Справа № 826/9380/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 грудня 2015 року № 826/9380/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Н.І.Л.С.»
доДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Н.І.Л.С.» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 05.12.2014р. №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність податкового повідомлення - рішення від 05.12.2014р. №.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято правомірно.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачем проведено перевірку ТОВ «Н.І.Л.С.» за результатами якої 17.11.2014р. складено акт №5754/26-58-22-08-17/34662207 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014р. по взаємовідносинах із ПВП «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» () та ПП «Олімп» () (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення п. 198.3, 198.6 статті 198 ПК України в результаті чого занижено ПДВ на суму 193 834грн., в тому числі по періодам за липень 2014 року на суму 144 167грн. та серпень 2014 року на суму 49 667грн.

На підставі встановленого порушення відповідачем 05.12.2014р. прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 290 751грн., у тому числі основний платіж - 193 834грн. та штрафні санкції - 96 917грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 05.12.2014р. № протиправним, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи підтверджують, що позивач уклав з ПВП «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» () договір про надання інформаційних послуг від 20.12.2012р. №12, відповідно до якого Виконавець бере на себе зобов'язання надати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги, а Замовник зобов'язується прийняти надані послуги та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених у Договорі.

На виконання умов вказаного договору ПВП «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» () виписані акти приймання-передачі виконання робіт та податкові накладі на суму 310 490грн., у тому числі ПДВ 51 748,33грн.

Як вбачається з Акту перевірки, позивачем не було надано до перевірки:

- платіжні документи (банківські виписки), які засвідчують факт проведення розрахунків між позивачем та ПВП «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» за придбані послуги;

- письмові звіти по проведених аналізах, дослідженнях, пошуках;

- запити на надання консультаційних послуг.

Крім того, між ТОВ «Н.І.Л.С.» та ПВП «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» укладено договір поставки від 15.12.2013 року №15, відповідно до якого Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність Покупцеві товар технічного призначення згідно із замовленнями (заявками) Покупця в асортименті та за цінами, вказаними у видаткових накладних, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар на умовах, визначених у договорі.

Згідно п. 3.1 поставка Товару проводиться у відповідності до заявок, які подаються Покупцем. Заявка обов'язково повинна містити дані щодо асортименту та кількості Товару.

Пунктом 3.2 передбачено, що заявка може надаватись Постачальнику письмово, по факсу, електронною поштою кур'єром або в іншій погодженій Сторонами спосіб.

ПВП «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» на адресу ТОВ «Н.І.Л.С.» виписано видаткові накладні на загальну суму 510510,0 грн., у тому числі ПДВ 85085,02 грн. та виписано податкові накладні на загальну суму 510510,0 грн., у тому числі ПДВ 85085,02 грн.

До перевірки позивачем не надані:

- платіжні документи (банківські виписки), які засвідчують факт проведення розрахунків між ТОВ «Н.І.Л.С.» та ПВП «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» за придбаний товар;

- довіреності на отримання товару;

- документи, які зазначають якість отриманого товару (сертифікати якості виробника Товару);

- документи щодо транспортування товару (товарно-транспортні накладні, подорожні листи, акти приймання передачі транспортних послуг);

- документи, які підтверджують приймання, зберігання та облік товару (акти приймання - передачі товару на зберігання та складування, бухгалтерський облік товару по асортименту у кількісному виразі (картки балансових рахунків 26,28).

Вказані суми податку на додану вартість включені позивачем до складу податкового кредиту.

Позивачем до матеріалів справи на підтвердження реальності укладених з ПВП «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» договорів було надано: податкові, видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт; договір поставки; банківські виписки; договір про надання інформаційних послуг, інших документів до суду надано не було.

У той же час, при проведенні аналізу інформації під час перевірки відповідачем з наявної інформації в базах даних ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що основним постачальником ПВП «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» у липні 2014 року було ТОВ "УкрЄвроТрейд", стан платника « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням (становить 99% у загальній сумі податкового кредиту ПВП «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» у липні 2014 року), податковий кредит сформовано за рахунок податкових накладних, в яких суми ПДВ більше 10 000грн. з метою уникнення реєстрації в ЄРПН.

Актом ДПІ у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області 28.08.2014р. №357/23-01-22-04/37307782 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "УкрЄвроТрейд", код 37307782 щодо підтвердження господарських відносин із покупцями та постачальниками за період з 01.06.2014 по 31.07.2014р., встановлено, що фінансово-господарська діяльність ТОВ "УкрЄвроТрейд" здійснюється поза межами правового поля, що у свою чергу свідчить про не набуття належним чином цивільної праводієздатності ТОВ "УкрЄвроТрейд", фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ "УкрЄвроТрейд" та контрагентами-покупцями є фіктивними правочинами, та такими, що вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цими правочинами.

Крім того, судом встановлено, що між позивачем та ПП «Олімп» () укладено договір поставки товарів від 27.06.2014 року №14Т, відповідно до якого Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність Покупцеві товар технічно-виробничого призначення в асортименті та за цінами, вказаними у видаткових накладних, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар на умовах, визначених у договорі.

ПП «Олімп» на адресу ТОВ «Н.І.Л.С.» виписано видаткові та податкові накладні на загальну суму 342000,0 грн., у тому числі ПДВ 57000,0 грн.

Судом встановлено, що всі документи фінансово-господарських взаємовідносин з ПП «Олімп» підписані від імені директора ПП «Олімп» - ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, згідно ІС "Податковий блок", засновником та директором ПП «Олімп» за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року була ОСОБА_1

До перевірки позивачем не надані:

- платіжні документи (банківські виписки), які засвідчують факт проведення розрахунків між ТОВ «Н.І.Л.С.» та ПП «Олімп» за придбаний товар;

- документи, які зазначають якість отриманого товару (сертифікати якості виробника Товару);

- документи щодо транспортування товару (товарно-транспортні накладні, подорожні листи, акти приймання передачі транспортних послуг);

- документи, які підтверджують приймання, зберігання та облік товару (акти приймання - передачі товару на зберігання та складування, бухгалтерський облік товару по асортименту у кількісному виразі (картки балансових рахунків 26, 28).

Позивачем до матеріалів справи на підтвердження реальності укладених з ПП «Олімп» договорів було надано: податкові, видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт; договір поставки; банківські виписки; інших документів до суду надано не було.

У той же час, як вбачається з матеріалів справи Ірпінською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області складено довідку від 06.10.2014 року 216/22-4/31414089 «Про результати проведення зустрічної звірки ПП "Олімп" (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин із підприємствами - постачальниками та підприємствами - покупцями за період з 01.06.2014р. по 31.08.2014р., їх реальності та повноти відображення в обліку», якою встановлено, що згідно БД Ірпінської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області ПП "Олімп" має стан 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

Ірпінською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області отримано лист від ОУ ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області №3916/10-13-07-01-04 від 02.10.2014р., в якому зазначено, що працівниками ОУ ДПІ у Києво-Святошинському у Київській області проводяться заходи по відпрацюванню суб'єктів господарської діяльності, які відносяться до ризикової категорії, у тому числі ПП "Олімп" ().

В ході проведених заходів було отримано пояснення засновника та директора "Олімп" громадянки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про її непричетність до створення та фінансово-господарської діяльності вказаного підприємства, також встановлено відсутність вказаного підприємства за податковою адресою, про що складено довідку за ф.2 №3714/10-13-07-01-14 від 24.09.2014 року та направлено до Ірпінської ОДПІ. Згідно проведеного аналізу зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних встановлено, що вказане підприємство формує "штучний" податковий кредит для СГД реального сектору економіки.

Відповідно до пояснення громадянки ОСОБА_1 від 01.10.2014р. (яка згідно БД являється директором та засновником ПП "Олімп"), зазначила, що до ведення господарської діяльності ПП «Олімп» відношення не має.

У зв'язку з вищевикладеним, у ПП "Олімп" відсутнє, право на формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування по операціях з підприємствами постачальниками в розумінні Податкового кодексу України.

З метою з'ясування обставин фінансово-господарської діяльності в судове засідання викликались директори ПВП «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» та ПП «Олімп», втім останні не прибули, відповідних пояснень та їх документального підтвердження не надали, що підтверджує, на переконання суду, висновки контролюючого органу щодо неможливості постачання товарів та надання послуг саме цими контрагентами, оплата за які врахована позивачем при визначенні податку на додану вартість.

Таким чином, з наданих позивачем первинних документів неможливо встановити осіб які їх підписали, у зв'язку із чим суд їх вважає складеними з порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011р. № 742/11/13-11, згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відтак, надані позивачем документи за вказаних обставин, не можуть вважатися неналежними доказами реальності зазначених правочинів.

У постанові Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа № 21-421а11) міститься правовий висновок, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Згідно з п. 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Згідно з п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, розмір податкового зобов'язання продавця товарів (послуг) по господарським операціям, проведеним з кожним контрагентом - покупцем у окремому звітному періоді, має дорівнювати розміру податкового кредиту такого покупця, задекларованого за такий звітний період, що передбачає відображення покупцем отриманої податкової накладної у реєстрі отриманих податкових накладних цього звітного періоду.

Згідно з п.п. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

В ході розгляду справи судом встановлено, що операції між позивачем та ПВП «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління», ПП «Олімп» не мали реального характеру. Фактично перевіркою встановлено документування операцій по регістрах бухгалтерського обліку, які стосуються лише факту перерахування грошових коштів. Контрагентами перераховувались кошти без мети реального настання правових наслідків, з метою зниження об'єкту оподаткування, несплати податків, у зв'язку з чим дії підприємства призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України.

Виходячи зі змісту статей 109-113 ПК України, відповідальність платника податків у вигляді застосування штрафних (фінансових) санкцій можлива лише за умови вчинення ним порушень, визначених законами з питань оподаткування.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового Кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, на підставі вищевикладеного відповідач виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення 05.12.2014р. №, а тому адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.І.Л.С.» вважається таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Н.І.Л.С.» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко