОБА_1 з квартирного обліку, на якому той перебував з 8.05.1998 року у списку постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії. В звязку з цим, у відповідності до вимог чинного законодавства ОСОБА_1 зобовязаний звільнити раніше займане житлове приміщення - житловий будинок по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області. У відповідності до договору дарування ? частки житлового будинку від 18.07.2013 року та договору дарування ? частки земельної ділянки від 18.07.2013 року ОСОБА_1 було подаровано ? частину належного йому житлового будинку по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області та ? частину належної йому земельної ділянки за вказаною адресою дочці ОСОБА_8 9.12.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про прийняття у комунальну власність належного йому нерухомого майна, а саме: ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області. 20.02.2015 року Маневицькою селищною радою було прийняте рішення № 44/6, згідно якого ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті у комунальну власність ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, без виділення в натурі належного йому майна, що перебуває у спільній сумісній власності. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених в судовому засіданні рішення Маневицької селищної ради № 44/6 від 20.02.2015 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 2.03.2013 року, витягу з протоколу № 44 44-ї сесії Маневицької селищної ради шостого скликання від 20.02.2015 року, заяви ОСОБА_1 від 4.12.2014 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 903472 від 2.03.2013 року, технічного паспорта на житловий будинок по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, витягу з рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 880-І від 20.12.2012 року, договорів дарування від 18.07.2013 року, посвідчених Маневицькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованих в реєстрі за № 470 та № 471, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 6437644 від 18.07.2013 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 6431791 від 18.07.2013 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6425046 від 18.07.2013 року, будинкової книги для прописки громадян, що проживають по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі.

В судовому засіданні встановлено, що як на момент звернення позивача із заявою до Маневицької селищної ради про прийняття у комунальну власність належної йому ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, так і на момент розгляду даної справи належна ОСОБА_1 частина нерухомого майна не виділена у натурі, цій частині не присвоєно окремий адресний номер, нотаріально посвідчений договір про виділ у натурі належної позивачу частки нерухомого майна не укладався, переобладнань для влаштування окремого житлового приміщення ОСОБА_1 не проведено.

Доводи позивача та його представника в тій частині, що відсутні будь-які перешкоди для прийняття у комунальну власність належної ОСОБА_1 ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, а тому рішення селищної ради № 44/6 від 20.02.2015 року є протиправним, а вимоги відповідача щодо виділення у натурі належної позивачу частини будинку є неправомірними, на думку суду, є власним тлумаченням ними норм чинного законодавства.

Відповідно до вимог п. 11 Порядку відселення та самостійного переселення громадян з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого постановою КМУ № 706 від 16.12.1992 року, позивачем для отримання ордера має бути здане раніше займане житлове приміщення. Тобто, у комунальну власність має бути прийняте визначене у натурі нерухоме майно, що належало позивачу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Маневицька селищна рада, приймаючи рішення № 44/6 про відмову ОСОБА_1 в прийнятті у комунальну власність ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, без виділення в натурі належної йому частини нерухомого майна, діяла в межах повноважень та у відповідності до чинного законодавства. Допущена помилка у зазначеному рішенні, в якому вказано, що майно перебувало у спільній сумісній, а не спільній частковій власності, на думку суду, не є підставою для скасування зазначеного рішення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на сесії розглядалися та обговорювалися документи про належність ОСОБА_1 саме ? частини житлового будинку, що знаходиться по вул. Пархоменка, б. 10 в смт. Маневичі Волинської області, а також вказувалось на неможливість прийняття вказаного майна у комунальну власність, оскільки частка належного позивачу нерухомого майна не виділена у натурі.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки при розгляді справи не встановлено, що в діях відповідача наявні порушення вимог чинного законодавства, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення Маневицької селищної ради Волинської області № 44/6 від 20.02.2015 року та зобовязання вчинити певні дії слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні, Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Порядком відселення та самостійного переселення громадян з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженим постановою КМУ № 706 від 16 грудня 1992 року, ст.ст. 355, 356, 358, 361, 364 Цивільного кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення Маневицької селищної ради Волинської області № 44/6 від 20 лютого 2015 року та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: