Справа № 813/7008/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року №813/7008/14

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки» до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування акту опису майна, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Агентство економічної безпеки» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправність дій податкового органу полягає в тому, що такі вчинені з порушенням вимог пунктів 89.1, 89.3 ст.89 Податкового кодексу України, оскільки Товариство не було ознайомлене із рішенням начальника ДПІ у Залізничному районі м.Львова №9578/10/19-0030 від 25.06.2012 року про опис майна в податкову заставу, акт опису майна складено у відсутності уповноваженої особи платника податків, без підпису уповноваженої особи останнього і без підпису понятих, про дату проведення опису майна позивача не було повідомлено і він не мав можливості висловити свої заперечення.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду Костецького Н.В. від 17.10.2014 року було відкрито провадження у даній адміністративній справі.

12.01.2015 року ухвалою суду (суддя Костецький Н.В.) позовну заяву було залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.155 КАС України, у звязку із повторною неявкою представника позивача у судове засідання.

Позивач, вважаючи ухвалу суду від 12.01.2015 року такою, що прийнята із порушенням норм процесуального права, оскаржив таку до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Агентство економічної безпеки» було задоволено, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду Львівського окружного адміністративного суду (суддя Костецький Н.В.) від 14.05.2015 року позовну заяву було залишено без розгляду, у звязку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

Так, позивач, не погодившись із ухвалою суду від 14.05.2015 року про залишення позовної заяви без розгляду, оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2015 року у справі №813/7008/14 апеляційну скаргу ПАТ «Агентство економічної безпеки» було задоволено, скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року про залишення позовної заяви без розгляду, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

03 вересня 2015 року вказана справа була надіслана Львівським апеляційним адміністративним судом до Львівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду та надійшла до суду 20 жовтня 2015 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

У звязку із припиненням повноважень судді Костецького Н.В., на підставі розпорядження щодо проведення повторного автоматизованого розподілу справ від 20.10.2015 року №122-Р та на виконання вимог статті 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України, був здійснений повторний автоматизований розподіл справи №813/7008/14 між суддями Львівського окружного адміністративного суду, за результатами якого останню передано на розгляд судді Сасевичу О.М.

Ухвалою від 21.10.2015 року адміністративну справу №813/7008/14 було прийнято суддею Сасевичем О.М. до свого провадження.

На заперечення позовних вимог відповідачем було подано заперечення на адміністративний позов від 12.11.2014 року. У своїх письмових запереченнях відповідач обґрунтовує законність дій податкового керуючого при складанні акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави та відсутність підстав для скасування акта опису майна, оскільки такий відповідає формі, що наведена у додатку 2 до Порядку застосування податкової застави органами державної податкової служби.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечила, надала пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях та просила у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 31.01.2013 року податковим керуючим ОСОБА_3, призначеною наказом ДПІ у Залізничному районі м.Львова Львівської області ДПС від 07.07.2012 року №411, на підставі рішення начальника ДПІ у Залізничному районі м.Львова Львівської області ДПС від 25.06.2012 року №9578/10/19-0030 про опис майна платника податків у податкову заставу, було проведено опис майна позивача та складено акт опису майна від 31.01.2013 року №7/10/19-0034. Даний документ був підписаний «податковим керуючим» ОСОБА_3 та «платником податків (представником платника податків)» ОСОБА_4

Згідно оскаржуваного позивачем акту опису майна, податковим керуючим описано таке майно : 1)автомобіль ВАЗ 21214-130-20, 2009 р.в., червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1, номер двигуна 9278314, номер кузова ХТА 760; 2)автомобіль ВАЗ 210934-20, 2009 р.в., сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2, номер двигуна 89, номер кузова Y6D0033. Загальна сума майна визначена у розмірі 26 834,18 грн.

Статтею 88 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції на час розглядуваних правовідносин) визначено, що майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обовязків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.89.1 ст.89 ПК України, право податкової застави виникає у разі : - несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; - несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно п.89.2 ст.89 ПК України, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

У відповідності до п.89.3 ст.89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке предявляється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як 2 понятих.

Статтею 91 ПК України передбачено, що податковий керуючий, зокрема, описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що рішення від 25.06.2012 року №9578/10/19-0030 було винесено і опис майна позивача у податкову заставу було здійснено у звязку із наявністю у Товариства податкового боргу.

Перед описом майна ДПІ у Залізничному районі м.Львова Львівської області ДПС було виставлено позивачу податкову вимогу №461 від 21.06.2012 року у розмірі 23 417,91 грн.

Таким чином, суперечать вимогам п.89.2 ст.89 ПК України дії податкового керуючого ДПІ у Залізничному районі м.Львова щодо опису майна позивача, тобто вказаних автомобілів, вартість яких значно перевищувала суму податкового боргу платника, визначеного у податковій вимозі. Поряд із цим, податковим керуючим не було визначено балансової вартості описаного майна та не зазначено такої вартості в оскаржуваному акті опису майна.

При цьому, суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо правомірності опису майна позивача саме на суму вартості вказаних транспортних засобів із посиланням на те, що така заборгованість Товариством не погашалась у повному обсязі, а лише постійно збільшувалась, а тому таких до уваги не бере.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку застосування податкової застави органами податкової служби, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1273 від 11.10.2011 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23.11.2011 року за №1339/20077 (надалі - Порядок), опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1). Таке рішення приймається керівником органу державної податкової служби і надається платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до п.2.2 Порядку, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна за відповідною формою (додаток 2). Акти опису реєструються у відповідному журналі (додаток 3). Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим.

Загалом, суд звертає увагу, що формою акта опису майна (додаток 2) передбачено його підписання саме платником податків (представником платника податків).

У даному випадку, з приводу тверджень позивача щодо відсутності повноважень у ОСОБА_4 на право підпису, зокрема, спірного акту опису майна, то суд відзначає наступне.

Згідно наявної у матеріалах справи копії ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (станом на 31.01.2013 року, тобто на день проведення опису майна платника податків), особою, яка обирається (призначається) до органу управління юридичної особи, уповноваженою представляти юридичну особу ПрАТ «Агентство економічної безпеки» у правовідносинах із третіми особами або ж особою, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори є ОСОБА_5.

Тож, позитивно оцінюючи доводи представника позивача, суд зазначає, що акт опису майна був підписаний неуповноваженою особою. Тобто, опис майна 31.01.2013 року було необґрунтовано здійснено у відсутності уповноваженої особи позивача, інших залучених осіб чи понятих.

При цьому, жодні докази того, що ОСОБА_4 був уповноваженим представником Товариства у матеріалах справи відсутні та у судовому засіданні такого також не встановлено.

Водночас, суд наголошує, що податковий керуючий на день проведення опису майна позивача не була позбавлена права перевірити та зясувати інформацію про платника податків в електронній базі відповідача.

Більш того, суд відзначає, що жодних доказів отримання рішення про опис майна у податкову заставу або предявлення/надання його платнику податків, який має податковий борг, відповідачем суду не було надано.

Також, матеріалами адміністративної справи підтверджуються доводи представника позивача про те, що позивач не був повідомлений про дату опису майна, а представником відповідача жодним чином протилежного доведено не було і не спростовано іншими доказами у справі.

Отже, відповідачем не було додержано вимог пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України, пункту 2.1 Порядку застосування податкової застави органами податкової служби.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ДПІ у Залізничному районі м.Львова щодо складення податковим керуючим оскаржуваного акту опису майна не відповідали вимогам чинного законодавства, а такий акт підлягає скасуванню.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.7-14, 18, 19, 69-72, 86, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби (правонаступник Державна податкова інспекція у Залізничному районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області) по складенню акту опису майна №7/10/19-0034 від 31.01.2013 року.

Скасувати акт опису майна №7/10/19-0034 від 31.01.2013 року, складений податковим керуючим Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Агентство економічної безпеки» () сплачений судовий збір у сумі 73 (сімдесят три) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 10 грудня 2015 року.