Справа № 822/6079/15
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/6079/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача, представників відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Пакт" до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27 липня 2015 року за № та №.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується з висновками податкового органу, викладеними в акті перевірки, згідно яких операції по взаємовідносинах приватного підприємства "Пакт" із ПП "Нікон-Торг" фактично не здійснювались. Вказує, що реальність операцій підтверджується належними документами.

Також зазначає, що період, за який здійснювалась позапланова перевірка, вже перевірявся; підставою проведення нової перевірки вказано п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), який передбачає наявність розпочатих службових розслідувань.

Крім того, штрафні санкції застосовані в розмірі 50%, як за повторне визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання, однак попереднє податкове повідомлення-рішення не є узгодженим, оскільки оскаржені в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представники відповідача проти позову заперечили, пояснили, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті в межах та на підставі чинного законодавства як результат виявлених порушень, на підтвердження чого були подані письмові заперечення. Відмітили, зокрема, про неможливість підтвердження придбання ПП "Нікон-Торг" товарів, та їх реалізацію на адресу ПП "Пакт", оскільки жоден з постачальників ПП "Нікон-Торг" не виписував на його адресу податкових накладних з номенклатурою "катанка мідна, жила струмопровідна мідна, проволока мідна" у відповідних обсягах. Крім того, підтвердженням нездійснення ТОВ "ХОЛ-АВТО" поставок слугує вирок Приморського районного суду м.Одеси у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення (фіктивне підприємництво) - згідно якого вказана особа підприємницьку діяльність не здійснювала, а передала реєстраційні та установчі документи невстановленим особам.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, в період з 24.06.2015 року по 08.07.2015 року працівниками відповідача було проведено документальну позапланову виїзну перевірку приватного підприємства "Пакт" з питань документального підтвердження господарських відносин із ПП "Нікон-Торг" та ТОВ "ВМГ" за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р., їх реальності здійснення та повноти відображення в обліку, про що складено акт № 438/22-09-22-02/21332137 від 10.07.2015 року.

В акті перевірки було встановлено, зокрема, порушення (стосовно взаємовідносин із ПП "Нікон-Торг"):

- п.138.2, п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2014 р. в сумі 819425 грн.;

- п.п. "а" п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ в сумі 910473 грн. за жовтень 2014 р.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.07.2015 року № (яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 910473 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 455236,50 грн.), та № (яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 819425 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 409712,50 грн.).

Стосовно правомірності проведеної перевірки, зокрема, на підставі п.п. 78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України , суд звертає увагу на наступне.

Вказаною нормою передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини - контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідачем дана норма дотримана, враховуючи лист ГУ ДФС у Хмельницькій області від 12.06.2015 р. за №5644/7/22-01-22-04-11 (в якому звертається увага на порушення, допущені при проведенні документальної планової виїзної перевірки ПП "Пакт", зокрема неповне дослідження взаємовідносин з контрагентом ПП "Нікон-Торг"); наказу від 15.06.2015 р. за №341 про проведення службового розслідування щодо повноти дослідження головними державними ревізорами-інспекторами правомірності формування витрат та податкового кредиту по операціях з придбання катанки мідної, жили струмопровідної мідної, проволоки мідної від контрагента-постачальника ПП "Нікон-Торг" за період з 01.01.2014 по 31.12.2014; наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 24.06.2015 р. за №285 про проведення виїзної документальної позапланової перевірки ПП "Пакт".

Отже, перевірка податковим органом була проведена правомірно.

Висновки відповідача, викладені в акті перевірки, базуються на встановленні проведення безтоварних операцій між позивачем та ПП "Нікон-Торг".

Так, податковим органом враховано податкову інформацію ДПІ у Приморському районі м.Одеси №41547/7/15-53-22-3-/19 від 11.12.2014 року та №14485/7/15-53-22-03 від 26.05.2015 р., згідно якої місцезнаходження ПП "Нікон-Торг" не було встановлено.

Згідно наданих для перевірки сертифікатів якості виробником катанки мідної та жили струмопровідної мідної є ТОВ "Запорізький завод кольорових металів", проте згідно податкової інформації у ПП "Нікон-Торг" відсутнє безпосереднє придбання товарів та формування податкового кредиту від постачальника ТОВ "Запорізький завод кольорових металів".

В той же час, ПП "Нікон-Торг" у жовтні 2014 р. сформовано (задекларовано) податковий кредит ПДВ по взаєморозрахунках з контрагентом-постачальником ПП "ХОЛ АВТО" в сумі 13318800,95 грн. При цьому самим ПП "ХОЛ АВТО" декларація з ПДВ за жовтень 2014 р., а також декларація з податку за прибуток за 2014 р. до органів ДФС не подані. Таким чином, неможливо підтвердити придбання ПП "Нікон-Торг" матеріалів та їх реалізацію на адресу ПП "Пакт".

Згідно баз даних ДФС України ПП "ХОЛ АВТО" відсутнє за місцезнаходженням, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ анульовано 11.03.2015 р.

Згідно наданих до перевірки товарно-транспортних накладних перевізником матеріалів в жовтні 2014 р. було ТОВ "ФІН-КОД" (перебувало на податковому обліку в Заводському районі м.Запоріжжя, з 25.01.2015 р - взято на облік у Дзержинському р-ні м.Харкова. Основний вид діяльності - оптова торгівля фруктами та овочами. Свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ анульовано 19.03.2015 р. в зв'язку з відсутністю за місцезнаходженням).

Таким чином, перевіркою зроблено висновок, що операції по взаємовідносинах позивача із контрагентом не підтверджуються.

Суд враховує, що між ПП "Пакт" (покупець) із ПП "Нікон-Торг" (продавець 20.10.2014 р. за №2010/14) було укладено договір поставки, відповідно до якого продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує катанку мідну, проволоку мідну та інший товар у кількості та асортименті, що вказана у видаткових накладних.

Поставка товару здійснюється на умовах DDP згідно Інкотермс-2010, тобто витрати та ризики, пов'язані з доставкою товару, несе продавець - ПП "Нікон-Торг". Місце поставки товару склад покупця (п.4.1-4.2 Договору).

На підтвердження реальності виконання умов договору позивачем було надано податкові та видаткові накладні, прибуткові накладні, платіжні доручення на оплату ТМЦ, сертифікати якості (під час перевірки досліджено сертифікати якості щодо заготовки мідної для волочіння проволоки (катанка), жили струмопровідної мідної для кабелів, проводів та шнурів, проволоки мідної круглої електромеханічної (тобто стосовно придбаних ТМЦ), виробник - ТОВ «Запорізький завод кольорових металів»), товарно-транспортні накладні на перевезення ТМЦ.

Суд враховує, що відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п.п. 138.8.1 ст.138 ПК України до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

Відповідно до пп. 139.1.9 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з підп. "а" п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Суд вважає, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум ПДВ є можливість на підставі наявних документів зробити беззаперечний висновок про придбання та використання ним товарів у межах господарської діяльності.

Наявні в матеріалах справи податкові накладні відповідають вимогам п.201.1 ст.201 ПК України, будь-яких заперечень з приводу правильності їх оформлення посадовими особами відповідача висунуто не було.

При цьому наявними в справі доказами не підтверджуються висновки податкового органу щодо нездійснення господарських операцій позивача з контрагентом, викладені в акті перевірки.

Стосовно висновку акта перевірки про те, що контрагент позивача ПП "Нікон-Торг", а також контрагент ПП "Нікон-Торг" - ПП "ХОЛ АВТО", не знаходяться за податковою адресою, при цьому останнім не подано податкову звітність за відповідний період, суд вказує наступне.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Норми податкового законодавства не пов'язують право платника податку на податковий кредит з проведенням будь-яких зустрічних перевірок інших учасників по ланцюгу товарообігу.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, що коли державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що вони були безпосередньо залучені до таких зловживань (рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України").

Крім того, покупець товару не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням контрагентом (або контрагентами у ланцюгу постачання товару) вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства (в т.ч. його перебування за зареєстрованим місцезнаходженням, подання звітності), і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність такого контрагента. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод може слугувати підставою для негативних наслідків для такого платника. При цьому такий висновок може ґрунтуватись лише на належних та допустимих доказах.

За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення іншими учасниками по всьому ланцюгу товарообігу податкового законодавства не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.

Аналогічні висновки стосуються й посилань податкового органу на те, що згідно наданих до перевірки товарно-транспортних накладних перевізником матеріалів в жовтні 2014 р. було ТОВ "ФІН-КОД" (основний вид діяльності якого - оптова торгівля фруктами та овочами, а свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ анульовано 19.03.2015 р. в зв'язку з відсутністю за місцезнаходженням). Крім того, вказаний перевізник перебував у взаємовідносинах з контрагентом позивача ПП "Нікон-Торг" (яке й є вантажовідправником), що цілком відповідає вимогам укладеного договору.

Що стосується доводів податкового органу відносно того, що згідно сертифікатів якості виробником катанки мідної та жили струмопровідної мідної є ТОВ "Запорізький завод кольорових металів", проте у ПП "Нікон-Торг" відсутнє безпосереднє придбання товарів та формування податкового кредиту від постачальника ТОВ "Запорізький завод кольорових металів" - то такі взагалі не свідчать про неможливість проведення відповідних операцій.

Суд звертає увагу на те, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази, якими відповідач обґрунтовує своє рішення, є обов'язковими, однак не вичерпними, оскільки предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій (поставки товару) безпосередньо з конкретним контрагентом.

Отже, в даному випадку висновки, вказані в акті перевірки, є суто суб'єктивною думкою посадових осіб податкового органу та ґрунтуються на припущеннях.

При цьому суд звертає увагу на те, що згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи приписи наведеної норми, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання, презюмується добросовісність платника податків, якщо податковим органом не доведено інше.

Вказані відповідачем обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту та витрат у разі, якщо останній виконав весь перелік умов щодо їх формування.

В свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять товарність та реальність господарських операцій між позивачем та ПП "Нікон-Торг".

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що збільшення позивачу податкових зобов'язань за основним платежем є необґрунтованим.

Оскільки визначення позивачу податкових зобов'язань за основним платежем є необґрунтованим, то і застосування податковим органом штрафних (фінансових) санкцій, передбачених ст. 123 ПК України, також є неправомірним.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм законодавства та враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення належить визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно платіжного доручення №3697 від 05.11.2015 року позивачем сплачено 38922,71 грн. судового збору, тому такі витрати слід присудити на його користь.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158-163, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 27 липня 2015 року за № та №.

Стягнути на користь приватного підприємства "Пакт" судові витрати в розмірі 38922 (тридцять вісім тисяч дев'ятсот двадцять дві) грн. 71 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04 грудня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1