Справа № 825/3649/15-а
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 року Чернігів Справа № 825/3649/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Здорово" до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика Здорово" звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомленнь-рішень від 23.06.2015 №, №, №.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішення ДПІ у м. Чернігові не базуються на нормах податкового, цивільного та господарського законодавства та фактично призводять до нарахування платнику платежів (створюють податковий борг) при відсутності порушень законодавства, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України. Вважає, що ТОВ «Фабрика Здорово» та ТОВ «Ексім-Трейд» не є повязаними особами, оскільки директор ТОВ «Фабрика Здорово» ОСОБА_3 володіє лише 15 відсотками у статутному капіталі ТОВ «Ексім-Трейд», а отже не підпадає під вимоги закріплені у п.п. 14.1.159, п.14.1 ст. 14 ПК України щодо підконтрольності господарської діяльності. Крім того, зазначає, що співробітники ДПІ при здійснені перевірки та складанні акту грубо порушили вимоги Порядку оформлення результатів документальних перевірок, оскільки висновки щодо порушень законодавства не відповідають дійсності, не базуються на даних податкового та бухгалтерського обліку, не містять посилань на первісні документи, які б зафіксували конкретні факти порушень, тощо. Більш, того перевірка безпідставно проведена повторно за той самий період.

Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «ФАБРИКА ЗДОРОВО»: п. п. 14.1.27, п. 14.1.36 п. 14.1. ст. 14, п. 153.2.2 п. 153.2 ст. 153, п.146.4, 146.5 ст. 146, п. 138.1 ст. 138 , п.138.2 ст. 138 , п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України: занижено податок на прибуток на загальну суму 86799 грн, в т.ч. за 1 півріччя 2012 року - 10505 грн, за 3 квартали 2012 року - 18788 грн, за 2012 рік -32065 грн, за 2013 рік - 26140 грн, за 2014 рік - 28594 грн; п. 57.1 ст. 57 та п. 2 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень ПК України та Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» № 872 від 30.12.2013 (зі змінами та доповненнями): підприємством занижено значення рядка 34 «Авансовий внесок, що підлягає сплаті щомісяця у березні-грудні 2015 року та січні-лютому 2016 року» на 2382 грн; пп. 14.1.71 п. 14.1 ст. 14, п.п.14.1.219, пп. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14, п. 39.2, п. 39.4 ст. 39, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України за рахунок того, що підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 244974 грн, у тому числі за квітнень 2013 року на суму 85627 грн, за травень 2013 року на суму 44495 грн, за червень 2013 року на 51819 грн, за серпень 2013 року 26119 грн, вересень 2013 року - 36914 грн.

З урахуванням викладеного, ДПІ у м. Чернігові вважає, що податкові повідомлення- рішення від 23.06.2015 № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 відповідають нормам законодавства та просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фабрика Здорово».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви та заперечень на неї, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

ДПІ у м. Чернігові проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Фабрика Здорово» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014. За результатами перевірки складено акт № 1081/22/37330979 від 09.06.2015 (том 1 а.с. 13-55).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ФАБРИКА ЗДОРОВО»: п. п. 14.1.27, п. 14.1.36 п. 14.1. ст. 14, п. 153.2.2 п. 153.2 ст. 153, п.146.4, 146.5 ст. 146, п. 138.1 ст. 138, п.138.2 ст. 138 , п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України: занижено податок на прибуток на загальну суму 86799 грн, в т.ч. за 1 півріччя 2012 року - 10505 грн, за 3 квартали 2012 року - 18788 грн, за 2012 рік -32065 грн, за 2013 рік - 26140 грн, за 2014 рік - 28594 грн; п. 57.1 ст. 57 та п. 2 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень ПК України та Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» № 872 від 30.12.2013 (зі змінами та доповненнями): підприємством занижено значення рядка 34 «Авансовий внесок, що підлягає сплаті щомісяця у березні-грудні 2015 року та січні-лютому 2016 року» на 2382 грн; пп. 14.1.71 п. 14.1 ст. 14, п.п.14.1.219, пп. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14, п. 39.2, п. 39.4 ст. 39, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України за рахунок того, що підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 244974 грн, у тому числі за квітнень 2013 року на суму 85627 грн, за травень 2013 року на суму 44495 грн, за червень 2013 року на 51819 грн, за серпень 2013 року на 26119 грн, вересень 2013 року - 36914 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № від 23.06.2015, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 108479,00 грн, що складається з 86779,00 грн за основним платежем та 21700,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), № від 23.06.2015, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» збільшено суму грошового зобовязання за платежем авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 8933,00 грн, що складається з 7146,00 грн за основним платежем та 1787,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), № від 23.06.2015, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у розмірі 306218,00 грн, що складається з 244974,00 грн за основним платежем та 61244,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (том 1 а.с. 56, 57, 58).

Згідно із ст. 3 Господарського кодексу України господарська діяльність - діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємому періоді ТОВ «Фабрика Здорово» здійснювало господарську діяльність із ТОВ «Антон ХХІ», ТОВ «ТП Ексім-Трейд», ФОП ОСОБА_4, що підтверджується укладеними договорами між позивачем та його контрагентами, наявність та перевірка яких підтверджується актом перевірки (том 1 а.с. 13-55).

Між ТОВ «Фабрика Здорово» та ТОВ «Антон ХХІ» було укладено договір оперативного лізингу (оренди) № 592/346 від 30.12.2011 (том 1 а.с. 102-108).

Реальність господарської діяльності між ТОВ «Фабрика Здорово» та ТОВ «Антон ХХІ» по даному договору підтверджують наступні первинні документи: копія акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 31.12.2011 (том 1 а.с. 112); копія листа ТОВ «Атон-ХХІ» №04/03/2013-1 від 04.03.2013 (том 1 а.с. 113); копія наказу про консервацію основних засобів №4 від 19.03.2013 (том 1 а.с. 114); копія акту про тимчасове виведення основних фондів з виробничого процесу та їх консервацію від 21.03.2013 (том 1 а.с. 115); копія акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 22.03.2013 (том 1 а.с. 116); копія довіреності №5 від 22.03.2013 (том 1 а.с. 117); картка рахунку №63.1 «Розрахунки з постачальниками» по ТОВ «Атон-ХХІ» за 2012 рік (том 1 а.с. 118-119); картка рахунку №63.1 «Розрахунки з постачальниками» по ТОВ «Атон-ХХІ» за 2013 рік (том 1 а.с. 120).

Між ТОВ «Фабрика Здорово» та ТОВ «ТП Ексім-Трейд» було укладено договір поставки № 32 від 25.03.2013 щодо придбання комплекту обладнання до парогенератора та комплектуючі до парогенератора Centrus Universal 850 (том 1 а.с. 121-124).

Реальність господарської діяльності між ТОВ «Фабрика Здорово» та ТОВ «ТП Ексім-Трейд» по даному договору підтверджують наступні первинні документи: копія акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 25.03.2013 (том 1 а.с. 124); копія наказу про введення в експлуатацію основних засобів №11ОЗ від 25.03.2013 (том 1 а.с. 125); копія видаткової накладної №ТД-0000489 від 25.03.2013 (том 1 а.с. 126); копія акту приймання-передачі до договору № 32 від 25.03.2013 (том 1 а.с. 127); копія податкової накладної № 5 від 25.03.2013 (том 1 а.с. 128); копія платіжного доручення № 425 від 27.03.2013 (том 1 а.с. 129); копія платіжного доручення №442 від 04.04.2013 (том 1 а.с. 130); копія угоди №01/04-уп від 15.04.2013 про зарахування зустрічних однорідних вимог (том 1 а.с. 131); картка рахунку №63 «Постачальники/Підрядники» по ТОВ «ТП Ексім-Трейд» за період березень-липень 2013 року (том 1 а.с. 132).

Між ТОВ «Фабрика Здорово» та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір про надання послуг № 14 від 02.12.2012. Відповідно до даного договору замовник доручає, а виконавець виконує ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, електронного і оптичного устаткування, електричного устаткування (том 1 а.с. 133-134).

Реальність господарської діяльності між ТОВ "Фабрика Здорово" та ФОП ОСОБА_5 по вищезазначеному договору підтверджують наступні первинні документи: копія заявки на надання послуг на лютий 2012 року (том 1 а.с. 145-146); копія акту здачі-прийняття робіт №5 від 29.02.2012 (том 1 а.с. 147-148); копія заявки на виконання робіт від 07.02.2012 (том 1 а.с. 149); копія заявки на виконання робіт від 16.02.2012 (том 1 а.с. 150); копія заявки на виконання робіт від 27.02.2012 (том 1 а.с. 151); копія акту здачі-прийняття робіт №8 від 29.02.2012 (том 1 а.с. 152-153); копія заявки на надання послуг на березень 2012 року (том 1 а.с. 154-155); копія акту здачі-прийняття робіт №9 від 30.03.2012 (том 1 а.с. 156-157); копія заявки на виконання робіт від 14.03.2012 (том 1 а.с. 158); копія заявки на виконання робіт від 22.03.2012 (том 1 а.с. 159); копія заявки на виконання робіт від 26.03.2012 (том 1 а.с. 160); копія акту здачі-прийняття робіт №10 від 30.03.2012 (том 1 а.с. 161-162); копія заявки на надання послуг від 23.04.2012 (том 1 а.с. 163); копія акту здачі-прийняття робіт №14 від 28.04.2012 (том 1 а.с. 165-166); копія заявки на виконання робіт від 23.04.2012 (том 1 а.с. 167); копія акту здачі-прийняття робіт №15 від 28.04.2012 (том 1 а.с. 168-169); копія заявки на надання послуг на травень 2012 року (том 1 а.с. 170-171); копія акту здачі-прийняття робіт №18 від 31.05.2012 (том 1 а.с. 172-173); копія заявки на виконання робіт від 15.05.2012 року (том 1 а.с. 174); копія заявки на виконання робіт від 18.05.2012 (том 1 а.с. 175); копія заявки на виконання робіт від 23.05.2012 (том 1 а.с. 176); копія заявки на виконання робіт від 29.05.2012 (том 1 а.с. 177); копія акту здачі-прийняття робіт №19 від 31.05.2012 (том 1 а.с. 178-179); копія заявки на надання послуг на червень 2012 року (том 1 а.с. 180-181); копія акту здачі-прийняття робіт №22 від 27.06.2012 (том 1 а.с. 182-183); копія заявки на виконання робіт від 05.06.2012 (том 1 а.с. 184); копія заявки на виконання робіт від 13.06.2012 (том 1 а.с. 185); копія заявки на виконання робіт від 15.06.2012 (том 1 а.с. 186); копія заявки на виконання робіт від 20.06.2012 (том 1 а.с. 187); копія заявки на виконання робіт від 26.06.2012 (том 1 а.с. 188); копія акту здачі-прийняття робіт №23 від 27.06.2012 (том 1 а.с. 189-191); копія заявки на надання послуг на липень 2012 року (том 1 а.с. 192-193); копія акту здачі-прийняття робіт №26 від 31.07.2012 (том 1 а.с. 194-195); копія заявки на виконання робіт від 05.07.2012 (том 1 а.с. 196); копія заявки на виконання робіт від 18.07.2012 (том 1 а.с. 197); копія заявки на виконання робіт від 23.07.2012 (том 1 а.с. 198); копія заявки на виконання робіт від 26.07.2012 (том 1 а.с. 199); копія акту здачі-прийняття робіт №27 від 31.07.2012 (том 1 а.с. 200-202); копія заявки на надання послуг на серпень 2012 року (том 1 а.с. 203-204); копія акту здачі-прийняття робіт №30 від 31.08.2012 (том 1 а.с. 205-206); копія заявки на виконання робіт від 03.08.2012 (том 1 а.с. 207); копія заявки на виконання робіт від 14.08.2012 (том 1 а.с. 208); копія заявки на виконання робіт від 20.08.2012 (том 1 а.с. 209); копія заявки на виконання робіт від 24.08.2012 (том 1 а.с. 210); копія заявки на виконання робіт від 28.08.2012 (том 1 а.с. 211); копія акту здачі-прийняття робіт №31 від 31.08.2012 (том 1 а.с. 212-214); копія заявки на надання послуг на вересень 2012 року (том 1 а.с. 215-216); копія акту здачі-прийняття робіт №34 від 28.09.2012 (том 1 а.с. 217-218); копія заявки на виконання робіт від 06.09.2012 (том 1 а.с. 219); копія заявки на виконання робіт від 11.09.2012 (том 1 а.с. 220); копія заявки на виконання робіт від 13.09.2012 (том 1 а.с. 221); копія заявки на виконання робіт від 19.09.2012 (том 1 а.с. 222); копія заявки на виконання робіт від 24.09.2012 (том 1 а.с. 223); копія заявки на виконання робіт від 27.09.2012 (том 1 а.с. 224); копія акту здачі-прийняття робіт №35 від 28.09.2012 (том 1 а.с. 225-227); копія заявки на надання послуг на жовтень 2012 року (том 1 а.с. 228-229); копія акту здачі-прийняття робіт №38 від 31.10.2012 (том 1 а.с. 230-231); копія заявки на виконання робіт від 03.10.2012 (том 1 а.с. 232); копія заявки на виконання робіт від 12.10.2012 (том 1 а.с. 233); копія заявки на виконання робіт від 16.10.2012 (том 1 а.с. 234); копія заявки на виконання робіт від 18.10.2012 (том 1 а.с. 235); копія заявки на виконання робіт від 23.10.2012 (том 1 а.с. 236); копія заявки на виконання робіт від 29.10.2012 (том 1 а.с. 237); копія акту здачі-прийняття робіт №39 від 31.10.2012 (том 1 а.с. 238-240); копія заявки на надання послуг на листопад 2012 року (том 1 а.с. 241-242); копія акту здачі-прийняття робіт №42 від 30.11.2012 (том 1 а.с. 243-244); копія заявки на виконання робіт від 07.11.2012 (том 1 а.с. 245); копія заявки на виконання робіт від 12.11.2012 (том 1 а.с. 246); копія заявки на виконання робіт від 15.11.2012 (том 1 а.с. 247); копія заявки на виконання робіт від 22.11.2012 (том 1 а.с. 248); копія заявки на виконання робіт від 27.11.2012 (том 1 а.с. 249); копія акту здачі-прийняття робіт №43 від 30.11.2012 (том 1 а.