Справа № 759/368/15-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 759/368/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Макаренко В.В. Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А
01 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Шостака О.О.,
суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,
при секретарі Лебедєвій Ю.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва з 05.04.2014 року та отримує пенсію за віком, яка розрахована відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 6224,57 грн., а з липня 2014 року в розмірі 4979,66 грн.
На підставі розпорядження управління ПФУ в Святошинському районі м. Києві від 27.05.2014 року з липня 2014 року було розпочато відрахування суми переплати в розмірі 20 % від розміру пенсії ОСОБА_1 .
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-ХІІ) працівники охорони здоров`я мають право на пенсію за вислугу років при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів, незалежно від віку.
Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 04.11.1993 року №909 (далі Постанова №909) передбачено, що до закладів і установ охорони здоров`я належать лікарняні заклади, профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичні центри.
Також пунктом 2 Постанови № 909 визначено, що до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років належать: лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно довідки № 3/167, виданої Міністерством оборони України від 28.10.2014 року, ОСОБА_1 з 03.05.1971 року по 17.05.1974 року проходив військову службу в військовій частині № НОМЕР_1 на посаді начальника медичного пункту військове звання - старший лейтенант, медичне - фельдшер.
Так, відповідно до Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженого наказом МОУ № 162 від 20.05.2004 року, медичний пункт відноситься до закладів охорони здоров`я Збройних Сил України.
Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, посада начальника медичного пункту зараховується до стажу за вислугою медичного працівника, а тому підлягає зарахуванню до загального трудового стажу.
Також, відповідно до трудової книжки, наявної в матеріалах справи, позивач працював з 03.09.1979 року по 28.07.1981 року на посаді масажиста ІІІ-го розряду поліклінічного відділення в Київській лікарні № 5.
Відповідно до довідки № 132 від 20.06.2014 року, виданої Київською міською клінічною лікарнею № 5, позивач працював в лікарні № 5 на посаді масажиста 3-го поліклінічного відділення з 03.09.1979 року по 28.07.1981 року.
Крім того, згідно записів в трудовій книжці, позивач з 01.08.1981 року був зарахований лікарем-інтерном по анестезіології акушерсько-гінекологічного відділення в Київській клінічну лікарню № 22, а 14.07.1982 року, по закінченню інтернатури, був переведений на постійну роботу лікарем анестезіологом реаніматологом в пологовий будинок № 3.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відповідності займаних ОСОБА_1 посад законодавчим вимогам, потрібним для виплати пенсії за вислугу років та вважає вірним те, що оспорюванні місця роботи є закладами охорони здоров`я, які відносяться до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909.
Таким чином, судова колегія не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.