Справа № 807/666/15
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Справа № 876/9601/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у справі за позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Публічного акціонерного товариства "Флекстронікс Сервіс УА" про стягнення адміністративно -господарських санкцій,-

в с т а н о в и в :

Позивач - Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося в суд з позовом до відповідача- ПАТ "Флекстронікс Сервіс УА", в якому просив стягнути адміністративно-господарські санкції за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 326673,09 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що відповідно до звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік відповідач не виконав вимогу Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. У зв'язку з цим до відповідача правомірно застосовано адміністративно-господарську санкцію у розмірі середньої річної заробітної плати у ПАТ "Флекстронікс Сервіс УА" за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда та не зайняте інвалідом. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, представник відповідача подав до суду заперечення на апеляційну скаргу (вх.№ К-24541/15 від 26.10.2015 р.) та заяву про розгляд справи у його відсутності від 09.12.2015 р., тому з врахуванням вищенаведеного суд відповідно до положень ст.197 КАС України вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 лютого 2015 ПАТ "Флекстронікс Сервіс УА" подало до Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт форми №10-ПІ про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік.

Відповідно до рядка 01 звіту середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві становить 1002 чоловік. Відповідно до рядка звіту 03 кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» становить 40 осіб. Відповідно до рядка звіту 02 середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність становить 31 особу. Тобто відповідачем не працевлаштовано відповідно до нормативу інвалідів у кількості 9 осіб.

Оскільки даний норматив не був виконаний, Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, згідно з вимогами ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", звернулося в суд з вимогою про стягнення адміністративно-господарської санкції у розмірі 326673,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця, тому на підприємство - ПАТ "Флекстронікс Сервіс УА" покладено обов'язок з забезпечення кількості робочих місць для інвалідів та повідомлення органу соціального захисту та центру зайнятості про такі вакансії, який він виконав належним чином, а не пошук інвалідів для їх працевлаштування.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст.19 вказаного Закону, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог ст.18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Ч.1 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачає, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст.19 цього закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно зі ст.18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Постановою Кабінету Міністрів України №70 від 31 січня 2007 року затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, яким передбачено, що звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування також передбачає, обов'язок роботодавців подання центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів.

Наказом Міністерства соціальної політики України за № 316 від 31 травня 2013 року затверджено форму подання такої звітності та інструкцій щодо її заповнення.

Таким чином, обов'язок роботодавця щодо забезпечення прав інвалідів на працевлаштування передбачає: виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, в тому числі спеціальних робочих місць; створення для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації; надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування інвалідів; звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів; забезпечення інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ "Флекстронікс Сервіс УА" щомісячно починаючи з березня 2014 року (у січні та лютому 2014 року 4% квота по працевлаштуванні інвалідів виконувалася) подавалися звіти форми №3-ПН у Мукачівський міський центр зайнятості про наявність вакансій для інвалідів.

Відповідач протягом 2014 року неодноразово письмово повідомляв Мукачівський міський центр зайнятості та Мукачівський районний центр зайнятості про наявність вакантних робочих місць для інвалідів та ініціював проведення ярмарок вакансій.

Зокрема, 07 березня 2014 року та 30 травня 2014 року за пропозицією відповідача на базі Мукачівського міського центру зайнятості проведено дві міні-ярмарки вакансій для осіб з інвалідністю, в яких взяли участь 19 осіб, з яких 4 особи були працевлаштовані на посади складальників та прибиральників території. Проведення вказаних міні-ярмарок підтверджується листом Мукачівського районного центру зайнятості № 61 від 15 січня 2015 року та інформацією з офіційного сайту Закарпатського обласного центру зайнятості.

Крім того, 25 березня 2014 року, 24 червня 2014 року, 24 вересня 2014 року та 02 грудня 2014 року відповідач спільно з Мукачівським районним центром зайнятості було проведено 4 (чотири) міні-ярмарки вакансій для осіб з інвалідністю, в яких загалом взяли участь 70 осіб, а в липні та вересні 2014 року -2 особи з обмеженими можливостями, за направленням центру зайнятості були працевлаштовані на посади "прибиральник території" та "складальник" відповідно. Даний факт підтверджується листом Мукачівського районного центру зайнятості № 61 від 21 січня 2015 року.

ПАТ "Флекстронікс Сервіс УА" зверталося до Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів із листами від 12 лютого 2014 року, 19 травня 2014 року, 28 серпня 2014 року, в яких просив посприяти у працевлаштуванні людей з обмеженими фізичними можливостями.

У відповідь на ці звернення Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів повідомило, що працівники фонду у випадку звернення громадян з інвалідністю проводять інформаційно-роз'яснювальну роботу, і одночасно листами № 01-09/727 від 27 травня 2014 року та № 01-08/1180 від 05 вересня 2014 року було рекомендовано звернутися до місцевого центру зайнятості для заповнення вакантних посад.

Також протягом звітного періоду ПАТ "Флекстронікс Сервіс УА" регулярно публікувало у газеті "Суперінфо" оголошення про створені робочі місця та наявність вакансій для людей з особливими потребами, а саме: про наявність вакансій "складальника" та "прибиральника території".

Колегія суддів звертає увагу на те, що підставою господарської відповідальності учасника господарських відносини, у тому числі для застосування адміністративно-господарських санкцій, є вчинене таким суб'єктом господарське правопорушення. Учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним не вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. При вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій необхідно виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов'язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій. При цьому необхідно враховувати, що елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками. Застосування принципу вини як умови відповідальності пов'язане з необхідністю доведення порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладалася Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, в постанові від 22 грудня 2009 року у справі № 21-2151во09, від 02 лютого 2010 року у справі №10/03, зокрема, зазначено, що нарахування адміністративно-господарських санкцій за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення, а тому не можуть застосовуватися у разі відсутності необхідної кількості працевлаштованих інвалідів, якщо при цьому товариство вжило всіх передбачених Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" заходів для працевлаштування останніх, а в силу вимог ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відсутності вини ПАТ "Флекстронікс Сервіс УА" у невиконанні ним нормативу з працевлаштування інвалідів у 2014 році, оскільки аналіз фактичних обставин справи дає підстави для висновку про те, що відповідачем здійснено всі передбачені чинним законодавством заходи щодо створення умов для працевлаштування інвалідів згідно з нормативом та заходи щодо інформування вищезазначених органів про наявну можливість на підприємстві для працевлаштування інвалідів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у справі № 807/666/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

ОСОБА_1