Справа № 825/1346/13-а
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2015 р. м. Київ К/800/37836/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Прилуцького міськрайонного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2013 року у справі за позовом Прилуцького міськрайонного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України до ОСОБА_2 про стягнення незаконно виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року позивачем подано позов про стягнення з ОСОБА_2 незаконно виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття у розмірі 2058,05 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року позов задоволено. Стягнуто на користь Прилуцького міськрайонного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття з ОСОБА_2 незаконно виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття у сумі 2058,05 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року скасовано та постановлено нове рішення про залишення позову без розгляду.

Не погоджуючись із судовим рішенням апеляційної інстанції позивачем подано касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку у позивача як безробітний з 12 липня 2006 року по 17 червня 2007 року та отримував допомогу по безробіттю. В ході звірки достовірності даних, які є підставою для виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг ОСОБА_2 встановлено, що під час перебування останнього на обліку як безробітного був зареєстрований як фізична особа - підприємець, про що складено акт №10 від 26 лютого 2013 року. У зв'язку з чим, ОСОБА_2 безпідставно отримував матеріальну допомогу розмір якої за вказаний період складає 2058,05 грн.

Скасовуючи судове рішення першої інстанції та залишаючи позовні вимоги без розгляду суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позивачем подано позов з пропуском строку звернення до суду, оскільки виплату допомоги припинено у червні 2007 року, однак позов подано до суду у квітні 2014 року, підтверджуючих документів щодо поважності причин пропуску строку позивачем не надано.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем ? орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до статті 50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Колегія суддів доходить висновку, що правовий аналіз пунктів 1?4 частини четвертої статті 50 КАС свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Логічний спосіб тлумачення частини четвертої статті 50 КАС дозволяє колегії суддів дійти висновку, що і пункт 5 частини четвертої статті 50 КАС, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків «превентивного» судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов. Такий безпідставний підхід до розуміння змісту пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС по суті призводить до відмови органів влади від виконання своїх функціональних обов'язків та можливої дискреційної поведінки.

За пунктом 4 частини четвертої статті 50 КАС суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

В випадку, що розглядається, позов заявлений про стягнення грошових коштів, що стали власністю громадянина ОСОБА_2 і, на думку колегії суддів, не підпадають під дію пункту 4 частини четвертої статті 50 КАС.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155, 157 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статі 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, ухвалюючи рішення судами першої та апеляційної інстанції допущено помилку щодо визначення юрисдикції даної справи та розгляду її у порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 220, 222, 223, 228, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Прилуцького міськрайонного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2013 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Прилуцького міськрайонного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України до ОСОБА_2 про стягнення незаконно виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак