Справа № 804/14785/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.
присекретарі судового засідання ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "СПІЛЬНЕ ЧЕСЬКО-УКРАЇНСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЗВВЗ УА" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі у м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Представник позивача в судовому засіданні уточнені вимоги позову підтримав повністю та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши чинне законодавство, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Спільне чесько-українське підприємство «ЗВВЗ УА»» зареєстроване 02.06.2008 року рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради та знаходиться на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
На підставі плану-графіка проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання та направлень, виданих Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, податковим органом проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Спільне чесько-українське підприємство «ЗВВЗ УА» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 по 31.12.2014 року.
За результатами перевірки податковою інспекцією було складено акт №2056/22-02/35934443 від 03.07.2015 року, яким зафіксовано порушення ТОВ «Спільне чесько-українське підприємство «ЗВВЗ УА»: п.135.2, п.135.4 ст. 135, п.137.1, п.138.2 ст.138, пп.139.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 88 649 грн.; п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 1 029 735 грн. та завищення відємного значення на загальну суму 101 160 грн.; пп.168.1.1, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме ТОВ «Спільне чесько-українське підприємство «ЗВВЗ УА» не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб з сум грошових коштів, наданих як додаткове благо; підпункту «б» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме подання податкового розрахунку ф.№1 ДФ за 3 кв. 2012 року з недостовірними відомостями про доходи, які були нараховані (сплачені) на користь платника податків; п.103.9 ст. 103 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями).
15.07.2015 року, не погодившись з висновками акту, позивач подав до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області заперечення за вих. №15/06-15/1.
Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач подав скаргу до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 02.10.2015 року №8404/10/04-36-10-07-09 було скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 27.07.2015 року № в частині 256 494,50 грн., збільшеного грошового зобов'язання ТОВ «Спільне чесько-українське підприємство «ЗВВЗ УА» з податку на додану вартість (основний платіж 867 грн, штрафні санкції 255 627,50 грн.) та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 27.07.2015 року № в частині 98 850 грн. зменшеного від'ємного значення суми податку на додану вартість, а в іншій частині скаргу платника податків залишено без задоволення.

11.11.2015 року на підставі зазначеного рішення про розгляд скарги ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська було винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 275 980,00 грн.

Таким чином, правомірність податкового повідомлення-рішення № від 27.07.2015 року та податкового повідомлення-рішення № від 11.11.2015 року є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Податкового Кодексу України, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток),операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Порядок визначення доходів і їх склад встановлено статтею 135 Податкового кодексу України, відповідно якої, доходи, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статі 137, на підставі документів, визначених пунктом 135.2 цієї статті та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається, відповідно до пункту 135.4 цієї статті та інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового Кодексу України, інші доходи включають вартість товарів (робіт/послуг) безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

У відповідності до п. 138.1 ст. 138 Податкового Кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 ст.138: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 ст.138, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 ПК України; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї ст.138 а у статті 139 ПК України.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II ПК України (п. 138.2 ст. 138 ПК України).

Так, підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням чи виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку або придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями та іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм Податкового кодексу України, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб'єктами господарювання.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів (ліцензій, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Судом встановлено, що підставою для прийняття зазначених податкових повідомлень-рішень, податковий орган, зокрема, визначив непідтвердженість факту придбання товарів та послуг у ТОВ «Дельтасервіс», ТОВ «Таурус Голд», ТОВ «Комсервіс Плюс», ТОВ «ІРТ» та ТОВ «Донбастеплоелектромонтаж» з огляду на відсутність в них належним чином оформлених паперових носіїв та як наслідок неправомірність визначення сум податкових зобовязань, податкового кредиту, витрат.

Отже, податковий орган дійшов висновку, що оскільки не підтверджено факт реального вчинення господарських операцій по купівлі ТМЦ у ТОВ «Дельтасервіс», ТОВ «Таурус Голд», ТОВ «Комсервіс Плюс», ТОВ «ІРТ» , ТОВ «Строитель ЛТД», ТОВ «ВАЛ», ТОВ «Промбуд Інвест», ПрАТ «Фарлеп-Інвест», ТОВ «Балатон», НВПП «Латіс 2002», ТОВ «ГК» Паритет», ТОВ «Епіцентр К» та ТОВ «Донбастеплоелектромонтаж» з позивачем, у останнього не виникає права на податковий кредит та відсутнє право на віднесення витрат з придбання товарів та послуг до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Підставою для таких висновків податкового органу стали акти перевірок та звірок контрагентів позивача, розбіжності податкових зобовязань та податкового кредиту між позивачем та контрагентами в АІС «Податковий блок», відсутність транспортної документації.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що 21.12.2012 року між ТОВ «Донбастеплоелектромонтаж» (Замовник) та ТОВ СП «ЗВВЗ УА» (Підрядник) було укладено контракт №21/12-2012, за яким Підрядник зобов'язується виконати роботи з реконструкції енергоблоку №12 Старобешевської ТЕС (газоочищення енергоблоку) за адресою вул. Стаціонарна, 3, смт. Новий Світ Старобешевського району Донецької область, в тому числі поставити та змонтувати на зазначеній ТЕС два комплекти двошвидкісних двигунів димосмоку Medium voltage motor 1 PS0567-6BP60-0RDI-Z (JhQA-560LR-86A) Squirrel-cage rotor. Pole changing 1424/615 kW970/740 об.хв., 3FC 6.3kV 50Hz, виробництва компанії Siemens.

Судом в ході судового розгляду встановлено, що зазначені двигуни були доставлені та змонтовані на енергоблоці №12 Старобешевської ТЕС у лютому 2014 року, а вартість цих двигунів була врахована та відображена в довідці про вартість виконаних будівельних робіт Ф.№КБ-3 від 28.02.2014 року, Акті №65 приймання виконаних будівельних робіт Ф.№КБ-2в від 28.02.2014 року, Акті №65/01/0-П приймання змонтованого обладнання від 28.02.2014 року та Податковій накладній №6 від 28.02.2014 року.

Так, в травні 2014 року за участю фахівців ТОВ СП «ЗВВЗ УА», ТОВ «Донбастеплоелектромонтаж» та ДП «Сименс Україна» (постачальник двигунів) було проведено детальний технічний аналіз причин неякісної роботи двигунів та прийнято рішення про демонтаж зазначених двигунів з метою проведення їх гарантійного ремонту або заміни.

03.06.2014 року згідно Акту демонтажу та повернення обладнання за контрактом №252 від 17.12.2012 року, укладеного між ПАТ «Донбасенерго» та ТОВ «Донтем» зазначені двигуни були демонтовані та залишені на зберігання на складі Старобешевської ТЕС (вул. Станціонна, 3, смт. Новий Світ Старобешевського району Донецької області).

У зв'язку із демонтажем зазначених двигунів між ТОВ «Донбастеплоелектромонтаж» та ТОВ СП «ЗВВЗ УА» у червні 2014 року було зменшено вартість робіт, виконаних ТОВ СП «ЗВВЗ УА» у лютому 2014 року за контрактом 21/12-2012 від 21.12.2012 року, відповідно на вартість демонтованих двигунів (з монтажем) в розмірі 5 941 105,58 грн., в тому числі ПДВ 990 184,27 грн.

ТОВ СП «ЗВВЗ УА» було складено Розрахунок №1 від 30.06.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №6 від 28.02.2014 року за господарською операцією з реконструкції енергоблоку №12 Старобешевської ТЕС у зв'язку зі зменшенням суми компенсації вартості робіт, виконаних в лютому 2014 року.

В матеріалах справи відсутні докази визнання недійсним вказаного договору, укладеного позивачем з ТОВ «Донбастеплоелектромонтаж». Факт укладення договору та його виконання сторонами підтверджується фактичними обставинами справи, зокрема первинними документами, які фіксують здійснення господарських операцій на виконання умов договорів.

На виконання умов договорів між ТОВ «Спільне чесько-українське підприємство «ЗВВЗ УА»» та ТОВ «Донбастеплоелектромонтаж» підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт Ф.№КБ-3 від 28.02.2014 року, Акт №65 приймання виконаних будівельних робіт Ф.№КБ-2в від 28.02.2014 року, Акт №65/01/0-П приймання змонтованого обладнання від 28.02.2014 року та податку накладну №6 від 28.02.2014 року, які дають можливість встановити зміст і обсяг поставленого товару, характеристики кількісних показників та суму відповідних витрат позивача.

Всі надані первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають всі необхідні реквізити (печатки підприємств, підписи уповноважених осіб тощо) як наслідок вони є такими, які підлягають обовязковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.

Окрім того, в процесі розгляду справи cудом було встановлено, що ТОВ «Донбастеплоелектромонтаж» було зареєстровано як платник ПДВ та мало право видавати податкові накладні.

Отже, враховуючи, що первинні бухгалтерські документи на продаж товарів та надання робіт/послуг від контрагенту, виписані особою, яка на час їх видання не втратила статус платника податку на додану вартість, суд погоджується з позицією позивача щодо правомірності включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Донбастеплоелектромонтаж».

Проте, позивачем не було доведено в судовому засіданні реальність господарських відносин з ТОВ «Дельтасервіс», ТОВ «Таурус Голд», ТОВ «Комсервіс Плюс», ТОВ «ІРТ», ТОВ «Строитель ЛТД», ТОВ «ВАЛ», ТОВ «Промбуд Інвест», ПрАТ «Фарлеп-Інвест», ТОВ «Балатон», НВПП «Латіс 2002», ТОВ «ГК» Паритет», ТОВ «Епіцентр К» та не надано первинної документації по взаємовідносинам з зазначеними контрагентами, а отже не спростовано доводи відповідача, викладені в акті перевірки.

З огляду на наведене, на переконання суду, господарські операції ТОВ «Спільне чесько-українське підприємство «ЗВВЗ УА»» та ТОВ «Донбастеплоелектромонтаж» є реальними, направленими на настання правових наслідків, які обумовлені ними та підтверджені належним чином складеними первинними документами. Тобто, ТОВ «Спільне чесько-українське підприємство «ЗВВЗ УА» має право на відображення цих господарських операцій у податковому обліку, зокрема, при визначені об'єкту оподаткування податком на додану вартість та при формуванні податкової звітності з податку на прибуток приватних підприємств.

Отже, приймаючи до уваги зазначене, суд вважає помилковими висновки податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту та заниження податку на прибуток.

Суд також відмічає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" позивач та його контрагенти є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом Податкового кодексу України позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до статті 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Під час розгляду справи відповідачем за правилами частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «Донбастеплоелектромонтаж», відповідачем не доведено неможливості проведення господарських операцій з урахуванням фізичних характеристик товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов'язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2015 року підлягає скасуванню, а податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 11.11.2015 року підлягає скасуванню в частині в сумі 1 237 730 грн. (в тому числі 990 184 грн. за основним платежем та 247546 грн. (25%) за штрафними санкціями), а адміністративний позов ТОВ «Спільне чесько-українське підприємство «ЗВВЗ УА»» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи наведене, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути 20 228,12 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Жовтневому районі у м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "СПІЛЬНЕ ЧЕСЬКО-УКРАЇНСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЗВВЗ УА" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі у м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі у м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 11.11.2015 року про визначення (збільшення) грошового зобовязання ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "СПІЛЬНЕ ЧЕСЬКО-УКРАЇНСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЗВВЗ УА" з податку на додану вартість в частині в сумі 1 237 730 грн. (в тому числі 990 184 грн. за основним платежем та 247546 грн. за штрафними санкціями).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі у м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 27.07.2015 року про визначення (збільшення) грошового зобовязання ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "СПІЛЬНЕ ЧЕСЬКО-УКРАЇНСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЗВВЗ УА" з податку на прибуток в сумі 110 811,25 грн. (в тому числі 88649 грн. за основним платежем та 22162,25 грн. за штрафними санкціями).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Жовтневому районі у м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49107, м. Дніпропетровськ, вул. Високовольтна, 24) на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "СПІЛЬНЕ ЧЕСЬКО-УКРАЇНСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЗВВЗ УА" (, 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Фучика, 1а, 2 поверх) понесені позивачем судові витрати в розмірі 20228 (двадцять тисяч двісті двадцять вісім) гривень 12 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2015 року

Суддя ОСОБА_5