Справа № 541/2969/15-а
Суддя: Гриб М. В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2969/15-а
№ провадження 2-а/541/87/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Гриб М.В.,

при секретарі Непокупній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Глухівської ДПС ВДАІ ГУМВС в Сумській області, третя особа Інспектор ДПС взводу по обслуговуванню стаціонарного посту №1 роти ДПС ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

20.11.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з цим позовом, посилаючись на порушення відповідачем, в особі інспектора ДПС ОСОБА_2, його прав в частині не обгрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу.

В своїй позовній заяві та в судовому засіданні він зазначав, що інспектором Глухівського ДПС ВДАІ ГУМВС в Сумській області 14.10.2015 року безпідставно винесено відносно нього постанову серії ПС2 за №522009 про накладення адміністративного стягнення за ст. 121 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн, оскільки вказаного правопорушення він не вчиняв. Також посилався на те, що відповідач повно, всебічно і обєктивно не з"ясував обставини справи та порушив його право на захист. Тому просив скасувати вказану постанову.

Представник відповідача та третя особа по справі в судове засідання не з"явилися, а від командира взводу ОСП №1 роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Сумській області надійшли до суду письмові заперечення, в яких автор заперечень позову не визнав, зазначав, що позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.3 КУпАП, а тому просив відмовити у задоволенні позову (а.с.20-27).

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, оглянувши відеоматеріал, долучений позивачем до своєї позовної заяви, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.10.2015 року - інспектор ДПС взводу ДПС , ОСП №1 при ВДАІ ГУМВС в Сумській області ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, постановив притягнути позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 статті 121 КУпАП, до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 грн.

За змістом його постанови серії ПС2 з №522009, позивач 14.10.2015 року, в 11 год 20 хв на вул. Кутузова м. Буринь керував автомобілем FORD TRANSIT , номерний знак НОМЕР_1, тобто транспортним засобом, що підлягав обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Згідно з ч. 3 ст. 121 КУпАП за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух» обов'язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років, 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Разом з тим, періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім'я ОСОБА_3 транспортний засіб марки «FORD TRANSIT», 1999 року випуску, р/н НОМЕР_1, є вантажним фургоном -В, а тому в силу закону підлягає обов'язковому технічному контролю з періодичністю його проходження - кожні два роки.

Факт керування вказаним транспортним засобом в час та місці, зазначених в постанові, позивач сам підтверджував в судовому засіданні. Він також не заперечував, що протягом двох років, що передували, обставинам, викладеним в постанові, зазначений автомобіль «FORD TRANSIT», не проходив встановленого законом технічного контролю.

Оскільки строк експлуатації згаданого автомобіля перевищував два роки, обов'язковий технічний контроль даний автомобіль не пройшов, то інспектором ДПС ОСОБА_2 було правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за непроходження своєчасного обов'язкового технічного контролю.

Суд критично оцінює твердження позивача, що автомобіль «FORD TRANSIT», яким він керував 14.10.2015 року, належить до категорії транспортних засобів, які не підлягають обовязковому технічному контролю, виходячи із наступного.

Відповідно до п.1.10 ПДР України: «легковий автомобіль» - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев'яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їхнього багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки; «вантажний автомобіль» - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

ПДР України /2015 рік з коментарями та ілюстраціями/ до числа вантажних автомобілів відносять вантажопасажирський автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення як пасажирів, так і вантажів, якщо такий автомобіль має повну масу до 3,5 т, для керування ним достатньо мати посвідчення водія категорії «В».

Оскільки автомобіль FORD Transit за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів, є фургоном малотоннажним В, повна маса 2800 кг згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а відповідно відомостей зазначених в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу вказаний автомобіль за своїм типом відноситься до вантажних транспортних засобів і строк його експлуатації більше двох років, то вказаний автомобіль відповідно до ч.7 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» повинен кожні два роки проходити обов'язковий технічний контроль.

Суд вважає неспроможними посилання позивача на те, що відповідачем не було повно, всебічно і обєктивно з"ясовано обставини справи, оскільки встановлені обставини діянь позивача повністю відповідають правовій кваліфікації за ст. 121 ч.3 КУпАП, а вид та розмір накладеного на позивача адміністративного стягнення повністю відповідав характеру та ступеню суспільної небезпеки вчинених позивачем діянь.

Суд не може прийняти до уваги і посилання позивача на те, що відповідачем було порушено його право на захист, оскільки в чому саме полягало таке порушення він в своїй позовній заяві та в судовому засіданні не зазначав, а судом таких порушень, які б суттєво вплинули на законність прийнятої відповідачем постанови, не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає постанову серії ПС2 №522009 інспектора ДПС взводу ДПС , ОСП №1 при ВДАІ ГУМВС в Сумській області ОСОБА_2 від 14.10.2015 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 законною, а позов останнього не підлягаючим до задоволення.

Керуючись ст.35 Закону України «Про дорожній рух», ст.ст. 121, 245, 251, 256, 258, 259, 269, 280,293 КУпАП , п. п. 1.10, 31.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 /зі змінами/, ст.ст.6,17,18, 72, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Глухівської ДПС ВДАІ ГУМВС в Сумській області, третя особа Інспектор ДПС взводу по обслуговуванню стаціонарного посту №1 роти ДПС ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_4