Справа № 803/1827/15
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Справа № 876/9127/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу сільськогосподарського приватного підприємства «Рогожани» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Володимир-Волинську та Володимир-Волинському районі до сільськогосподарського приватного підприємства «Рогожани» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2015 року управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області звернулося до суду з адміністративним позовом до сільськогосподарського приватного підприємства «Рогожани», в якому просило стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванні витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з травня по червень 2015 року включно у розмірі 4890,04 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з Сільськогосподарського приватного підприємства Рогожани (44733,Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Рогожани, вул. Комсомольська, 32, ідентифікаційний код юридичної особи 03735179) на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області (44700, Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Соборна, буд.1, ідентифікаційний код юридичної особи 37602528, р/р 2519 у Фiлiї - Волинське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 303398) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з травня по червень 2015 року включно у розмірі 4 890,04 грн (чотири тисячі вісімсот девяносто гривень чотири копійки).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, зазначену постанову оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі, покликаючись на те, що така прийнята без врахування фактичних обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в позові відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приватне підприємство, було лише правонаступником боргових зобовязань СС Нове життя, для погашення яких було передано підприємству частина майна КПС на суму 397945 гривень. Окрім того, зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працювали у СС Нове життя, а на роботу на підприємство СГПП Рогожани не були прийняті. При цьому зазначає, що після ліквідації СС Нове життя вони працюють одноосібниками на своїх земельних ділянках.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно поданого Розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по сільськогосподарському приватному підприємству «Рогожани» за період з травня по червень 2015 року відповідачу належить до сплати 4890,04 грн.

Відповідач є юридичною особою, включений до ЄДРПОУ (а.с.13).

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Частиною другою Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченогоЗаконом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Страхувальниками, відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону № 1058- IV є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання та інші.

Відповідно до статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зазначені в пункті "б"- "з" цієї статті.

Пунктом 6.8 Інструкції № 21-1 встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

За період з травня по червень 2015 року відповідач не сплатив зазначених коштів в повному обсязі, заборгованість склала 4890,04 грн., яка підтверджується розрахунками суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», доказів про сплату заборгованості відповідачем суду не подано.

Щодо покликань апелянта на те, що пенсіонери ОСОБА_3 та ОСОБА_2 працювали в селянській спілці «Нове життя» тому відповідач не повинен відшкодовувати пенсії за них, то колегія суддів такі відхиляє, оскільки як слідує з пункту 1.1 Статуту Сільськогосподарського приватного підприємства «Рогожани», воно є правонаступником всіх прав та обовязків цієї селянської спілки, а отже несе обовязок відшкодовувати пільгові пенсії за осіб які працювали у ній (а.с.37). Крім того, довідки про підтвердження наявного пільгового стажу видані та підписані саме СПП «Рогожани».

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського приватного підприємства «Рогожани» залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року у справі № 803/1827/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська