Справа № 808/7109/15
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року (11год. 30 хв.)Справа № 808/7109/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1

до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області

про: визнання протиправними та скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 22363374 від 25.06.2015 державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень 1/2 частини земельної ділянки площею, 0,1210 га, кадастровий номер :03:002:0044, яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 143 с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області за ОСОБА_1;

- зобов'язати Державну реєстраційну службу Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області провести реєстрацію 1/2 частини земельної ділянки площею, 0,1210 га, кадастровий номер :03:002:0044, яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 143 с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області за ОСОБА_1.

Сторони у судове засідання не прибули. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до приписів КАС України.

Від відповідача на адресу суду надійшли заперечення, в яких відповідач просить розглянути справу без її участі.

Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Керуючись приписами ст. 41 КАС України суд розглянув справу на підставі наявних доказів, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Державного акта серія ЗП № 131873 від 18.12.2007 позивач, мав у приватній власності земельну ділянку яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 143 с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 30 жовтня 2014 року, вирішено, що частка померлої ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності за ОСОБА_4, було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку і господарських будівель та споруд і 1/2 частину земельної ділянки площею, 0,1210 га, кадастровий номер :03:002:0044, яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 143 с. Матвіївка, Вільнянського району Запорізької області.

Позивач зазначає, що 22.06.2015 звернувся до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області з заявою про реєстрацію права власності на 1/2 частину земельної ділянки, однак Рішенням № 22363374 від 25 червня 2015 року, державним реєстратором ОСОБА_2, йому було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на 1/2 частину земельної ділянки яка залишилася у його приватній власності, оскільки на вказану земельну ділянку вже зареєстровано право власності.

Таким чином, позивач вказує, що не може реалізувати своє законне право на оформлення та реєстрацію 1/2 частини земельної ділянки, в порядок і спосіб передбачений чинним законодавством України.

Відповідач в наданих до суду запереченнях зазначив, що 22.06.2015 до реєстраційної служби з заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку :03:002:0044 Матвіївської с/р звернувся ОСОБА_1. З заявою було подано: державний акт на земельну ділянку, ксерокопія паспорту та ідентифікаційного коду власника, платіжні документи про сплату за проведення реєстрації. Заяву про державну реєстрацію було подану на всю земельну ділянку, а не на 1/2 її частини.

25.06.2015 за № 22363374 державним реєстратором ОСОБА_2 було прийнято рішення про відмову в проведенні державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку :03:002:0044 Матвіївської с/р у відповідності до п.6 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідач заперечив проти позову в повному обсязі, зазначив, що державним реєстратором ОСОБА_2 прийнято рішення про відмову в проведенні державної реєстрації земельної ділянки за ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного законодавства.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до Державного акта серія ЗП № 131873 від 18.12.2007 ОСОБА_1, мав у приватній власності земельну ділянку площею, 0,1210 га, кадастровий номер :03:002:0044, яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 143 с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 30.10.2014 визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер :03:002:0044, загальною площею 0,1210 га., яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 143 с. Матвіївка, Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

22.06.2015 позивач звернувся до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області з заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку :03:002:0044 Матвіївської с/р. До заяви позивач додав наступні документи: державний акт на земельну ділянку, серія ЗП №131873, яким зазначено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1210 га, яка розташована на вул. Гагаріна, 143, с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, ксерокопія паспорту та ідентифікаційний код власника, платіжні документи про сплату за проведення реєстрації.

25.06.2015 державним реєстратором ОСОБА_2 було прийнято рішення № 22363374 про відмову в проведенні державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку :03:002:0044 Матвіївської с/р у відповідності до п.6 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у звязку з тим, що на вказану земельну ділянку вже зареєстровано право власності.

Судом встановлено, що 27.01.2015 державним реєстратором ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою Запорізька область Вільнянський район с. Матвіївка вул. Гагаріна, 143 кадастровий номер :03:002:0044 за ОСОБА_4.

У відповідності до статті 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у прийнятті рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна встановлені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З 1 січня 2013 року державна реєстрація прав проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно відповідних реєстраційних служб, а також нотаріусами, як спеціальними субєктами, на яких покладаються функції державного реєстратора прав за місцем розташування обєктів нерухомого майна.

Суд зазначає, що права позивача на нерухоме майно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Суд зазначає, що відповідно до державного акт на земельну ділянку, серія ЗП №131873, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1210 га, яка розташована на вул. Гагаріна, 143, с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області.

Звертаючись до державного реєстратора позивач по-перше, не надав доказів на підтвердження права власності на 1/2 частину цієї земельної ділянки, по-друге подав заяву про державну реєстрацію на всю земельну ділянку, а не на 1/2 її частини.

Для реалізації свого законного права на оформлення та реєстрацію 1/2 частини земельної ділянки, позивачу необхідно звернутися з позовною заявою до Вільнянського районного суду в порядку цивільного судочинства для визнання права власності на ? частини земельної ділянки за ОСОБА_1.

На підставі пункту 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 орган державної реєстрації прав, нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна, у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше.

Державний реєстратор переносить записи Державного реєстру прав про речові права та їх обтяження щодо об'єкта нерухомого майна, який поділяється або частка з якого виділяється, до відкритих на кожний з новостворених об'єктів нерухомого майна розділів Державного реєстру прав.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення; відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) повязує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 17, 69 - 72, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький