Справа № 2а-1796/12/0970
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 р. Справа № 876/8061/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року у справі №2а-1796/12/0970 за позовом заступника прокурора м.Івано-Франківська в інтересах держави Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську до Публічного акціонерного товариства «Промприлад» про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

26.06.2012р. Заступник прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад» (далі - Товариство), просив стягнути з відповідача на користь Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську борг в сумі 217 980,60 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.06.2015р. позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.06.2015р. та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що розрахунки не можуть слугувати доказом призначення спірних пільгових пенсій, відповідно до п. «а», «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки не є актами позивача індивідуальної дії про призначення спірних пільгових пенсій. Вказує, що відповідач не є державним підприємством і не був таким у період нарахування спірної суми. Жодних доказів перебування відповідача у державний власності, які б вказували на правомірність нарахування вищезазначеної суми позивачем суду не надано.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський завод «Промприлад» зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську та відповідно до ч.3 ст.15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Оскільки Товариством неналежно сплачувались фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №1 за період з 01.12.2011р. по 01.04.2012р. у звязку з чим виникла заборгованість до бюджету Пенсійного фонду в сумі 66 471,83 грн., по списку №2 за період з 01.12.2011р. по 01.04.2012р. у звязку з чим виникла заборгованість до бюджету Пенсійного фонду в сумі 147 872,49 грн. та по списку науковців за період з 01.12.2011р. по 01.04.2012р. у звязку з чим виникла заборгованість до бюджету Пенсійного фонду в сумі 3 636,26 грн., що підтверджується розрахунком суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, направленого страхувальнику супровідними листами за №578/04, №106/04 від 31.01.2012р., №106/04 від 31.01.2012р., №703/04 від 16.12.2011р., №703/04 від 16.12.2011р.

Враховуючи те, що добровільно, в строки встановлені законодавством, борг Товариством не сплачено, Управління звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997р. №400/97-ВР, в редакції чинній на момент виникнення заборгованості, (далі Закон №400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників;

Згідно з положеннями ст.2 Закону №400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 4 Закону №400/97-ВР встановлено, що на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону: 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

З наявних в матеріалах справи розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вбачається, що колишнім працівникам Публічного акціонерного товариства Івано-Франківський завод «Промприлад» призначено та виплачується пенсія на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» та «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідачем допущено заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.12.2011р. по 01.04.2012р. по Списку №1 в сумі 66 471,85 грн., по Списку №2 в сумі 147 872,49грн. (а.с.10-14, 16-23, 25-29, 31-38).

Зазначені пенсії призначені на підставі довідок про підтвердження наявного трудового стажу та довідок, які підтверджують особливий характер роботи або умови праці, для призначення пільгової пенсії, які підписані генеральним директором та начальником відділу кадрів відповідача та завірені печаткою Товариства (а.с.60-104).

З 01.01.2011р. набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з п.3 Прикінцевих та Перехідних положень вказаного Закону з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Процедуру добровільної участі осіб у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 (далі Інструкція №21-1).

Підпунктом 2.1.1 п.2.1 Інструкції №21-1 передбачено, що страхувальники є роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до п.6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п.6.5 Інструкції №21-1 розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до п.6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, відповідач зобовязаний відшкодовувати фактичні витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на дані види пенсії на цьому підприємстві. А тому фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах колишнім працівникам відповідача по списку №1, №2 за період з 01.12.2011р. по 01.04.2012р. підлягають до відшкодування відповідно до розрахунку за Списком №1 66 471,85 грн., Списком №2 147 873,49 грн.

Відповідно до ч.9 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991р. № 1977-XII, в редакції чинній на момент виникнення заборгованості, різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

На виконання вимог Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 24 березня 2004 року № 372 «Про затвердження Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи» (далі-Порядок №372).

Відповідно до п.2 Порядку №372 за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Згідно з п.4 Порядку №372 у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III-IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Відповідно до п.5 Порядку №372 розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем сформовано та направлено на адресу відповідача повідомлення про суму витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, направленого супровідним листом №378/04 (а.с.7-8).

Підстав для звільнення відповідача від відшкодування витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, судом не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем допущено заборгованість на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період з 01.12.2011р. по 01.04.2012р. в сумі 3 636,26 грн., яка підлягає стягненню.

Не погоджуючись із діями Управління щодо направлення повідомлення із вимогою щодо сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах Товариство оскаржило повідомлення від 10.07.2012р. №2106/4 шляхом подання адміністративного позову (а.с.107-109).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2014р. в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад» відмовлено та встановлено правомірність дій Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо направлення повідомлення про сплату витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с.129-131).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2015р. вищевказану постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2014р. залишено без змін (а.с.132-135).

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, правомірність дій Управління щодо направлення Товариству повідомлення із вимогою щодо сплати витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яке стало підставою для визначення зобовязання щодо сплати фактичних витрат на їх виплату і доставку вищевказаних пенсій, підтверджується, в тому числі, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2014р., а тому не потребує додаткового дослідження та доказування.

Доказів добровільного погашення вказаної заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій перед Пенсійним фондом відповідачем не надано.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог та необхідності стягнення з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за грудень 2011 року квітень 2012 року в сумі 217 980,6 грн.

При цьому покликання апелянта на відсутність обовязку часткового відшкодування витрат на виплату та доставку наукових пенсій, оскільки відповідач не є державним підприємством і не був таким у період нарахування спірної суми не може братись судом до уваги, оскільки предметом спору є відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.12.2011р. по 01.04.2012р., а не правомірність призначення наукових пенсій.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року у справі №2а-1796/12/0970 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_1

Повний текст Ухвали виготовлено 09.12.2015р.