Справа № 11379/11/2070
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 листопада 2011 р. № 2-а- 11379/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд

в складі головуючого судді Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Підгорного М.І.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, прокурора Якимчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Хартрон-Інкор ЛТД»до Державної податкової інспекції у Київському районі міста Харкова, за участю прокуратури Київського району м. Харкова, про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Хартрон-Інкор ЛТД» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11 серпня 2011р. у повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.

Державною податковою інспекцією у Київському районі м.Харкова було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань перевірки взаємовідносин з ТОВ «ІК «Енергомонтаж» за грудень 2008 року і відображенні їх наслідків у податковому обліку. За результатами зазначеної перевірки складено акт, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 11.08.11 року.

Позивач не погоджується з прийнятим податковим органом податковим повідомленням-рішенням, оскільки, на думку позивача, Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством «Хартрон-Інкор ЛТД» були виконані всі вимоги законодавства, чинного на момент здійснення господарських операцій з ТОВ «ІК «Енергомонтаж». Вважає неправомірними висновки Державної податкової інспекції у Київському районі міста Харкова щодо нікчемності правочинів позивача з ТОВ «ІК «Енергомонтаж», посилаючись на те, що правомірність зазначених договорів підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області, прийнятого за результатами дослідження первинних документів.

Представником відповідача в ході судового розгляду справи були надані заперечення проти позову, в яких зазначено, що позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на обставини, встановлені в акті перевірки відносно контрагента позивача по ланцюгу постачання ТОВ «Вестком Н».

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Хартрон-Інкор ЛТД» ОСОБА_1- в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача Державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_2- в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, зазначених у наданих письмових запереченнях.

Прокурор, ОСОБА_3, в судовому засіданні підтримав позицію представника відповідача.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, прокурора, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Хартрон-Інкор ЛТД» зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Київському районі м. Харкова як платник податків.

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Хартрон-Інкор ЛТД» зареєстроване як платник податку на додану вартість з індивідуальним номером 13, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100108311 Серії НБ №183097.

18.07.2011 року Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Хартрон-Інкор ЛТД» з питання перевірки взаємовідносин з ТОВ «ІК «Енергомонтаж» за грудень 2008 року і відображення їх наслідків у податковому обліку.

За результатами проведеної перевірки було складено акт перевірки від 18.07.11 за №2737/18-010/25187880(а.с.7-15), в якому податковим органом встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством «Хартрон-Інкор ЛТД» п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого платником занижено податок на додану вартість у грудні 2008 року до сплати в бюджет на суму 1081318,00 грн.

На підставі акту перевірки від 18.07.11 за № 2737/18-010/25187880 Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкові було прийняте податкове повідомлення рішення № від 11.08.2011(а.с.16), яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість всього в розмірі 1351648,00 грн., в тому числі: за основним платежем 1081318,00 грн. та за штрафними санкціями 270330,00 грн..

Підставами для донарахування податкових зобовязань позивачу стали висновки податкового органу про нікчемність правочинів, укладених з ТОВ «ІК «Енергомонтаж» відповідно до обставин, встановлених актом перевірки від 25.02.2011 року № 613/18-010/33901531 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Інноваційна компанія «Енергомонтаж» з питання перевірки взаємовідносин з ТОВ «Вестком Н» за грудень 2008 року і відображення їх наслідків у податковому обліку (а.с. 136-140). Вказаною перевіркою встановлено та відображено у акті висновок про нікчемність правочинів між ТОВ «ІК «Енергомонтаж» та ТОВ «Вестком Н».

Так, відносно контрагента по ланцюгу постачання ТОВ «Вестком Н» в акті перевірки зазначено наступне. ТОВ «Вестком Н» , стан 3 «прийнято рішення про припинення» 28.04.2010 р., зареєстровано у ДПІ у Приморському районі м. Одеси 28.02.2008 , у 2009 році знаходилось на обліку у ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області, на даний час знаходиться на обліку в ДПІ у Дніпровському районі м. Києва. Відповідно до бази даних «Система автоматизованого співставлення податкового кредиту та зобовязань у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», станом на день складання акту перевірки декларація з податку на додану вартість та уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за грудень 2008 року прийняті ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області «до відома» (з початку 2009 року перебуває на обліку у ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області). До ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області у звязку з проведенням доперевірочного аналізу направлені запити №2897/7/18-015 від 03.04.09, №4906/7/23-506 від 16.06.09 на проведення зустрічної перевірки. Згідно з інформацією від 21.05.2009, наданою ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області, ТОВ «Вестком Н» мало стан 9 «направлено повідомлення за формою 18 - ОПП», за місцем реєстрації підприємство ніколи не знаходилось, власник приміщення договір оренди не укладав, дане підприємство йому не відомо. В ході відпрацювання взаємовідносин «ТОВ «ІК «Енергомонтаж» з ТОВ «Вестком Н» встановлено, що директором, головним бухгалтером та засновником останнього є ОСОБА_4, яка є громадянкою ОСОБА_5 Молдова.

