Справа № 825/3655/15-а
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/3655/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'' до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області про скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

23.11.2015 Публічне акціонерне товариство ''Чернігівоблбуд'' (далі ПАТ ''Чернігівоблбуд''') звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі ДПІ у м. Чернігові) про скасування податкової вимоги Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області від 11.11.2015 №4924-25.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що грошове зобовязання, яке виникло у звязку з відмовою позивача у самостійному погашенні підлягало стягненню протягом 1095 календарних днів з дня його виникнення. Враховуючи зазначене, оскаржувана податкова вимога є протиправною та повинна бути скасована, оскільки винесена з порушенням встановлено строку для її предявлення.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та надав письмові заперечення зазначивши, що процедура стягнення податкової заборгованості була розпочата тільки після отримання ухвали Вищого адміністративного суду України в результаті чого була сформована податкова вимога, а отже дії податкового органу є правомірними та з огляду на зазнане просить в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

27.11.1995 ПАТ ''Чернігівоблбуд'' (код 03333653) зареєстровано як юридичну особу виконавчим комітетом Чернігівської міської ради.

Позивач є правонаступником Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства ''Чернігівоблбуд'' та закритого акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд''. Загальними зборами акціонерів товариства 27.05.2001 прийнято рішення про обрання типу товариства та зміну його найменування: з закритого акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'' на Публічне акціонерне товариство ''Чернігівоблбуд'' (пункт.1.5 статуту а.с.7).

Основними видами діяльності підприємства (за КВЕД) є:

45.21.1 - Будівництво будівель;

51.19.0 - Посередництво в торгівлі товарами широкого асортименту;

60.24.0 - Діяльність автомобільного вантажного транспорту.

Досліджуючи правові обставини виникнення спору, судом встановлено, що в липні 2011 року ДПІ у м. Чернігові була проведена камеральна перевірка податкових декларацій з податку на додану вартість ЗАТ ''Чернігівоблбуд'' та за її результатами складено акт, на підставі якого, ДПІ у м. Чернігові було винесено податкове повідомлення-рішення від 28.07.2011 № (а.с.13), яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах послугах) у розмірі 140 233,00 грн за основним платежем та 35 058,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, всього на суду 175 291,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в судовому порядку. За результати розгляду справи в суді у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, проте ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012 (а.с. 8-9) апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2011 у справі № 2а-2570/4283/2011 залишено без змін.

З огляду на це, позивачем була подана касаційна скарга, де ухвалою Вищого адміністративного суду від 20.05.2015 касаційну скаргу було залишено без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012 без змін (а.с. 10-11).

При цьому у листопаді 2015 позивачем була отримана податкова вимога від 11.11.2015 №4924-25 ДПІ у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області у розмірі 175 291,00 грн. узгодженого грошового зобовязання (а.с.12), яка і стала причиною звернення з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суд зазначає наступне.

Згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Кодексу встановлено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобовязань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

При цьому, згідно п. 57.3 ст. 57 Кодексу у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

В силу п.56.18. ст.56 Кодексу з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

В даному випадку, рішення суду, яким визнано правомірність винесення податкового повідомлення-рішення від 28.07.2011 №, набрало законної сили 28.02.2012. Тобто, з моменту проголошення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012, грошове зобовязання, визначене вказаним податковим повідомленням-рішенням, вважається узгодженим. Відповідно з цього моменту починається відлік строку для стягнення податкової заборгованості.

Так, у відповідності до ст.59 Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Вона повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобовязання та права податкової застави, розмір податкового боргу та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Статтею 102 Кодексу визначено строки давності та їх застосування до податкових зобовязань. Так, відповідно до п.102.1 та п.102.4 ст.102 Кодексу контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобовязань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобовязань, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо грошове зобовязання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у звязку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобовязання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, наведена законодавча норма встановлює строк примусового стягнення податкового боргу це 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. Відповідно позовні вимоги контролюючого органу, повязані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні предявлятись протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

У свою чергу, пункт 102.4 ст.102 Кодексу встановлює строки стягнення податкового боргу, що виник у звязку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобовязання. При цьому строк для стягнення податкового боргу починає свій перебіг з дня виникнення податкового боргу, в той час як строк для визначення грошового зобовязання контролюючим органом відлічується з дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та або граничного строку сплати грошових зобовязань, нарахованих контролюючим органом.

Як встановлено судом, податковою вимогою від 11.11.2015 №4924-25 визначена заборгованість ПАТ ''Чернігівоблбуд'' у розмірі узгодженого грошового зобовязання за податковим повідомленням-рішенням від 28.07.2011 №, правомірність якого встановлена ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012 у справі № 2а-2570/4283/2011, що набрала законної сили з моменту проголошення.

Тобто, 28.02.2012 є фактичною датою узгодження податкового зобовязання, визначеного контролюючим органом, і відповідно виникненням узгодженого податкового боргу платника податків.

Отже, визначення податковою вимогою від 11.11.2015 №4924-25 заборгованості ПАТ ''Чернігівоблбуд'' у сумі 175 291,00 грн проведено поза межами строку давності стягнення податкового боргу, визначеного із врахуванням граничного строку сплати грошових зобовязань, нарахованого контролюючим органом, який може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Посилання відповідача на ту обставину, що відкриття касаційного провадження зупинило виконання рішення суду апеляційної інстанції, суд визнає помилковим, оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.04.2012 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргу ПАТ ''Чернігівоблбуд'' (а.с.27) було розглянуто клопотання позивача про зупинення виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2011 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012 у справі № 2а-2570/4283/2011 до закінчення касаційного перегляду справи, в якій суд відмовив в задоволенні вказаного клопотання, а отже підстав для продовження строку примусового стягнення не було.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в силу преюдиціальності вказаної ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012 у справі № 2а-2570/4283/2011, податковий орган втратив своє право на примусове стягнення податкового боргу - 28.02.2015, а отже податкова вимога ДПІ у м. Чернігові від 11.11.2015 №4924-25 є протиправною, оскільки винесена поза межами строку примусового стягнення податкового боргу платника податків та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області від.11.11.2015 №4924-25.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Кирпоноса, 28, м.Чернігів, 14000, код 38776571) на користь Публічного акціонерного товариства ''Чернігівоблбуд'' (вул. Горького, 2, м.Чернігів, 14000, ) 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 18.11.2015 № 376.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк