Справа № 820/11039/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"04" грудня 2015 р. № 820/11039/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Абоян І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерстайлс"
до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастерстайлс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Скасувати податкове повідомлення - рішення Західної ОДПІ м. Харкова головного управління ДФС у Харківській області № від 27.10.2015р., про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на суму 2458182,0 грн., з яких за основним платежем - 1638788 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 819394,0 грн.

2. Стягнути з Західної ОДПІ м. Харкова головного управління ДФС у Харківській області суму сплаченого судового збору в розмірі 36872,73грн.

В обґрунтування позову зазначено, що у вересні 2015 року працівниками Західної ОДПІ м. Харкова була проведена документальна планова перевірка підприємства ТОВ «Мастерстайлс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.

За результатами документальної планової перевірки було складено акт №363/20-33-22-01-07/34392786 від 07.10.2015 року, на підставі якого винесене податкове повідомлення рішення за №, яким підприємству збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток на загальну суму 2458182,00 грн., з яких за основним платежем 1638788грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 819394,0грн.

Позивач вважає податкове повідомлення - рішення безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

В судове засідання представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання зявився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що податкове повідомлення рішення за № від 27.10.2015 року є таким, що винесене в межах чинного законодавства України.

Судом встановлено, що працівниками Західної ОДПІ м. Харкова була проведена документальна планова перевірка підприємства ТОВ «Мастерстайлс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.

Результати перевірки складено акт №363/20-33-22-01-07/34392786 від 07.10.2015р. яким встановлено порушення позивачем, а саме:

- заниження податку на прибуток у сумі 1 638 788 грн., в наслідок порушення п.44.6 п.п.14.1.27, п.п.14.1.36 п.14.1.т. 14, п.п.138.1.1, п.138.2, п. 138.4 ст. 138, п.п.139.1.9 ст. 139 ПК України, підприємство неправомірно включило до складу витрат "Собівартість реалізованих робіт та послуг" на загальну суму витрат 9104378,51грн.

За результатами висновку акту перевірки, 27 жовтня 2015 року Західної ОДПІ м. Харкова було винесене податкове повідомлення рішення за №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток на загальну суму 2458182,0грн., з яких за основним платежем 1638788грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 819394,0грн. з яких:

- 1 080 000грн. по взаєморозрахункам з ФОП ОСОБА_1, (аркуші акту перевірки 13-16)

- 540 00грн. по взаєморозрахункам з ФОП ОСОБА_2, (аркуші акту перевірки 16-25)

- 1 454 900грн. по взаєморозрахункам з ТОВ "Металоцентри "Стальсервіс", (аркуші акту перевірки 28-30)

- 693 878,7грн. по взаєморозрахункам з ФОП ОСОБА_3, (аркуші акту перевірки 8-13)

- 2 800 271,99грн. по придбанню товарів за ВМД 537789, 51791, 46790, 44191, 34451, 30485, 25944, 23926, 5788 (аркуші акту перевірки 25-27)

- 2 460 204,598грн. по придбанню товарів за ВМД 537789, 51791, 51215, 13549(аркуші акту перевірки 27-28)

Суд зазначає, що підставою для винесення оскарженого податкового - повідомлення рішення є твердження відповідача викладене в акті перевірки, що перевіркою встановлено взаємовідносини із ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_5. Позивачем надано до перевірки видаткові накладні, які оформлені з порушеннями, а саме:

- не вказано місце складання документа (ФОП ОСОБА_6 НОМЕР_1 місцезнаходження м. Ізюм згідно поданої звітності ТОВ «Мастерстайлс м. Харків), відсутні реквізити посада призві ще ім'я по батькові відповідальних осіб, тоді як відповідно до статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- дату і місце складання;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Господарські операції з вищевказаними підприємствами, є не підтвердженими первинними документами, перевіркою встановлено завищення витрат.

Згідно з наданих видаткових накладних до перевірки неможливо підтвердити факт надання вищезазначених товарів, враховуючи те що не можливо ідентифікувати відповідальних осіб за ці операції місце передачі товару ( договір, ТТН, умови поставки відсутні), неможливо підтвердити факт здійснення цих операцій.

В ході перевірки було виявлені порушення та повідомлено керівника та головного бухгалтера листом від 23.09.2015 №13293/10/20-33-22-01-07 «Про надання бухгалтерських документів та пояснень до них»

Після отримання листа ТОВ «Мастерстайлс» частково надані документи та пояснення щодо формування собівартості реалізованих товарів робіт та послуг, але по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_3 в сумі 693878,7 грн. ФОП ОСОБА_2 4-940119545 в сумі 540 000 грн.; ФОП ОСОБА_1 код НОМЕР_2 в сумі 1 080 000 грн.,, документи перераховані в листі №13293/10/20-33-22-01-07 відсутні, а саме - затверджені планові розрахунки собівартості на одиницю готової продукції, по видам за період з помісячно;

- затверджені норми витрат сировини у виробництво на партію продукції по видам,

- акти списання сировини;

- внутрішні накладні, звіти складу, виробництва, цеху, звіт про залишки сировини у виробництві,

- технічні карти на виробництво продукції.

28.09.2015р. Підприємству надано лист №2346/10/20-22-33-01-16 про надання копій бухгалтерських документів та пояснень до них стосовно виявлених порушень :

ТОВ «Мастерстайлс» листом до ОДПІ вхід. )fe 4481/10 від 30.09.2015 р. безпідставно відмовлено в наданні копій документів, які свідчать про виявлені порушення податкового законодавства з ФОП ОСОБА_1 НОМЕР_2, ФОП ОСОБА_2-.5, ФОП ОСОБА_

Крім цього в ході перевірки встановлено що у ТОВ «Мастерстайлс» основний вид діяльності виробництво обладнання для супермаркетів - касових боксів та інше торгівельне обладнання. В ході перевірки підприємством документально не підтверджено норми витрат сировини (вищезазначених накладних, ВМД, собівартість готової продукції, не надані розрахунки планової, фактичної калькуляції, виробничої калькуляції по видах на одиницю продукції випущеної продукції, не надані затверджені норми витрат).

До перевірки не надано регістри бухгалтерського обліку та первинні документи до рах.23 «Виробництво», 90 «Собівартість», рах.26 «Готова продукція»- у кількісному ціновому сумовому вигляді, затверджена планова калькуляція, затверджені норми витрат на виготовлення одиниці продукції.

Підприємством не було надано накладні на внутрішнє переміщення матеріалів до складу, не встановлено внутрішнього обігу сировини.

Відсутні накладні на внутрішнє переміщення (лімітно-заборні картки, акти списання сировини) матеріалів до складу зі складу рах.20 до рах.23, з кредиту рах.23 тобто відсутні дані посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, перевіркою не має змоги ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, станом на день реєстрації акту перевірки не надано обґрунтовані пояснення та їх документальні підтвердження, чим порушено п. 138.2 п. 138.4 п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, та положення (стандартів) бухгалтерського обліку 16 „Витрати" та 9 «Запаси».

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що основним видом господарської діяльності підприємства згідно виписки з Єдиного державного реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є виробництво інших машин і устаткування загального призначення.

Підприємство має у власності необоротних активів (находяться на балансі у підприємства виробничі потужності) на суму 10687150грн., про що свідчить оборотна сальдова відомість по рахунку 10.

Також судом встановлено, що податковою інспекцією було встановлено заниження податку на прибуток по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ТОВ "Металоцентри "Стальсервіс", ТОВ «УПМК» та P.H.U. Kostar Slavomir Ziniuk.

Судом встановлено, що між ТОВ «Мастерстайлс» (покупець) та ФОП ОСОБА_3 (постачальник) був укладений правочин в формі договору №01-04 від 01.04.2014р.

На виконання умов договорів з квітня по липень 2014року підприємець поставив комплектуючи вироби та електрообладнання (блок управління з фотоелементом та відбійник верхній) на загальну суму 693878,7грн. які ТОВ «Мастерстайлс» прийняло відповідно до рахунків-фактур та видаткових накладних: №0000033 від 09.04.2014р. на суму 66150грн., №0000039 від 18.04.2014р. на суму 203850грн., №0000044 від 30.04.2014р. на суму 3371,2грн., №0000056 від 18.06.2014р. на суму 270000грн., №0000067 від 08.07.2014р. на суму 135000грн. та №0000045 від 30.04.2014р. на суму 15507,52грн.

Отримання продукції здійснювалося ОСОБА_7 на підставі довіреності або особисто директором.

Згідно п. 5 Договору, доставка продукції здійснюється транспортом та за рахунок покупця.

Транспортування товару здійснювалося власним транспортом (підприємство має у власності транспортний засіб VW GaddyGP Maxi Kombi 1.6 TDI на підставі договору про фінансовий лізінг), про що свідчать подорожні листи.

Оплата за отримані товари була здійснена у повному обсязі по безготівковому рахунку, про що свідчать платіжні доручення.

Також судом встановлено, що між ТОВ «Мастерстайлс» (покупець) та ФОП ОСОБА_1 (постачальник) був укладений правочин в формі договору. На виконання умов договору в період з липня по жовтень 2014року підприємець поставив комплектуючи вироби (блок управління з фотоелементом) на загальну суму 1080000,00 грн., які ТОВ «Мастерстайлс» прийняло відповідно до рахунків-фактур та видаткових накладних: №0000001 від 11.07.2014р. на суму 2700000грн., №0000002 від 29.08.2014р. на суму 2700000грн., №0000003 від 09.09.2014р. на суму 2700000грн., №0000004 від 15.10.2014р. на суму 2700000грн.

Отримання продукції здійснювалося особисто директором.

Згідно п. 5 договору, доставка продукції здійснюється транспортом та за рахунок покупця.

Тому транспортування товару здійснювалося власним транспортом, про що свідчать подорожні листи.

Оплата за отримані товари була здійснена у повному обсязі по безготівковому рахунку, про що свідчать платіжні доручення.

Крім цього судом встановлено, що ТОВ «Мастерстайлс» (покупець) був укладений правочин в формі договору з ФОП ОСОБА_2 (постачальник). На виконання умов договорів с жовтня по грудень 2014року підприємець поставив комплектуючи вироби (блок управління з фотоелементом) на загальну суму 540000,0грн., які ТОВ «Мастерстайлс» прийняло відповідно до рахунків-фактур та видаткових накладних: №0000001 від 31.10.2014р. на суму 2700000грн. та №0000003 від 16.12.2014р. на суму 2700000грн. (перелік наведений на аркуші 17 акту перевірки).

Отримання продукції здійснювалося на підставі довіреності.

Згідно п. 5 договору, доставка продукції здійснюється транспортом та за рахунок покупця.

Тому транспортування товару здійснювалося власним транспортом, про що свідчать подорожні листи.

Оплата за отримані товари була здійснена у повному обсязі по безготівковому рахунку, про що свідчать платіжні доручення.

Крім цього судом встановлено, що ТОВ «Мастерстайлс» (покупець) був укладений правочин в формі договору з ТОВ "Металоцетри "Стальсервіс" (постачальник). На виконання умов договорів в період з січня 2014 року по вересень 2014 року постачальник поставив товари (листи 0,8мм, 2 мм) на загальну суму 1454900,0грн., які ТОВ «Мастерстайлс» прийняло за наступними видатковими накладними №0000632 від 28.05.2014р., №0000585 від 21.05.2014р., №0000928 від 29.07.2014р., №0000058 від 27.06.2014р., №000923 від 28.07.2014р., №0000883 від 18.07.2014р., №0000863 від 16.07.2014р., №000830 від 09.07.2014р., №0000780 від 01.07.2014р., №0000196 від 24.02.2014р., №0000145 від 12.02.2014р., №0000137 від 11.02.2014р., №0000129 від 10.02.2014р., №0000091 від 30.01.2014р., №000036 від 16.01.2014р., №000003 від 08.01.2014р, №0000468 від 23.04.2014р., №0000454 від 18.04.2014р., №00000329 від 26.03.2014р., №00000307 від 21.03.2014р., №00000295 від 20.03.2014р., №00000769 від 26.06.2014р., №00000745 від 24.06.2014р., №00000705 від 13.06,2014р. №00000704 від 13.06.2014р., №00000674 від 05.06.2014р., №00000540 від 12.05.2014р., №0001243 від 29.09.2014р., №0001242 від 29.09.2014р., №0001227 від 24.09.2014р., №0001224 від 23.09.2014р., №0001223 від 23.09.2014р., №0001197 від 19.09.20914р., №0001164 від 15.09.2014р., №0001127 від 08.09.2014р., №0001110 від 04.09.2014р., №0001083 від 29.08.2014р. на загальну суму 1454900,0грн. Наявність вказаних документів наданих для перевірки визначена у таблиці на аркушах 28-30 акту.

Отримання продукції здійснювалося менеджером на підставі довіреності.

Товар отриманий у ТОВ "Металоцентри "Стальсервіс" був перевезений за допомогою перевізника, відповідно до товарно-транспортних наданих.

ТМЦ поставлялися на складське приміщення позивача яке він орендує відповідно до договору оренди нежитлового приміщення в 01.07.2012р. №61.

Оплата за отримані товари була здійснена у повному обсязі по безготівковому рахунку, про що свідчать платіжні доручення.

Також судом встановлено, що ТОВ «Мастерстайлс» (покупець) був укладений правочин в формі договору з ТОВ «Українська промислова металургійна компанія» ("УПМК") (постачальник) за №3.06.13/5 від 03.06.2013р. На виконання умов вказаного договору в період лютий-червень 2014 року постачальник поставив товари та комплектуючи вироби на загальну суму 75035,23грн. (листи). ТОВ «Мастерстайлс» товар було прийнято за наступними видатковими накладними №0000111 від 28.02.2014р., №0000014 від 05.03.2014р., №0000095 від 27.06.2014р. на загальну суму 75035,23грн.

Отримання продукції здійснювалося представником позивача на підставі довіреності.

Відповідно до умов договору, п. 5.4, поставка товару здійснюється за рахунок продавця.

Оплата за отриманій товар була здійснена у повному обсязі по безготівковому рахунку, про що свідчать платіжні доручення.

Крім цього судом встановлено, що позивачем також було отримані товари від P.H.U. Kostar Slavomir Ziniuk (Польща) за наступними ВМД:

- №53789 від 24.12.2014р. на суму 569904,20грн. (панель несуча, панель бокова, дно металеве, надставка к експо-корзіне та інше);

- №51791 від 11.12.2014р. на суму 699318,36грн. (заготовки меблі металевої),

- №46790 від 10.11.2014р. на суму 269020,41грн. (фарба порошкова, відбійних верхній, електродвигун, ролик натяжний, полка металева та інше);

- №44191 від 23.10.201р. на суму 363956,72грн.(електродвигун барабанного типу, ролик натяжний, заготовка полиці, елементи огороджені металеві),

- №34451 від 18.08.20114р. на суму 178325,37грн. (фарба, стрічка транспортера, ущільнювач, замки, ригель замків та інше);

- №30485 від 22.07.2014. на суму 955580,69грн. (електродвигун, ролик натяжний, фільтр для фарбувальної камери, фарба, елемент огородження та інше),

- №25944 від 23.06.2014р. на суму 496295,22грн. (електродвигун, візок, лента транспортерна, стрічка транспортерна, відбійник верхній та інше);

- №23926 від 10.06.2014р. на суму 161497,37грн. (ролик натяжний, відбійник декоративний, стрічка конвеєрна, циліндр, ручка та інше),

- №5788 від 17.02.2014р. на суму 111429,64грн. (елемент огородження, кошик металевий, ущільнювач, уплотнитель та інше),

- №51215 від 09.12.2014р. на суму 1206219.64грн. (фарба, електродвигун, ролики, відбійник верхній, планка монтажна для відбійника та інше);

- №13549 від 04.04.2014р. на суму 434480,07грн. (електродвигун, ролики натяжні, замки сталеві вирізні, вироби для ущільнення скла та інше);

Про факт отримання товару по вантажно-митним деклараціям свідчить і фактура вписана P.H.U. Kostar Slavomir Ziniuk, специфікація до фактури, декларації митної вартості, CMR.

Усі товари були оформлені у митному відношенні - розмитнені, сплачені до бюджету усі необхідні обов'язкові платежі (мито, ПДВ, інші) ще безпосередньо визначено у самих деклараціях.

Факт отримання наведених в акті перевірки товарів було відображено за даними бухгалтерського обліку підприємства на рахунках 631, 631, 26, 20 та податкового обліку ряд. 05.1 "Собівартість реалізованих товарів та послуг".

Також суд зазначає, що усі придбані комплектуючи вироби від ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ТОВ "УПМК", ТОВ "Металоцентри "Стальсервіс", та P.H.U. Kostar Slavomir Ziniuk (за ВМД №537789, №51791, №46790, №44191, №34451, №30485, №25944, №23926, №5788, №51215, №13549) були використані в господарської діяльності ТОВ «Мастерстайлс», шляхом їх подальшого використання при виготовлені готового продукту, а саме: між позивачем та основними замовниками укладаються договори поставки обладнання (певних готових виробів), потім ТОВ «Мастерстайлс» здійснює закупівлю певних комплектуючих та запчастин у контрагентів (у тому числі і у ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ТОВ «Металоцентри «Стальсервіс» та ТОВ «УПМК», та за кордоном ).

Придбані комплектуючи спочатку поставлялися на склад позивача, де оприбутковувалися відповідно до карток рахунків 201, 202, потім передавалися до виробничого цеху, що підтверджується накладними на внутрішнє переміщення, де збиралась вже готова конструкція відповідно до встановлених норм витрат матеріалів на певні вироби (наприклад касові бокси, шафа гардеробна, камери для зберігання).

Такими чином, з придбаних у ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ТОВ «Металоцентри «Стальсервіс» та ТОВ «УПМК» та за кордоном комплектуючих була виготовлена кінцева (готова) продукція (касові бокси для супермаркетів, камери схову, металева сіточна продукція, та інша). Кожному готовому виробу присвоюється індивідуальний заводської номер, позивач виписує паспорт та інструкцію по експлуатацію, на підприємстві ведеться Журнал реєстрації паспортів. У подальшому виготовлена продукція (разом з паспортами) була реалізована на адресу основних замовників у тому разі і за кордон (ТОВ «АТБ-Маркет», (ТОВ Техноторг», ТОВ «Евроторг», ТОВ «Оборудованиеторг» (Білорусь), ТОВ «Основа-Маркет», ТОВ «Росс Поділля», ТОВ «Вагі АКСІС Україна» та іншим). Факт наступної реалізації підтверджується договорами, видатковими накладними, довіреностями на отримання ТМЦ, ВМД, повідомленнями про фактичне вивезення товарів, рахунками-фактурами, упаковочними листами, специфікаціями, СМR, товарно-транспортними накладними (в основному за допомогою третіх осіб, іноді ТОВ «Мастерстайлс» або самовивіз) та іншими документами.

Проаналізувавши наведене, суд зазначає, що відповідно до приписів п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх ввезенні на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України;

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та у разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено,що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, згідно з п. 198.3 ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

Суд вказує, що відповідно до п. 200.1. ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.2. ст.200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Також п.200.3. ст.200 ПК України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Проаналізувавши наведені норми та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що укладені правочини між позивачем та ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ТОВ "УПМК", ТОВ "Металоцентри "Стальсервіс", та P.H.U. Kostar Slavomir Ziniuk є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, не кім не оскарженими та у судовому порядку не визнані не дійсними.

Суд вказує, що про фактичне виконання вищезазначених робіт свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п.9.2. ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні і п.2.4. ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Суд зазначає, що статтею 1 розділу 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Угоди між позивачем та контрагентами за період перевірки були укладені у відповідності до норм чинного законодавства та є такими, що відповідають всім вимогам, що встановлюються до даного виду договорів доки зворотне не буде доведено в суді. Тому підстав для висновків щодо нікчемності або недійсності договору не було.

Чинне законодавство України встановлює принцип презумпції правомірності правочину, згідно якого, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд також вважає за необхідним зазначити, що на час укладення вищевказаних договорів контрагенти позивача були зареєстрованими як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, мали індивідуальні податкові номери, що підтверджується Свідоцтвами про реєстрацію платника податку на додану вартість, отже, вони мали право видавати позивачу вищезазначені належним чином оформлені податкові накладні, котрі є підставою для формування позивачем податкового кредиту.

Таким чином, на думку суду, не має підстав стверджувати, що господарські взаємовідносини між позивачем та ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ТОВ "УПМК", ТОВ "Металоцентри "Стальсервіс", та P.H.U. Kostar Slavomir Ziniuk не були виконані, а первинні документи не відповідають вимогам діючого законодавства.

Щодо заниження позивачем податку на прибуток, то суд вважає за необхідним вказати, що згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.134.1.1, п.п.134.1.2 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, у цьому розділі об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначе них згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Згідно з п.п.135.5.4 п.135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до п.п.138.1.1. п.138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; є) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Згідно з п.п.138.10.3 п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, до складу інших витрат включаються: витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); є) витрати на транспортування, перевалку, страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Отже, суд приходить до висновку, що Позивач правомірно на підставі вищенаведених первинних документів включив до складу валових витрат та податкового кредиту витрати по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ТОВ "УПМК", ТОВ "Металоцентри "Стальсервіс", та P.H.U. Kostar Slavomir Ziniuk за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 27.10.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на суму 2458182,00 грн., з яких за основним платежем - 1638788,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 819394,00 грн. винесено Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області з порушенням норм чинного законодавств України, а отже підлягають скасуванню.

Щодо посилання відповідача, щодо ненадання документів відповідачем під час перевірки, то зазначене посилання суд вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки як було встановлено судом усі документи були надані перевіряючим під час проведення перевірки в оригіналах, відповідно до вимог п.85.2 ст.85 ПК України, що підтверджується:

- відповідями підприємства за вихідним №176 від 25.09.2015р., вихідним №178 від 29.09.2015р. Запит податкової інспекції за №4481/10 від 30.09.2015р., взагалі отриманий підприємством тільки 11.10.2015року, тобто після закінчення проведення перевірки та складення за її результатами акту перевірки від 07 жовтня 2015року.

- про надання документів для перевірки у повному обсязі свідчить сам акт перевірки. В якому працівники ОДПІ роблять аналіз усіх первинних документів, та визначаються на думку перевіряючих дефекти їх форми складання.

- додаток №3 до акту перевірки встановлює та визначає перелік документів наданих підприємством до перевірки, у тому числі усі документи, що підтверджують витрати підприємства, договори, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові накладні, відомості по бухгалтерським рахункам, банківські виписки, рух грошових коштів та інші.

Надані для перевірки документи не мають ніяких дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п.201.1., п.201.8. ст.201 Податкового Кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерстайлс" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 27.10.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на суму 2458182,00 грн., з яких за основним платежем - 1638788,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 819394,00 грн.

Стягнути з Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерстайлс" код 34392786, сплачений судовий збір в розмірі 36872 (тридцять шість тисяч вісімсот сімдесят дві) грн. 73 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 08 грудня 2015 року.

Суддя Спірідонов М.О.