З приводу викладеного в акті судження субєкта владних повноважень щодо нікчемності правочинів суд зауважує, що правовідносини з приводу нікчемності правочинів унормовані ст.228 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної ОСОБА_5 Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним (ч.1 ст.228); правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (ч.2 ст.228); у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави (ч.3 ст.228).

З приписів ст.228 Цивільного кодексу України слідує, що законодавець з 01.01.2011р. виключив правочини, які були укладені з метою суперечною інтересам держави та суспільства, з кола нікчемних правочинів і відніс такі правочини до оспорюваних.

Відтак, з 01.01.2011р. повноваження на встановлення законності правочину, за яким платником податків було сформовано податковий кредит з ПДВ, належать до компетенції судових органів.

При цьому, в силу приписів п.6 розділу І та п.5.2 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (затверджено наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2011р. за №34/18772; далі за текстом Порядок №984) до набуття законної сили рішенням суду про визнання недійсним правочину, за яким платником податків було сформовано валові витрати обігу та виробництва або податковий кредит з ПДВ чи зменшено суму отриманого в межах звітного податкового періоду доходу, податковий орган не має правових підстав для відображення в акті перевірки судження про вчинення таким платником порушення податкового законодавства щодо правильності та повноти справляння податків за цим правочином.

З пояснень представника відповідача судом встановлено, що таких, які набрали законної сили, рішень судів з приводу визнання перелічених договорів недійсними не має.

Окрім того, суд бере до уваги, що вчинення платником податків діяння по укладенню правочину, спрямованого на порушення інтересів Держави у сфері оподаткування, утворює собою склад злочину, що передбачений ст.191 або ст.212 Кримінального кодексу України.

В ході розгляду справи відповідач не подав до суду жодних доказів прийняття компетентним субєктом права рішення про порушення кримінальної справи відносно посадових осіб позивача або за фактами діяльності платника податків, що викладені в актах № 2737/18-010/25187880 від 18.07.11 та №613/18-010/3390153 від 25.02.2011 року .

Суд зазначає, що наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та контрагентом позивача, ТОВ «ІК «Енергомонтаж», взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Отже, обґрунтованість та правомірність судження субєкта владних повноважень про нікчемність правочинів не знайшла свого підтвердження отриманими судом по справі доказами.

Щодо змісту господарських операцій між позивачем та його контрагентом - ТОВ «ІК «Енергомонтаж» судом встановлено наступне.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що між позивачем та ТОВ «ІК «Енергомонтаж» було укладено низку договорів на створення науково-технічної продукції, а саме: № 5000-01/08 від 25.01.2008 року (а.с.33-36), №8000-07/08 від 10.07.2008 року (а.с.43-46) № 6000-08/08 від 22.08.2008 року (а.с. 51-54), № 6000-09/08 від 19.09.2008 року(а.с.60-63), предметами яких є здійснення робіт за темами: «Розробка матеріалів програмно-алгоритмічного забезпечення», «Розробка матеріалів технічних рішень та програмного забезпечення АСУ ТП ПС 110 кВ «Славута»», «Розробка матеріалів програмно-алгоритмічного забезпечення та програми випробувань ЦК АДВ», «Розробка матеріалів програмного забезпечення протоколу інформаційного обміну МЄК60870-5-101 ЦК АДВ з пристроями периферійних підсистем» відповідно. Роботи по зазначеним темам здійснюються відповідно до відомостей, які є невідємними частинами вище перелічених договорів.

З технічних умов зазначених договорів вбачається, що виконавець, ТОВ «ІК «Енергомонаж» має право залучати для виконання робіт третіх осіб, при цьому повна відповідальність за виконання ними договірних зобовязань покладається на виконавця.

На виконання зазначених договорів між позивачем та ТОВ «ІК «Енергомонтаж» були складені Відомості виконання, в яких передбачаються найменування робіт, строк їх виконання, вартість та вид звітності про виконану роботу (а.с. 37-38, 47, 55, 64) та акти приймання передачі продукції по договорам № 5000-01/08 від 25.01.2008 року, №8000-07/08 від 10.07.2008 року, № 6000-08/08 від 22.08.2008 року, № 6000-09/08 від 19.09.2008 року (а.с. 42, 50, 59, 66).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання зазначеного договору виконавцем, ТОВ «ІК «Енергомонаж», були виписані податкові накладні № 97 від 10.12.2008 року (а.с. 124), № 105 від 30.12.2008 року (а.с.125), №104 від 30.12.2008 року (а.с.126), №103 від 30.12.2008 року (а.с.127).

Розрахунки здійснювалися шляхом передачі цінних паперів по актам приймання-передачі цінних паперів по договору № 5000-01/08 від 10.12.2008 року на загальну суму 2157420,00 грн., по договору №8000-07/08 від 30.12.2008 року на суму 515310,00 грн., №6000-08/08 від 22.08.2008 року на суму 2996100,00 грн., № 6000-019/08 від 30.12.2008 р. на суму 831180,00 грн. (а.с.40-41, 49, 57-58, 67).

Представником позивача надані до суду та залучені до матеріалів справи копії первинних документів щодо використання результатів робіт, отриманих від ТОВ «ІК «Енергомонтаж», у власній господарській діяльності при створенні обєктів основних засобів, готової продукції, зокрема: акти введення в експлуатацію основних засобів з калькуляціями вартості таких засобів в бухгалтерському обліку, накладні на реалізацію ТМЦ, калькуляції вартості виробництва продукції, у виготовленні якої використані придбані результати робот, договір постачання №П/Ш072219/ню від 23.08.2007 року з СТГО Південна залізниця з актом перевірки від 20.12.2010 року готовності дослідного зразка процесорної складової релейно-процесорної централізації типу «Рух» ст. Водяна Південної залізниці до введення в дослідну експлуатацію (а.с.82-114, 161-162).

Представником відповідача не заперечувалося, що копії долучених до матеріалів справи податкових накладних та інших первинних документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п.п.7.2.1 п.7.2, п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України Про ПДВ, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Отже, будь-яких порушень порядку виписки та заповнення податкових накладних в акті перевірки та під час їх дослідження в судовому засіданні, не встановлено, що не заперечувалося представником відповідача під час судового розгляду справи.

Крім того, досліджуючи реальність укладених угод, суд бере до уваги чинне рішення Господарського суду Харківської області від 17.05.2011 р. по справі за позовом ТОВ «ІК «Енергомонтаж» до ТОВ НВП «Хартрон-Інкор ЛТД» про визнання договорів нікчемними та зустрічним позовом ТОВ НВП «Хартрон-Інкор ЛТД» до ТОВ «ІК «Енергомонтаж» про визнання договорів дійсними (а.с.18-23).

Зазначеним рішенням були встановлені такі обставини відносно ТОВ НВП «Хартрон-Інкор ЛТД»: між позивачем та ТОВ «ІК «Енергомонтаж» було укладено низку договорів на створення науково-технічної продукції, а саме: № 5000-01/08 від 25.01.2008 року, №8000-07/08 від 10.07.2008 року, № 6000-08/08 від 22.08.2008 року, № 6000-09/08 від 19.09.2008 року, згідно яких виконавець зобовязувався передати замовнику, а останній в порядку та на умовах, визначених договором зобовязувався прийняти та оплатити роботи. Вартість робіт склала у загальній сумі 6500010,00 грн.. згідно актів прийому-передачі продукції, позивачем були виконані у повному обсязі роботи по зазначеним договорам, а відповідачем продукція, що вироблена позивачем, отримана та є такою, що відповідає умовам договору. Також, у рішенні Господарського суду зазначено, що договори № 5000-01/08 від 25.01.2008 року, №8000-07/08 від 10.07.2008 року, № 6000-08/08 від 22.08.2008 року, № 6000-09/08 від 19.09.2008 року є договорами підряду у розумінні положень Цивільного кодексу України. Сторони досягли згоди з істотних умов щодо виконання, прийняття та оплати за товар. Договори належним чином виконувалися сторонами згідно актів прийому-передачі продукції, позивачем у повному обсязі були виконані роботи, а відповідачем виготовлена продукція прийнята та сплачена. Можливість вексельних розрахунків між сторонами передбачена умовами спірних договорів. Оплата робіт склала у загальній сумі 6 500010,00 грн., відповідачем на цю суму видані прості векселі, що підтверджується відповідними актами прийому-передачі цінних паперів. Вказаним рішенням суду в задоволені первісного позову ТОВ «ІК «Енергомонтаж» до ТОВ НВП «Хартрон-Інкор ЛТД» про визнання договорів нікчемними відмовлено, а зустрічний позов ТОВ НВП «Хартрон-Інкор ЛТД» до ТОВ «ІК «Енергомонтаж» про визнання договорів дійсними задоволено повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини, встановлені рішенням від 17.05.2011 р. Господарського суду Харківської області, яке є чинним, щодо ТОВ НВП «Хартрон-Інкор ЛТД» не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про підтвердження реальності укладених позивачем з ТОВ «ІК «Енергомонтаж» угод.

Судом також встановлено, що з 28.08.2009 року по 17.09.2009 року Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова вже було проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Хартрон-Інкор ЛТД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 по 31.03.2009 року, за результатами якої складено акт №6415/23-506/25187880 від 23.09.2009 року (а.с.187-209), якою охоплено спірний період - грудень 2008 року.

Будь-яких порушень податкового законодавства при формуванні податкового кредита грудня 2008 року по взаємовідносинах з контрагентом - ТОВ «ІК «Енергомонтаж» встановлено не було.

При цьому, як вбачається з наданих відповідачем письмових доказів, на момент складання акту перевірки №6415/23-506/25187880 від 23.09.2009 року у відповідача були наявні відомості по ланцюгу постачання щодо ТОВ «Вестком Н», які використані при складанні акту перевірки від 18.07.11 р. №2737/18-010/25187880. Вказані відомості надані до ДПІ у Київському районі м. Харкова листом ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області №2492/7/23-319 від 21.05.2009 року (а.с.153-154), який був отриманий Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова 21.05.2009 року.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача в липні 2011 року підстав для проведення позапланової невиїзної перевірки позивача повторно щодо грудня 2008 року, зокрема, відповідно до норми п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, на яку міститься посилання у листі Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова №9074/10/18-013 від 29.04.2011 року (а.с.128), адресованого керівнику позивача ОСОБА_6

При наданні оцінки спірному податковому повідомленню-рішенню суд також враховує відомості відносно ТОВ «Вестком Н», зазначені в листі ДПІ у Дніпровському районі м. Києва №807/7/23-810 від 19.01.11 року (а.с. 157-158), надісланого на адресу відповідача, з якого вбачається, що інформація щодо встановлених фактів проведення господарських операцій з субєктами господарювання, які мають ознаки «фіктивності», по яких установчі документи, свідоцтва про державну реєстрацію, угоди та (або) первинні документи визнано судовими органами недійсними відсутня; інформація, що свідчить про причетність даного платника та його посадових осіб до схем ухилення від оподаткування (мінімізації податкових зобовязань), здійснення «псевдо експортних» операцій, незаконного отримання сум ПДВ з бюджету, тощо, відсутня; інформація щодо наявності порушених та таких, що знаходяться в провадженні, кримінальних справ, відсутня.

Судом встановлено, що відносно контрагента позивача ТОВ «ІК «Енергомонтаж» та постачальника по ланцюгу ТОВ «Вестком Н» у періоді існування господарських правовідносин з позивачем - у грудні 2008 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців не вносилося записів про відсутність за місцезнаходженням або непідтвердження відомостей про юридичну особу, про що свідчать довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців(а.с.164-173).

Статтею 18 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. За таких обставин позивач не може нести відповідальність за можливу недостовірність відомостей про особу, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження права сумлінного платника податку на формування податкового кредиту у звязку з порушенням його контрагентами порядку обліку та звітування по податкам суперечать практиці Європейського суду з прав людини. Так, відповідно п. 57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі БулвесАД проти Болгарії від 22.01.09 р судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обовязки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобовязань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обовязків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обовязок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобовязань його контрагентами. Отже, позивач не може нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку. Такі вимоги, на думку Європейського суду з прав людини, є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

З урахуванням досліджених первинних документів та вказаної інформації порушень щодо порядку формування податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2008 року по взаємовідносинам з ТОВ «ІК «Енергомонтаж» судом не встановлено.

Отже, суд приходить до висновку про невідповідність податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі міста Харкова № від 11 серпня 2011р. ч.3 ст. 2 КАС України через його необґрунтованість.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі міста Харкова № від 11 серпня 2011р. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 17, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159, 160-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Хартрон-Інкор ЛТД» до Державної податкової інспекції у Київському районі міста Харкова, за участю прокуратури Київського району м. Харкова, про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити. < Текст > < Сума задоволення >

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі міста Харкова № НОМЕР_1 від 11 серпня 2011р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2011 року.

Суддя Білова О.В.