с. 250, том 2 а.с. 1-2); копія заявки на надання послуг на грудень 2012 року (том 2 а.с. 3-4); копія акту здачі-прийняття робіт №46 від 31.12.2012 (том 2 а.с. 5-6); копія заявки на виконання робіт від 06.12.2012 (том 2 а.с. 7); копія заявки на виконання робіт від 11.12.2012 (том 2 а.с. 8); копія заявки на виконання робіт від 20.12.2012 (том 2 а.с. 9); копія заявки на виконання робіт від 26.12.2012 (том 2 а.с. 10); копія акту здачі-прийняття робіт №47 від 31.12.2012 (том 2 а.с. 11-13); копія заявки на надання послуг на січень 2013 року (том 2 а.с. 14-15); копія акту здачі-прийняття робіт №3 від 31.01.2013 (том 2 а.с. 16-17); копія заявки на виконання робіт від 09.01.2013 (том 2 а.с. 18); копія заявки на виконання робіт від 15.01.2013 (том 2 а.с. 19); копія заявки на виконання робіт від 25.01.2013 (том 2 а.с. 20); копія заявки на виконання робіт від 28.01.2013 (том 2 а.с. 21); копія акту здачі-прийняття робіт №4 від 31.01.2013 (том 2 а.с. 22-24); копія заявки на надання послуг на лютий 2013 року (том 2 а.с. 25-26); копія акту здачі-прийняття робіт №7 від 28.02.2013 (том 2 а.с. 27-28); копія заявки на виконання робіт від 06.02.2013 (том 2 а.с. 29); копія заявки на виконання робіт від 12.02.2013 (том 2 а.с. 30); копія заявки на виконання робіт від 15.02.2013 (том 2 а.с. 31); копія заявки на виконання робіт від 20.02.2013 (том 2 а.с. 32); копія заявки на виконання робіт від 26.02.2013 (том 2 а.с. 33); копія акту здачі-прийняття робіт №8 від 28.02.2013 (том 2 а.с. 34-36); копія заявки на надання послуг на березень 2013 року (том 2 а.с. 37-38); копія акту здачі-прийняття робіт №11 від 31.03.2013 (том 2 а.с. 39-40); копія заявки на виконання робіт від 06.03.2013 (том 2 а.с. 41); копія заявки на виконання робіт від 11.03.2013 (том 2 а.с. 42); копія заявки на виконання робіт від 14.03.2013 (том 2 а.с. 43); копія заявки на виконання робіт від 20.03.2013 (том 2 а.с. 44); копія заявки на виконання робіт від 26.03.2013 (том 2 а.с. 45); копія акту здачі-прийняття робіт №12 від 31.03.2013 (том 2 а.с. 46-48); копія заявки на надання послуг на квітень 2013 року (том 2 а.с. 49-50); копія акту здачі-прийняття робіт №15 від 30.04.2013 (том 2 а.с. 51-52); копія заявки на виконання робіт від 03.04.2013 (том 2 а.с. 53); копія заявки на виконання робіт від 10.04.2013 (том 2 а.с. 54); копія заявки на виконання робіт від 19.04.2013 (том 2 а.с. 55); копія заявки на виконання робіт від 23.04.2013 (том 2 а.с. 56); копія акту здачі-прийняття робіт №16 від 30.04.2013 (том 2 а.с. 57-59); копія заявки на надання послуг на травень 2013 року (том 2 а.с. 60-61); копія акту здачі-прийняття робіт №19 від 31.05.2013 (том 2 а.с. 62-63); копія заявки на виконання робіт від 08.05.2013 (том 2 а.с. 64); копія заявки на виконання робіт від 16.05.2013 (том 2 а.с. 65); копія заявки на виконання робіт від 21.05.2013 (том 2 а.с. 66); копія акту здачі-прийняття робіт №20 від 31.05.2013 (том 2 а.с. 67-68); копія заявки на надання послуг на червень 2013 року (том 2 а.с. 69-70); копія акту здачі-прийняття робіт №23 від 30.06.2013 (том 2 а.с. 71-72); копія заявки на виконання робіт від 06.06.2013 (том 2 а.с. 73); копія заявки на виконання робіт від 11.06.2013 (том 2 а.с. 74); копія заявки на виконання робіт від 19.06.2013 (том 2 а.с. 75); копія заявки на виконання робіт від 20.06.2013 (том 2 а.с. 76); копія заявки на виконання робіт від 25.06.2013 (том 2 а.с. 77); копія акту здачі-прийняття робіт №24 від 30.06.2013 (том 2 а.с. 78-80); копія заявки на надання послуг на липень 2013 року (том 2 а.с. 81-82); копія акту здачі-прийняття робіт №27 від 31.07.2013 (том 2 а.с. 83-84); копія заявки на виконання робіт від 12.07.2013 (том 2 а.с. 85); копія заявки на виконання робіт від 15.07.2013 (том 2 а.с. 86); копія заявки на виконання робіт від 24.07.2013 (том 2 а.с. 87); копія заявки на виконання робіт від 26.07.2013 (том 2 а.с. 88); копія акту здачі-прийняття робіт №28 від 31.07.2013 (том 2 а.с. 89-92); копія заявки на надання послуг на серпень 2013 року (том 2 а.с. 93-94); копія акту здачі-прийняття робіт №31 від 31.08.2013 (том 2 а.с. 95-96); копія заявки на виконання робіт від 07.08.2013 (том 2 а.с. 97); копія заявки на виконання робіт від 20.08.2013 (том 2 а.с. 98); копія заявки на виконання робіт від 23.08.2013 (том 2 а.с. 99); копія акту здачі-прийняття робіт №32 від 31.08.2013 (том 2 а.с. 100-102); копія заявки на надання послуг на вересень 2013 року (том 2 а.с. 103-104); копія акту здачі-прийняття робіт №35 від 30.09.2013 (том 2 а.с. 105-106); копія заявки на виконання робіт від 06.09.2013 (том 2 а.с. 107); копія заявки на виконання робіт від 10.09.2013 (том 2 а.с. 108); копія заявки на виконання робіт від 19.09.2013 (том 2 а.с. 109); копія заявки на виконання робіт від 23.09.2013 (том 2 а.с. 110); копія акту здачі-прийняття робіт №36 від 30.09.2013 (том 2 а.с. 111-112); копія заявки на надання послуг на жовтень 2013 року (том 2 а.с. 116-114); копія акту здачі-прийняття робіт №39 від 31.10.2013 (том 2 а.с. 115-116); копія заявки на виконання робіт від 16.10.2013 (том 2 а.с. 117); копія заявки на виконання робіт від 24.10.2013 (том 2 а.с. 118); копія заявки на виконання робіт від 29.10.2013 (том 2 а.с. 119); копія акту здачі-прийняття робіт №40 від 31.10.2013 (том 2 а.с. 120-121); копія заявки на надання послуг на листопад 2013 року (том 2 а.с. 122-123); копія акту здачі-прийняття робіт №43 від 30.11.2013 (том 2 а.с. 124-125); копія заявки на виконання робіт від 12.11.2013 (том 2 а.с. 126); копія заявки на виконання робіт від 15.11.2013 (том 2 а.с. 127); копія заявки на виконання робіт від 20.11.2013 (том 2 а.с. 128); копія заявки на виконання робіт від 25.11.2013 (том 2 а.с. 129); копія акту здачі-прийняття робіт №44 від 30.11.2013 (том 2 а.с. 130-131); копія заявки на надання послуг на грудень 2013 року (том 2 а.с. 132-133); копія акту здачі-прийняття робіт №47 від 31.12.2013 (том 2 а.с. 134-135); копія заявки на виконання робіт від 05.12.2013 (том 2 а.с. 136); копія заявки на виконання робіт від 17.12.2013 (том 2 а.с. 137); копія заявки на виконання робіт від 23.12.2013 (том 2 а.с. 138); копія заявки на виконання робіт від 26.12.2013 (том 2 а.с. 139); копія акту здачі-прийняття робіт №48 від 31.12.2013 (том 2 а.с. 140-142); копія заявки на надання послуг на січень 2014 року (том 2 а.с. 143-144); копія акту здачі-прийняття робіт №3 від 31.01.2014 (том 2 а.с. 145-146); копія заявки на виконання робіт від 14.01.2014 (том 2 а.с. 147); копія заявки на виконання робіт від 22.01.2014 (том 2 а.с. 148); копія заявки на виконання робіт від 24.01.2014 (том 2 а.с. 149); копія заявки на виконання робіт від 29.01.2014 (том 2 а.с. 150); копія акту здачі-прийняття робіт №4 від 31.01.2014 (том 2 а.с. 151-152); копія заявки на надання послуг на лютий 2014 (том 2 а.с. 153-154); копія акту здачі-прийняття робіт №7 від 28.02.2014 (том 2 а.с. 155-156); копія заявки на виконання робіт від 12.02.2014 (том 2 а.с. 157); копія заявки на виконання робіт від 20.02.2014 (том 2 а.с. 158); копія акту здачі-прийняття робіт №8 від 28.02.2014 (том 2 а.с. 159-160); копія заявки на надання послуг на березень 2014 року (том 2 а.с. 161-162); копія акту здачі-прийняття робіт №11 від 31.03.2014 (том 2 а.с. 163-164); копія заявки на виконання робіт від 06.03.2014 (том 2 а.с. 165); копія заявки на виконання робіт від 11.03.2014 (том 2 а.с. 166); копія заявки на виконання робіт від 12.03.2014 (том 2 а.с. 167); копія заявки на виконання робіт від 20.03.2014 (том 2 а.с. 168); копія заявки на виконання робіт від 25.03.2014 (том 2 а.с. 169); копія акту здачі-прийняття робіт №12 від 31.03.2014 (том 2 а.с. 170-172); копія заявки на надання послуг на серпень 2014 року (том 2 а.с. 173-174); копія акту здачі-прийняття робіт №23 від 29.08.2014 (том 2 а.с. 175-176); копія заявки на виконання робіт від 06.08.2014 (том 2 а.с. 177); копія заявки на виконання робіт від 22.08.2014 (том 2 а.с. 178); копія заявки на виконання робіт від 26.08.2014 (том 2 а.с. 179); копія акту здачі-прийняття робіт №24 від 29.08.2014 (том 2 а.с. 180-181); копія заявки на надання послуг на вересень 2014 року (том 2 а.с. 182-183); копія акту здачі-прийняття робіт №27 від 30.09.2014 (том 2 а.с. 184-185); копія заявки на виконання робіт від 11.09.2014 (том 2 а.с. 186); копія заявки на виконання робіт від 15.09.2014 (том 2 а.с. 187); копія заявки на виконання робіт від 18.09.2014 (том 2 а.с. 188); копія заявки на виконання робіт від 24.09.2014 (том 2 а.с. 189); копія акту здачі-прийняття робіт №28 від 30.09.2014 (том 2 а.с. 190-191); копія заявки на надання послуг на жовтень 2014 року (том 2 а.с. 192-193); копія акту здачі-прийняття робіт №31 від 31.10.2014 (том 2 а.с. 194-195); копія заявки на виконання робіт від 15.10.2014 (том 2 а.с. 196); копія заявки на виконання робіт від 24.10.2014 (том 2 а.с. 197); копія заявки на виконання робіт від 28.10.2014 (том 2 а.с. 198); копія акту здачі-прийняття робіт №32 від 31.10.2014 (том 2 а.с. 199-200); копія заявки на надання послуг на листопад 2014 року (том 2 а.с. 201-202); копія акту здачі-прийняття робіт №35 від 28.11.2014 (том 2 а.с. 203-204); копія заявки на виконання робіт від 07.11.2014 (том 2 а.с. 205); копія заявки на виконання робіт від 19.11.2014 (том 2 а.с. 206); копія заявки на виконання робіт від 24.11.2014 (том 2 а.с. 207); копія акту здачі-прийняття робіт №36 від 28.11.2014 (том 2 а.с. 208-209); копія заявки на надання послуг на грудень 2014 року (том 2 а.с. 210-211); копія акту здачі-прийняття робіт №39 від 31.12.2014 (том 2 а.с. 212-213); копія заявки на виконання робіт від 11.12.2014 (том 2 а.с. 214); копія заявки на виконання робіт від 16.12.2014 (том 2 а.с. 215); копія заявки на виконання робіт від 25.12.2014 (том 2 а.с. 216); копія заявки на виконання робіт від 29.12.2014 (том 2 а.с. 217); копія акту здачі-прийняття робіт №40 від 31.12.2014 (том 2 а.с. 218-219); картка рахунку №63 «Постачальники/Підрядники» по ФОП ОСОБА_5 за 2012 рік (том 2 а.с. 220-223); картка рахунку №63 «Постачальники/Підрядники» по ФОП ОСОБА_5 за 2013 рік (том 2 а.с. 224-227); картка рахунку №63 «Постачальники/Підрядники» по ФОП ОСОБА_5 за 2014 рік (том 2 а.с. 228-231); оборотно-сальдова відомість по рахунку №10 «Основні засоби» за вересень 2015 року (том 2 а.с. 232-236).

Отже, правовідносини за спірними правочинами у повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача та у повній мірі підтверджують отримання товарів/робіт, послуг від його контрагентів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем було вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобовязань та фінансових ресурсів.

Тобто, позивачем дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми).

Суд вважає, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З наданих позивачем доказів вбачається, що договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки товар (роботи/послуги) були передані, оплата проведена, договори виконано сторонами у повному обсязі, сторони претензій одна до одної не мають.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Суд звертає увагу на те, що на момент вчинення правочинів підприємства-контрагенти позивача були зареєстровані в якості юридичних осіб та платників податків, що не заперечується сторонами та відповідно до ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України не потребують доказуванню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що на момент укладення договорів із контрагентами позивач проявив належну обачність, перевіривши необхідні документи контрагентів та чи здійснюють вони господарську діяльність.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно із п. 185.1 статті 185 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є постачання товарів (послуг), місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до п. 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів, і збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Згідно із п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із п. 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Судом встановлено, що вищезазначені договори були виконані сторонами у повному обсязі, товар (роботи/послуги) отриманий, сторони претензій один до одного не мають.

Таким чином, надання податковому органу належним чином оформлених всіх первинних документів, передбачених законодавством, є підставою для формування валових витрат та податкового кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, повязаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобовязання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, не надано будь-яких інших доводів та не подано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання вказаних правочинів з отримання позивачем товарів (робіт/послуг), невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування валових витрат та податкового кредиту.

Всі суми податку на додану вартість сплаченого і віднесеного позивачем до податкового кредиту, підтверджуються податковими накладними, які відповідають вимогам Податкового кодексу України та відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Верховний суд України у справах з аналогічним предметом спору дотримується позиції, що судом обовязково має бути досліджено факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту та факт сплати позивачем сум податку своїм контрагентам.

Вказаний факт не був спростований у судовому засіданні представником відповідача.

Доводи відповідача про те, що ОСОБА_6 директор ТОВ «Фабрика Здорово», є також одним із засновників ТОВ «Ексім-Трейд», тобто є повязаною особою, а тому база опадаткування операцій з постачання товарів визначається виходячи з їх договірної вартості, але не нижче звачайних цін, визначених відповідно до ст. 39 ПК України, судом не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до п.п.14.1.71. п.14.1 ст.14 ПК України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Відповідно до п.п.14.1.219. п.14.1 ст.14 ПК України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Згідно із п. 39.1. ст. 39 ПК України звичайна ціна на товари (роботи, послуги) збігається з договірною ціною, якщо інше не встановлено цим Кодексом і не доведено зворотне, в тому числі в результаті неможливості визначення звичайної ціни із застосуванням положень пунктів 39.3 - 39.4 цієї статті.

При цьому, звичайна ціна підлягає застосуванню до господарських операцій лише у разі здійснення платником податків:

а) бартерних операцій;

б) операцій з пов'язаними особами;

в) операцій з платниками податків, що застосовують спеціальні режими оподаткування або інші ставки, ніж основна ставка податку на прибуток, або не є платником цього податку, крім фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності;

г) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.14.1.159. п.14.1 ст. 14 ПК України пов'язані особи - юридичні та/або фізичні особи, взаємовідносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють і які відповідають будь-якій з наведених нижче ознак:

юридична особа, що здійснює контроль за господарською діяльністю платника податку або контролюється таким платником податку чи перебуває під спільним контролем з таким платником податку;

фізична особа або члени її сім'ї, які здійснюють контроль за платником податку;

посадова особа платника податку, уповноважена здійснювати від імені платника податку юридичні дії, спрямовані на встановлення, зміну або припинення правових відносин, а також члени її сім'ї;

платники податку - учасники об'єднання підприємств незалежно від його виду та організаційно-правової форми, що провадять свою господарську діяльність шляхом утворення такого об'єднання.

Під контролем господарської діяльності платника податку слід розуміти:

а) володіння безпосередньо або через пов'язаних фізичних та/або юридичних осіб часткою (паєм, пакетом акцій) статутного фонду платника податку в розмірі не менш як 20 відсотків статутного фонду платника податку;

б) вплив безпосередньо або через пов'язаних фізичних та/або юридичних осіб на господарську діяльність суб'єкта господарювання в результаті:

надання права, яке забезпечує вирішальний влив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління платника податку;

обіймання посад членів наглядової (спостережної) ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів платника податку особами, які вже обіймають одну чи декілька із зазначених посад в іншому суб'єкті господарювання;

обіймання посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу платника податку особою, яка вже обіймає одну чи декілька із зазначених посад в інших суб'єктах господарювання;

надання права на укладення договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або здійснювати делеговані повноваження і функції органу управління платника податку.

Для фізичної особи загальна сума володіння часткою статутного фонду платника податку (голосів у керівному органі) визначається як загальна сума корпоративних прав, що належать такій фізичній особі, членам сім'ї такої фізичної особи та юридичним особам, які контролюються такою фізичною особою або членами її сім'ї.

Таким чином, проаналізувавши наведені вище норми законодавства, можна зробити висновок про те, що однією з підстав для застосування до правочинів вимог законодавства про звичайні ціни дійсно є факт укладення відповідного правочину між повязаними особами.

Однак, посилання на те, що ТОВ «Фабрика Здорово» та ТОВ «Ексім-Трейд» є повязаними особами, оскільки директор ТОВ «Фабрика Здорово» ОСОБА_6 одночасно контролює (має вирішальний вплив) діяльність ТОВ «Ексім-Трейд» є помилковими, оскільки директор ТОВ «Фабрика Здорово» володіє лише 15-тю відсотками у статутному капіталі ТОВ «Ексім-Трейд», а не 20-тю, як безпідставно зазначає ДПІ у м. Чернігові у акті перевірки № 1081/22/37330979 від 09.06.2015, а потім відмовляється від цих тверджень у судовому засіданні, а отже не підпадає під вимоги закріплені у п.п.14.1.159. п.14.1 ст. 14 ПК України щодо підконтрольності господарської діяльності.

Відтак, ТОВ «Фабрика Здорово» та ТОВ «Ексім-Трейд» не є повязаними особами, і база оподаткування операцій з постачання товарів визначається виходячи з їх договірної вартості, без привязки до звичайних цін, визначених ст. 39 ПК України.

Щодо висновків співробітників ДПІ по визнанню в акті перевірки про протиправність віднесення до податкового кредиту сум ПДВ сплачених ТОВ «ТП Ексім-Трейд» у вартості придбаних основних засобів, що призвело до завищення суми податкового кредиту, з посиланням на порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1. ст. 201 ПК України, то вони є протиправними та юридично безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, правомірність віднесення ТОВ «Фабрика Здорово» до податкового кредиту березня 2013 року сум ПДВ, сплачених ТОВ «ТП Ексім-Трейд» на виконання укладених з ним договорів купівлі-продажу основних засобів, підтверджено постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.11.2013 у справі №825/3618/13-а, яка залишена в силі ухвалою КААС від 27.03.2014 та ухвалою ВАСУ від 24.04.2014 у справі №К/800/17946/14 (№825/3618/13-а), яка має преюдиціальне значення для вирішення питання у справі 825/3649/15-а (том 1 а.с. 82-90, 91-97, 98-99).

Таким чином, факт правомірного віднесення до податкового кредиту сум ПДВ, що входять у вартість придбаних у ТОВ «ТП Ексім-Трейд» основних засобів (автомобілів Toyota Camry Premium, ГАЗ 2705-218 та парогенератора CERTUSS UNIVERSAL 850 з паро виробництвом 850.КГ), у т.ч. на підставі виписаних Постачальником належним чином оформлених податкових накладних № 5 від 25.03.2013, № 1 від 13.03.2013 та № 2 від 13.03.2013, які протиправно визнані відповідачем недійсними, встановлено у процесі розгляду справи №825/3618/13-а і не підлягає сумніву.

Більш того, враховуючи те, що законність формування позивачем відємного значення з податку на додану вартість у березні 2013 року вже була предметом перевірки, висновки якої викладені в Акті №75/22/37330979 від 30.08.2013 і визнані судом протиправними, то сумнів викликає вже сам факт правомірності повторної перевірки зазначених обставин (періоду, правочинів, сум) та повторного застосування по них штрафних санкцій в супереч висновків суду про правомірність дій ТОВ «Фабрика Здорово» та відповідність первинних документів вимогам законодавства, викладених у рішенні по справі №825/3618/13-а.

Так, положеннями пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено проведення повторної перевірки платника податку з тих же самих питань за той же самий період лише у випадку, коли органом державної податкової служби вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

При цьому, рішення про проведення повторної документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається органом державної податкової служби вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналогічні підстави проведення повторної перевірки визначені п. 4 Указу Президента України від 23.07.1998 № 817/98 «Про деякі заходи щодо дерегулювання підприємницької діяльності»: «вищестоящий контролюючий орган вправі прийняти рішення щодо повторної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності лише в тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб контролюючого органу, які проводили планову або позапланову перевірку зазначеного суб'єкта, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу. Державна податкова адміністрація України вправі прийняти рішення про проведення повторної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності в разі, коли таке рішення оформляється наказом за підписом її Голови».

У даному випадку щодо підстав документальної виїзної перевірки підприємства за березень 2013 року посилання на службове розслідування або кримінальну справу відсутнє та відсутній наказ вищестоящого контролюючого органу, хоча за цей період перевірка вже проводилась, про що свідчить вищезазначений акт.

В порушення вищезазначених норм законодавства, у п. 2.5 (том 1 а.с. 14) акту перевірки № 1081/22/37330979 від 09.06.2015 відсутня інформація про проведення за цей самий період позачергової виїзної перевірки, оформленої актом № 75/22/37330979 від 30.01.2013.

При цьому, навіть якщо б, зазначені правовідносини не були вже досліджені у адміністративній справі, то і в цьому випадку висновки про неправомірне віднесення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту на підставі податкових накладних № 5 від 25.03.2013, № 1 від 13.03.2013 та № 2 від 13.03.2013, є протиправними та не відповідають нормам законодавства з огляду на таке.

В акті перевірки №1081/22/37330979 від 09.06.2015 аргументом неправомірного, на думку відповідача, завищення суми кредиту з ПДВ за березень 2013 року у розмірі 31129,00 грн, яку було віднесено до складу податкового кредиту сум ПДВ на підставі податкових накладних ТОВ «ТП Ексім-Трейд», в яких не заповнено «код товару згідно з УКТ ЗЕД (для товарів, ввезених на митну територію України)».

У даному випадку слід зазначити, що ст. 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495 передбачено, що ввезення товарів на митну територію - це сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів, через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку. Згідно з ч. 1 ст.74 цього ж Кодексу імпорт це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм законодавства, можна зробити висновок, що обов'язковому кодуванню згідно з УКТ ЗЕД та включенню до Єдиного реєстру податкових накладних підлягають податкові накладні виписані імпортером при здійсненні операцій з наступного постачання товарів, ввезених на митну територію України.

Тобто, резидент-імпортер при ввезенні товарів (переміщенні через митний кордон України) повинен при наступних поставках цих товарів виконати вимоги п.200.1 ст. 200, п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

При цьому, відповідно до ст. 23 Митного кодексу України повноваження приймати рішення щодо класифікації товарів (у тому числі комплектних обєктів, що постачаються в розібраному стані декількома партіями протягом тривалого періоду) згідно з УКТ ЗЕД та визначення країни походження товарів, належать виключно уповноваженим особам митних органів шляхом винесення відповідних рішень.

У ході перевірки встановлено, що позивач придбав основні засоби (автомобілі Toyota Camry Premium, ГАЗ 2705-218 та Isuzu NQR 71P) на митній території України від українського постачальника ТОВ «ТП Ексім-Трейд», який не є імпортером вказаного обладнання. Отже, ні позивач, ні його постачальник не ввозили транспортні засоби із-за кордону на митну територію України.

При цьому, відповідач в акті перевірки робить безпідставні висновки про країни виробництва автомобілів, посилаючись при цьому на якісь технічні паспорти.

Однак, такі висновки є абсолютно необґрунтованими оскільки не підтверджуються жодними доказами. Так, інформація щодо найменування та місцезнаходження виробника автомобілів не вказана в договорах на їх придбання та в супровідній технічній документації, так як не є обов'язковою та істотною умовою договору. Під час укладання договорів придбання основних засобів для позивача не мало значення місце їх виробництва.

Також, при перевірці відповідачу не надавались ніякі технічні паспорти на зазначені вище автомобілі, оскільки такі документи не передбачені законодавством (не існують як такі), а отже у позивача відсутні. В свою чергу, у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів, виданих ВРЕР УДАІ, місце виробництва не зазначається.

Отже, обов'язковому кодуванню згідно з УКТ ЗЕД, відповідно до вимог п.200.1 ст. 200, п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, підлягають податкові накладні виписані при здійсненні операцій з постачання товарів, ввезених на митну територію України.

В акті перевірки відповідачем не зазначено жодного доказу про те, що придбані ТОВ «Фабрика Здорово» транспортні засоби є товаром, ввезеним на митну територію України.

Відтак, факт отримання від постачальника податкових накладних без коду товару згідно з УКТ ЗЕД (гр. 4) та відсутністю будь-якої інформації та будь-яких документів (доказів), які б підтверджували ввезення автомобілів на митну територію України, а також будь-яких документів про фактичного виробника зазначених т/з, позивач не мав підстав вимагати у постачальника заповнення реквізиту «код товару згідно з УКТ ЗЕД», не маючи при цьому жодних підстав для подання заяви із скаргою на постачальника.

Відсутність коду УКТ ЗЕД на податкових накладних, отриманих від ТОВ «Ексім-Трейд» на поставлені ним т/з не є порушенням ст. 201 Податкового кодексу України.

Зроблений в Акті перевірки відповідачем висновок про те, що «...згідно наданих у ході перевірки документів (технічних паспортів) встановлено, що автомобіль Газ 2705 (Росія), «Isuzu» (Китай), Toyota Camry Premium (Японія), придбані позивачем, є товаром, що ввезений на митну територію України…», не ґрунтується на чинному законодавстві та фактичних обставинах здійснення господарської операції з ТОВ «Ексім-Трейд» та має характер припущення. Платник податку не повинен нести відповідальність за порушення, які не підтверджені належними доказами, зазначеними в акті перевірки.

При цьому, суд звертає увагу на те, що такого документа як «технічні паспорти», на які посилається відповідач в акті перевірки, взагалі не існує і відповідно він не може бути доказом ввезення товарів на митну територію України.

У судовому засіданні представник відповідача на вимогу суду підтвердив зазначене твердження позивача.

Таким чином, можна зробити однозначний висновок, про те, що позивачем правомірно віднесено ПДВ по податковим накладним ТОВ «ТП Ексім-Трейд» до складу податкового кредиту, що виключає встановлені актом перевірки №1081/22/37330979 від 09.06.2015 порушення.

Окремо суд звертає увагу на протиправність висновків про завищення податкового кредиту з ПДВ у січні 2012 року у сумі 93257,00 грн в результаті декларування суми ПДВ сплаченої ТОВ «ТП Ексім-Трейд» в ціні придбаного автоклаву АГ1200/3 у січні 2012 року.

Відповідно до п.102.1. ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відтак, оскільки граничний строк сплати грошових зобов'язань по податковій декларації настав 30.02.2012, тобто за межами строку давності встановленого ст. 102 ПК України, то платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання.

Враховуючи зазначене, є необґрунтованими висновки перевірки ДПІ у м. Чернігові, внаслідок чого безпідставним є твердження відповідача щодо заниження суми податку на додану вартість на загальну суму 244974 грн, у тому числі за квітнень 2013 року на суму 85627 грн, за травень 2013 року на суму 44495 грн, за червень 2013 року на суму 51819 грн, за серпень 2013 року на суму 26119 грн, за вересень 2013 року на суму 36914 грн, за травень 2013 року на суму 44 025,00 грн.

Щодо посилань відповідача на те, що послуги придбані у ФОП ОСОБА_4 здійснювали механік та головний енергетик ТОВ «Фабрика Здорово», а отже віднесення їх вартості до витрат є протиправним, то слід зазначити наступне.

У діючому законодавстві України, в т.ч. податковому, немає норм які б забороняли субєктам господарювання, при наявності у них штатних працівників, додатково при необхідності залучати, для виконання робіт/надання послуг сторонніх осіб або організації.

Аргументуючи свої висновки відповідач, посилається на посадові обовязки наявних на підприємстві головного енергетика та механіка.

Так, згідно посадових інструкцій механіка (міститься у матеріалів справи) до його обовязків входить:

організація з використанням ЕОМ основних робіт з управління та планування технічного обслуговування і ремонтних робіт механічного устаткування;

організація своєчасного та якісного ремонту і модернізації устаткування, роботи з підвищення надійності і довговічності, технічного нагляду за станом, утриманням, ремонтом будівель та споруд, і т.д.

Саме виконуючи покладені на нього обовязки він організовував регулярний технічний огляд, а коли виникала необхідність своєчасний та якісний ремонт, шляхом надання відповідних заявок ФОП ОСОБА_4, працівники якої вже безпосередньо і здійснювали ремонт та контроль роботи устаткування, що використовується ТОВ «Фабрика Здорово» у господарській діяльності.

Що стосується висновків відпоідача про порушення вимог п.57.1 ст. 57 та п. 2 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень ПК України та Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» №872 від 30.12.2013 (зі змінами та доповненнями), що начебто призвело до заниження підприємством значення рядка 34 «Авансовий внесок, що підлягає сплаті щомісяця у березні-грудні 2015 року та січні-лютому 2016 року» на 2382 грн, то вони також є абсолютно протиправними.

Так, зазначені висновки є повністю похідними від висновків ДПІ про нібито заниження Позивачем податку на прибуток, а отже враховуючи протиправність висновків відповідача про завищення позивачем витрат та заниження податку на прибуток (обґрунтування протиправності описані вище), також є протиправними.

Враховуючи все вищевикладене, висновок податкового органу про заниження суми податку на додану вартість є безпідставним, а тому і нарахування штрафних (фінансових) санкцій, з огляду на ст. 123 Податкового кодексу України, також є протиправним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень від 23.06.2015 №, №, №.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 6354,45 грн.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Здорово" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області від 23.06.2015 №, №, №.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Здорово" судовий збір у розмірі 6354,45 грн.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан