Справа № 2а-17690/12/2670
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2013-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
О 14 годині 33 хвилин в приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Хрещатик, 10,
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:
головуючого Бояринцевої М.А., суддів: Кротюка О.В., Патратій О.В.
при секретарі судового засідання Шевчук Л.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Державної судової адміністрації України
до Державної виконавчої служби України
про скасування постанови,
Державна судова адміністрація України звернулася до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 4 грудня 2012 року ВП №32460968 про стягнення виконавчого збору.
Ухвалою суду від 23 січня 2013 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.
При цьому, в ухвалі суду вказано про те, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору буде вирішено в попередньому судовому засіданні.
В попередньому судовому засіданні суд за результатами розгляду клопотання позивача прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки представником позивача не надано доказів на підтвердження затримки державного фінансування видатків Державної судової адміністрації України.
Ухвалою суду від 28 січня 2013 року закінчено підготовче провадження у справі.
Судовий розгляд справи призначено колегією суддів на 28 січня 2013 року.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2013 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Державної судової адміністрації України до Державної виконавчої служби України.
Разом з тим, в рішенні суду не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно частини другої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання (частина третя статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України).
З метою вирішення питання про судові витрати суд ухвалою від 4 лютого 2013 року призначив судове засідання на 11 лютого 2013 року.
В судове засідання представники позивача та відповідача не з'явилися, хоча були повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином.
Суд, за результатами розгляду питання про судові витрати, приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до частини першої статті 98 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.
Отже, враховуючи, що Державній судовій адміністрації відмовлено у задоволенні позовних вимог та з огляду на те, що позивачем судовий збір за звернення до суду з вимогою про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 4 грудня 2012 року ВП №32460968 про стягнення виконавчого збору не сплачений, то позивачу необхідно сплатити судовий збір.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.
Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист оспорюваного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.
Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручання до його майнових прав.
Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яка впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.
З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визнання грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.
Зазначена правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2012 року № 165/11/13-12.
Таким чином, враховуючи, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 4 грудня 2012 року ВП №32460968 стягнуто з Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1360 грн., то вимога позивача про скасування вказаної постанови є вимогою майнового характеру.
Згідно частини третьої статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат.
Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 107,30 грн.
З урахуванням наведеного та враховуючи, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2013 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Державної судової адміністрації України, відповідно, судовий збір в розмірі 107,30 грн. за розгляд Окружним адміністративним судом м. Києва адміністративної справи підлягає стягненню з Державної судової адміністрації України.
Керуючись статтями 98, 160-163, 168 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -
Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий М.А. Бояринцева

Судді О.В. Кротюк

О.В. Патратій