Справа № 810/3926/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3926/15 Головуючий у 1-й інстанції: Терлецька О.О. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Гром Л.М., Пилипенко О.Є.

секретаря судового засідання: Коломійцевої А.О.

За участі:

представника позивача: Стеценко О.Л.;

представника відповідача: Ступак Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.09.15р. у справі №810/3926/15 за позовом Дочірнього підприємства «Рітейл Іст» до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 11.06.15р. №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 28.09.15р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що господарські операції позивача з його контрагентом ТОВ «Лідер Медіа Груп» не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, Ірпінською ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Лідер Медіа Груп» за період з 01.07.14р. по 31.12.14р., за результатами якої складено акт від 29.05.15р. №741/22-4/38903507.

На підставі акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 11.06.15р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 879 052,23 грн., в т.ч. основний платіж - 703 241 грн.; штрафні (фінансові) санкції - 175 811,23 грн.

Підставою для винесення спірного податкового повідомлення - рішення слугував висновок податкового органу про порушення вимог: п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 703 241 грн., в т.ч. по періодах: за липень 2014 року - 143 487,87 грн., за серпень 2014 року - 430 881,93 грн., за вересень 28 575,84 грн., за жовтень 2014 року - 15 857,52 грн., за листопад 2014 року - 30 963,49 грн., за грудень 2014 року - 53 478,33 грн.

Такий висновок ґрунтується на не здійсненні господарських операцій з контрагентом ТОВ «Лідер Медіа Груп» то його контрагентом - ТОВ «Стиль Медіа», що встановлено актом ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 26.12.14р. №1835/26-59-22-02/38871470 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Лідер Медіа Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Стиль Медіа» за період з 01.07.14р. по 31.08.14р.».

Також податковий орган вказав на відсутність товарно-транспортної документації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" ( надалі - Закону N 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону N 996-XIV).

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У даному випадку, обставини справи та зібрані у ній докази у їх сукупності свідчать про те, що господарські операції позивача з його контрагентом мали товарний (реальний) характер, вчинені в межах та з метою господарської діяльності суб'єктів господарювання.

Так, основним видом діяльності позивача за КВЕД є: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Як свідчать обставини справи, позивач здійснює торгівлю через 14 магазинів під торговим знаком «Фуршет - магазин сімейної покупки» на підставі ліцензійного договору №99572/3/04/14 від 01.05.14р. З метою популяризації товарів у магазинах проходять акції під торговими знаками «Скандальна ціна» на підставі ліцензійного договору №149596/5/04/14 від 01.05.14р. та «Свіжість та якість кожного дня» на підставі ліцензійного договору №88562/3/04/14 від 01.05.14р.

З метою збільшення обсягів продажу у магазинах та популяризації товару, позивач у перевіряємому періоді уклав з ТОВ «Лідер Медіа Груп» ряд догорів, предметом яких було надання послуг (виконання робіт) з виготовлення, розміщення та розповсюдження рекламної продукції, а також проведення рекламної компанії.

На підтвердження виконання умов вказаних договорів матеріали справи містять податкові накладні, акти виконання робіт (надання послуг), видаткові накладні, які відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарських операцій з придбання послуг та рекламної продукції. Також матеріали справи містять роздруківки наданих рекламних послуг, а саме листівки з зображенням акційного товару.

Оплата вартості робіт та послуг здійснювалась у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями.

Вказані документи були надані позивачем до перевірки, що не заперечується апелянтом.

Відсутність товарно - транспортних накладних на транспортування товару (плакати, підцінники, цінники, банери та інше) не є підставою для висновку про безтоварність господарських операцій з придбання послуг.

Податковим органом не надано належних доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по господарським операціям на час їх виконання, відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань чи відсутність можливостей залучення до виконання зобов'язань третіх осіб.

Натомість, матеріали справи місять лист ТОВ «Лідер Медіа Груп» від 23.09.15р. №23/09 адресований позивачу про підтвердження здійснення господарських операцій за вказаними договорами. Більш того, ТОВ «Лідер Медіа Груп» додано до листа штатний розпис, з якого вбачається наявність у товариства достатньої кількості трудових ресурсів для виконання взятих на себе зобов'язань за укладеними договорами (у червні - липні 2014 року на підприємстві працювало 27 осіб; у вересні - грудні 2014 року - 58 осіб).

На підтвердження декларування ТОВ «Лідер Медіа Груп» податкових зобов'язань з ПДВ матеріали справи містять копії декларації з ПДВ за липень - грудень 2014 року з додатками 5.

ТОВ «Лідер Медіа Груп» як станом на момент здійснення господарських операцій, так і на даний час зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також є платником ПДВ, що не заперечується податковим органом.

Також не заслуговують на увагу і покликання апелянта на недобросовісність намірів ТОВ «Лідер Медіа Груп» у здісненні господарських відносин, з огляду на те, що недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (якщо таке мало місце) має правові наслідки саме для такого контрагента, адже порушення платником податків вимог податкового законодавства має персональний характер, тобто тягне за собою застосування заходів відповідальності саме для такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Варто також зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування чи перевірки законності їх створення (заснування), а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань. А відтак платник не може зазнавати негативних наслідків (зокрема, у вигляді позбавлення його права на податковий кредит) внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Однак, у разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

У даному випадку, податковим органом не доведено обізнаність позивача про порушення вимог податкового чи іншого законодавства, як і не доведено зв'язок таких порушень (навіть якщо такі і мали місце) з формуванням позивачем податкового кредиту за наслідками господарських операцій з вказаним контрагентом.

Податковим органом також не доведено, що позивач та його контрагент при укладанні угод мали умисел на їх укладання з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства; намірів їх на ухилення від оподаткування, безтоварність операції, тощо.

Акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 26.12.14р. №1835/26-59-22-02/38871470 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Лідер Медіа Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Стиль Медіа» за період з 01.07.14р. по 31.08.14р.» не свідчить про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Враховуючи, що рішення у справі ухвалено не на користь апелянта, судовий збір за подачу апеляційної скарги на постанову суду підлягає стягненню з апелянта у розмірі 5 359,20 грн. (4 872 грн. - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позову х 110% - ставка судового збору за подання апеляційної скарги згідно п.п.5.п.3.ст.4 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI у редакції змін, чинних з 01.09.15р).

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.09.15р. у справі №810/3926/15 - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.09.15р. у справі №810/3926/15 - без змін.

Стягнути з Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (адреса: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2а; ) до Державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: ГУДКCУ у м. Києві; код банку отримувача (МФО): 820019; рахунок отримувача: 1007; код класифікації доходів до бюджету: 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду у розмірі 5 359 (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 20 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Гром Л.М.

Пилипенко О.Є.

Повний текст ухвали складений: 09.12.15р.

.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Гром Л.М.

Пилипенко О.Є.