Справа № 819/237/15-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Справа № 876/3264/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання Кіри Н.В.,

прокурора- Шимін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу прокуратури Тернопільської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року у справі за позовом Прокурора Кременецького району Тернопільської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення неправомірно отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям,-

в с т а н о в и в :

Позивач- прокурор Кременецького району в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом до відповідача- Скавронюк О.С., в якому просив стягнути неправомірно отриману державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям у сумі 20415,43 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що оскільки виявлено факт подачі відповідачем недостовірної інформації, що призвело до надмірної виплати державної соціальної допомоги, тому таку необхідно стягнути в судовому порядку. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Прокурор (апелянт)- Шимін Н.М. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації та відповідач у судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, представник Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, доводи апеляційної скарги підтримує у повному обсязі, просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позов, відповідач подала заперечення на апеляційну скаргу, просить розглядати справу у її відсутності, тому з врахуванням вищенаведеного суд відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора (апелянта), перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 призначено та виплачено за період з 01 травня 2013 року по 31 серпня 2014 року державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям на загальну суму 20415,43 грн.

При проведенні перевірки встановлено, що відповідач у деклараціях про доходи і майновий стан від 17 травня 2013р., 11 листопада 2013р., 15 травня 2014 р. подавала відомості про те, що у власності або володінні її чоловіка ОСОБА_2 є автомобіль «Деу Расер», 1993 року випуску державний номер НОМЕР_1, відомості про наявність інших транспортних засобів у декларації відсутні, разом з тим, за ОСОБА_2, на момент подання інформації, ще рахується автомобіль ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_2, 1984 року випуску.

У звязку з цим управлінням соціального захисту населення Кременецької райдержадміністрації прийнято рішення про припинення виплати державної соціальної допомоги та про повернення отриманих коштів громадянкою ОСОБА_1 за період з 01 травня 2013 року по 31 серпня 2014 року. Повідомлення про припинення державної соціальної допомоги та про повернення коштів у сумі 20415,43 грн. відповідач отримала.

Крім того, судом встановлено, що автомобіль, який був зареєстрований на ОСОБА_2, ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_2, 1984 року випуску, був проданий (відчужений), ще 25 травня 2007 року ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки автомобіль ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_2, 1984 року випуску, був проданий, ще в 2007 році, тому інформація відповідача вказана нею в деклараціях 17 травня 2013р., 11 листопада 2013р., 15 травня 2014р. про доходи її сім'ї відповідала дійсності, у звязку з чим допомогу як малозабезпеченій сім'ї вона отримала правомірно, тому відсутні підстави для стягнення з неї виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 20415,43 грн.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондують положення ч.2 ст. 21 КАС України, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень; а також такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього.

П.4 ч.1 ст.17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на публічно- правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Однак, такий суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у адміністративній справі лише у випадках, передбачених ч.4 ст.50 КАС України, до переліку яких віднесено також випадки, встановлені іншими законами.

Якщо суб'єкт владних повноважень бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то, залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог ст.15 ЦПК України.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13, від 22 вересня 2015 року у справі №21-2209а15, згідно з якою справи за позовами органів Пенсійного фонду України до підприємств, організацій, установ про стягнення суми зайво виплачених пенсій не належать до адміністративних справ, оскільки містять вимоги про відшкодування шкоди. Так, Верховний Суд України зазначає, що адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а не спір про стягнення переплаченої пенсії у зв'язку з наданням відповідачем недостовірних відомостей, а в силу вимог ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи те, що характер спорів між органами Пенсійного фонду України та підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами з приводу стягнення надмірно сплаченої пенсії, а також між органом соціального захисту населення та фізичними особами з приводу стягнення безпідставно виплаченої субсидії є аналогічним, тому на даний спір юрисдикція адміністративних судів також не поширюється.

Таким чином, між сторонами склалися відносини, що стосуються стягнення надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, тобто спір виник щодо правомірності набуття ОСОБА_1 права власності на виплачену управлінням соціального захисту державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та стягнення цієї суми з неї, як недобросовісного набувача, що регулюються цивільним законодавством, цей спір має приватно- правовий, а не публічний характер, тому такий повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, п.4 ч.1 ст.198, ст.ст.203, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокуратури Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року у справі № 819/237/15-a скасувати, та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

ОСОБА_4 Повний текст ухвали виготовлено 09 грудня 2015 року.