Справа № 2а-18757/10/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 лютого 2011 року < Час проголошення > № 2а-18757/10/2670

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Каракашьяна С.К. при секретарі судового засідання Шкребтій І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора Солом'янського району міста Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва

до Комунального підприємства «Київпастранс»в особі «Тролейбусного Депо №3»

про стягнення суми простроченої заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: Данкович О.А.,

від відповідача: Борух В.А.,

від прокурора: Фролова Н.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Солом'янського району міста Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Київпастранс»в особі «Тролейбусного Депо №3»про стягнення заборгованості по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) в розмірі 975532,87 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що КП «Київпастранс»в особі «Тролейбусного Депо №3» має заборгованість перед Пенсійним фондом України, з урахуванням часткової сплати, в розмірі 975532,87 грн., яка виникла в зв'язку з несплатою відповідачем внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, чим порушило вимоги п. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідач в судовому засіданні про наявність боргу не заперечував, про те доказів сплати даної заборгованості суду не надав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, заслухавши пояснення представників сторін на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Київпастранс»в особі «Тролейбусного Депо №3»() є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 р. №1058-IV.

Згідно даних картки особового рахунку страхувальника, КП «Київпастранс»в особі «Тролейбусного Депо №3»має заборгованість перед Пенсійним фондом України в сумі 2 422 331,11, яка виникла в зв'язку з несплатою відповідачем внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно поданого розрахунку сум страхових внесків за період з 01.08.2010р. по 24.11.2010р., що підлягає сплаті.

Відповідно до п. 1 ст. 19 Закону №1058, страхові внески для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України „Про оплату праці".

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»від 26.06.1997р. №400 та п.5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003р. №21-1, обчислення страхових внесків зазначеною категорією платників здійснюється щомісячно за ставками, що визначаються відповідно до п. 4.1,4.2,4.5. Інструкції та Закону №400:

Відповідно до п.4 ст. 4 Закону №400, із заробітної плати працівників підприємства проводиться утримання у розмірі 0,5 відсотків від об'єкта оподаткування, із заробітної плати або з частини заробітної плати, що не перевищує розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та 2 відсотки від об'єкта оподаткування з частини заробітної плати в розмірі понад прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Як визначає п. 6 ст. 20 Закону №1058, нараховані за відповідний базовий період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Базовим звітним періодом є календарний місяць.

У разі здійснення протягом звітного періоду виплат, на які нараховуються страхові внески, платники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід) у розмірах установлених для страхувальників страхових внесків цих виплат.

Перерахування страхових внесків здійснюється платниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів. Остаточний розрахунок за базовий період здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня зазначення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати, на суми яких нараховуються страхові внески.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва згідно ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" було виписані вимоги про сплату суми недоїмки № Ю-127 від 01.09.2010р. на суму 519850,65 грн., яка була отримана представником відповідача 10.09.2010р,. згідно поштового повідомлення пор вручення поштового відправлення, №Ю-127 від 03.11.2010р. на суму 1120127,09 грн., яка була отримана представником відповідача 10.11.2010р, згідно поштового повідомлення пор вручення поштового відправлення.

Крім того, рішенням №3333 від 19.10.2010р., на підприємство накладено штрафу санкцію в розмірі 195 921,45 грн. та пеню в розмірі428 548,72 грн.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження в судовому порядку. Вищезазначена вимога протягом визначеного законом строк несплачена та не оскаржена страхувальником, отже вимога про сплату недоїмки вважається узгодженою.

В ході судового розгляду справи представником позивача було надано заяву про зміну позовних вимог за змістом якої вбачається, що відповідачем вимога № Ю-127 від 01.09.2010р. сплачена в повному обсязі, проте вимога №Ю-127від 03.11.2010р. сплачена частково у розмірі 144594,22 грн.

Відповідно до Повідомлення № 12 про розстрочення, борг який виник до 01.01.2011р. по фінансовим санкціям був розстрочений КП «Київпастранс».

Таким чином, узгоджена сума простроченої заборгованості по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування становить 975 532,87 грн.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ч.3, ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму вимоги, орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом . У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до суду передбаченні законом заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідно ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за № 1058 від 09.07.2003р., у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків, страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ч. 3 ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем підтверджують обставини, на які позивач посилається на їх обґрунтування.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність заявлених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, Окружний адміністративний суд м. Києва прийшов до висновку про можливість в даному випадку задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі та стягнути в рахунок погашення боргу з КП «Київпастранс»в особі «Тролейбусного Депо №3»заборгованість у розмірі 975532,87 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 69, 71, 112, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс»в особі «Тролейбусного Депо №3» (04070, м.Київ, вул. Набережне Шосе, 2, ) суму заборгованості (недоїмки) по сплаті внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 975 532 (дев'ятсот сімдесят п'ять тисяч п'ятсот тридцять дві) грн. 87 коп на користь Управління Пенсійного фонду в Солом'янському районі міста Києва (р/р 13 в ГУ Ощадбанку по м. Києву та Київській обл. МФО 322669, ).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.К. Каракашьян