Справа № 420/2220/15-а
Суддя: Потапенко Р. Р.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.11.2015
ЄУ № 420/2220/15-а
Провадження №2-а/420/31/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.

за участю секретаря Войтенко О.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання незаконними дій в частині відмови в призначенні пільгової пенсії та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області в частині відмови в призначенні пільгової пенсії незаконними та зобовязати відповідача призначити пільгову пенсію.

Ухвалою від 11.11.2015 року позивачу поновлено строк для звернення до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Новопсковському районі про визнання незаконними дій в частині відмови в призначенні пільгової пенсії та зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.07.2014 року позивачу виповнилось 55 років, він має загальний трудовий стаж 25 років, з яких більше 20 років фактично пропрацював трактористом-машиністом в сільськогосподарських підприємствах Новопсковського району Луганської області. Він 21.10.2014 року звернувся до УПФУ в Новопсковському району Луганської області з заявою про призначення йому пільгової пенсії за віком як трактористу машиністу, та до заяви надав відповідні підтверджуючі документи. Але йому було відмовлено в наданні такої пенсії, та відповідно до рішення відповідача встановлено стаж, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах 19 років 04 місяці 18 днів., встановлено загальний страховий стаж роботи 24 роки 10 місяців 10 днів. В пільговий стаж йому неправомірно не зараховано період служби в армії, так як він призивався до армії з посади тракториста, але кадровик в його трудовій книжці помилково зазначила, що він працював різноробочим. Крім того, вважає, що йому неправильно розраховано загальний страховий страж 24 роки 10 місяців 10 днів, тоді як його загальний стаж складає більше 25 років.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що позивач просить суд визнати незаконними дії відповідача в частині не зарахування до пільгового стажу періоду служби в армії, зобовязавши УПФУ в Новопсковському районі Луганської області зарахувати йому службу в армії з 01.11.1977 року по 26.02.1980 року в пільговий стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», так як він на момент його призову 01.11.1977 року займав посаду тракториста в колгоспі «Айдар», та після проходження строкової служби продовжив працювати з 15.04.1980 р. на цій же посаді. В березні 1976 року йому видано посвідчення тракториста-машиніста першого класу. Але в трудовій книжці, по невідомим позивачу причинами, кадровиком-діловодом колгоспу в 1977 році помилково було зазначено, що позивач призначений на посаду різноробочого, що призвело до неправомірного не зарахування до пільгового стажу періоду його роботи трактористом з березня 1976 р. по 15.04.1980 р. включно. Також зазначив, що загальний страховий стаж позивача складає більше 25 років, але відповідач невірно розрахував загальний страховий стаж позивача, зарахувавши до загального страхового стажу період його роботи на посаді тракториста в колгоспі «Айдар» в 1980-1981 р.р. за фактично відпрацьованим часом, тоді як повинен був зарахувати календарно два роки, так як в трудовій книжці позивача зазначена поважна причина не відпрацювання встановленого мінімуму трудоднів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні на заявлених позовних вимогах наполягав, підтримав пояснення свого представника.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі, дала пояснення аналогічні обставинам викладеним в запереченнях на позов від 16.03.2015 року та 18.08.2015 року.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що вони дійсно працювали в колгоспі «Айдар», та можуть підтвердити, що позивач працював трактористом в колгоспі «Айдар» весь час, призначався на посаду тракториста, до служби в армії та після неї, та він був постійно зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, пенсійну справу ОСОБА_1П, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що 21.10.2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення йому пільгової пенсії за віком як трактористу-машиністу, при цьому позивач надав всі необхідні документи.

Відповідно до рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області № 01/42 від 19.01.2015 року підтверджено право позивача ОСОБА_1 на зарахування періодів роботи в якості тракториста в колгоспі «Айдар»: календарно з 01.01.1982 року по 31.12.1999 року, за фактично відпрацьованим часом з 15.04.1980 року по 31.12.1980 року; з 01.01.1981 року по 31.12.1981 року, з 01.01.2000 року по 31.03.2000 року до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за нормами п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці ОСОБА_1 №2 від 25.12.1976 року

Рішенням від 30.01.2015 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії згідно п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та п.2 розділуXV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», позивачу встановлено загальний стаж, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах 19 років 04 місяці 18 днів та загальний страховий стаж роботи 24 роки 10 місяців 10 днів.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 №2 від 25.12.1976 року, матеріалів пенсійної справи, військового квитка в період з 01.11.1977 року по 22.02.1980 року позивач проходив службу в ОСОБА_7, та на момент призову працював в колгоспі «Айдар».

Згідно посвідчення серії К №922612 виданого Агропромисловим обєднанням Новопсковського району Луганської області ОСОБА_1, 3 березня 1976 року йому присвоєна спеціальність тракториста-машиніста першого класу.

Як вбачається з зазначеного вище рішення відповідача від 30.01.2015 року період строкової служби в армії відповідача з 01.11.1977 року по 22.02.1980 року до встановленого загального стажу 19 років 04 місяців 18 днів, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» не зараховано.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про військовий обовязок і військову службу» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч.1 ст. 8 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що позивач з 25.12.1976 року працював в колгоспі «Айдар» на посаді тракториста та був постійно зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду, він працював на цій посаді на момент призову до рядів ОСОБА_7, та після повернення, що повністю підтверджується показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Таким чином, судом встановлено, що запис в трудовій книжці про те, що на момент призову 01.11.1977 року позивач працював різноробочим в колгоспі «Айдар» зроблено помилково.

Отже слід дійти висновку, що неповні чи помилкові записи у трудовій книжці не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії, оскільки надані позивачем письмові докази та показання свідків є достатніми і належними доказами у підтвердження факту роботи позивача трактористом-машиністом безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції на момент призову на строкову службу до рядів ОСОБА_7 01.11.1977 р.

Таким чином, судом встановлено, що на підставі правових норм зазначених вище законів, період служби позивача в армії з 01.11.1977 року по 22.02.1980 року підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Стаж позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням періоду служби в армії становить 21 рок 08 місяців 09 днів.

Крім того, судом встановлено, що рішенням від 30.01.2015 року відповідач встановив позивачу загальний страховий стаж роботи 24 роки 10 місяців 10 днів.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1, розрахунку стражу, період його роботи в колгоспі «Айдар» на посаді тракториста з 1976 року по 1982 рік зарахований до загального страхового стажу по трудодням за фактично відпрацьованим часом.

Як вбачається з трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 №2 від 25.12.1976 року в 1980-1981 р.р. кількість відроблених трудоднів за рік менша за встановлений мінімум з поважної причини: 1980 рік поважна причина відповідно до наказу № 2 від 25.02.1981 року, 1981 рік поважна причина відповідно до наказу № 3 від 25.02.1982 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Таким чином, враховуючі наявність поважних причин не виконання позивачем встановленого мінімуму трудоднів, період його роботи трактористом в колгоспі «Айдар» в 1980-1981 роках повинен зараховуватись до загального страхового стажу не за фактично відпрацьованим стажем, а календарно. Тобто, з врахуванням до загального страхового стажу позивача періоду його роботи трактористом в колгоспі «Айдар» в 1980 році та 1981 році календарно, його загальний страховий стаж разом буде складати більше 25 років.

Питання пільгового пенсійного забезпечення окремих категорій працівників сільського господарства врегульоване ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла на момент звернення позивача за призначенням пенсії). Так, відповідно до п. «в» цієї статті право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при страховому стажі роботи не менше 25 років; з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Виходячи з вищенаведених норм діючого законодавства, суд приходить до висновку, що у позивача достатньо підстав для призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії є протиправними, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Так як судом встановлено, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах рішенням Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області від 30.01.2015 року. Позивач в позовних вимогах просить зобовязати відповідача прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", та дана вимога підлягає задоволенню, тому суд приходить до висновку, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, необхідно війти за межі позовних вимог, та на підставі вищезазначеного, визнати рішення відповідача від 30.01.2015 року протиправним і скасувати, визнати дії відповідача в частині не зарахування періоду служби в армії до пільгового стажу та встановлення загального страхового стажу 24 року 10 місяців 10 днів - протиправними.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 69-72, 94, 159-163,167 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання незаконними дії в частині відмови в призначенні пільгової пенсії та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області від 30.01.2015 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області, в частині не зарахування до пільгового стажу періоду служби в армії з 01.11.1977 року по 22.02.1980 року, та в частині встановлення загального страхового стажу 24 роки 10 місяців 10 днів - протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_1 період служби в армії з 01.11.1977 року по 22.02.1980 року, в пільговий стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області зарахувати період роботи ОСОБА_1 трактористом в колгоспі «Айдар» в 1980 році та 1981 році до загального страхового стажу календарно.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення з 21.10.2014 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області на користь ОСОБА_1 73,08 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАК України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо було подано апеляційну скаргу, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: