Справа № 820/2915/15
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 р.Справа № 820/2915/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г. ,

в присутності:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2015р. по справі № 820/2915/15

за позовом ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії територіальних органів Міністерства внутрішніх справ у Харківській області третя особи Начальник ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області-Дмитрієв А.А.

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувсядо суду з позовом до ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, третя особа: Начальник ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_5, в якому просив зобов'язати відповідача скласти акт за формою "Н-1" за фактом нещасного випадку який трапився 11.10.2008 року з ОСОБА_1 при виконанні своїх службових обов'язків, перебуваючи на службі в БМОН "Беркут" ГУ МВС України в Харківській області та надати йому складений акт за формою "Н-5" згідно його заяви від 23.01.2015 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду 23.09.2015 року позов ОСОБА_1 в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку відмовлено.

Клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про зобовязання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, поновити строки звернення до суду та направити справу для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі того, що висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання 24.11.2015 року, замінено на підставі ст. 55 КАС України відповідача ОСОБА_6 управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області на Ліквідаційну комісію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ у Харківській області.

Представник позивача, позивач у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні.

Представник відповідача судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, , перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, передбаченого ст.99 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служб встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи наведене, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді підмінного інспектора чергового у підрозділі БМОП «Беркут».

23.01.2015 року позивач звернувся до начальника ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області ОСОБА_5 із заявою про складання та надання актів з формою "Н-5" та "Н-1", які необхідні для проходження ВСЕК та отримання відповідної групи інвалідності у зв'язку з отриманою 08.08.2008 року травмою голови при проходженні служби та отриманні компенсації у звязку з втратою працездатності.

ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області №7/п-40 від 23.02.15 р. ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для складання акту за формою Н-1, що в подальшому стало підставою для звернення позивача до суду першої інстанції із зазначеними вище вимогами.

Отже, враховуючи те, що позивач дізнався про порушення його прав та інтересів із даного листа, а до суду за захистом своїх прав звернувся 23.03.2015 року, що в свою чергу свідчить про дотримання ОСОБА_1 строку звернення до суду встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в переліку додатків до позовної заяви позивачем вказано зазначений лист-відповідь від 23.02.2015р. / а.с. 7 /, однак, судом першої інстанції не було звернуто на це увагу та не досліджено такий доказ, що призвело до неправильного вирішення питання щодо своєчасності звернення позивача до суду.

Водночас, судова колегія відзначає, що процесуальне питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на це, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не було належним чином забезпечено позивачу доступ до правосуддя та можливість реалізації ним свого права на судовий захист, регламентованого ст. 55 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутні жодні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду, а отже, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі, є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2015р. по справі № 820/2915/15 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії територіальних органів Міністерства внутрішніх справ у Харківській області третя особа Начальник ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області-Дмитрієв А.А. про зобовязання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає..

Головуючий суддя ОСОБА_7
Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9
Повний текст ухвали виготовлений 07.12.2015 р.