Справа № 2а-18642/10/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 лютого 2011 року < Час проголошення > № 2а-18642/10/2670

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Каракашьяна С.К. при секретарі Шкребтій І.П. за участю представників сторін:

від позивача: Сидоренко В.В ,

від відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пайрокул техносервіс»

про стягнення податкового боргу.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 01.02.2011 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача до державного бюджету заборгованість в сумі 42961,77 грн.

Ухвалою суду від 22.12.2010р. було відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушуючи законодавство про оподаткування, яке було чинне на момент виникнення боргу, заборгував до бюджету 42961,77 грн.

Відповідач заперечення на позов не надав, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвала про призначення розгляду справи та повістки направлялися відповідачу за адресою, внесеною відповідачем до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 17, ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців" з урахуванням вимог ч. 8 ст. 35 КАС України, така адреса вважається достовірною, а повістка, направлена за нею, врученою юридичній особі.

За таких обставин відповідно до ст. 128 КАС України справа вирішується на підставі наявних в ній доказів.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пайрокул техносервіс»(далі - відповідач) зареєстроване Печерською районною державною адміністрацією м.Києва, як суб'єкт підприємницької діяльності від 07.04.2008р., присвоєно ідентифікаційний код №35850327 та взяте на облік як платник податків і зборів в ДПІ у Печерському районі м. Києва 10.04.2008р. №48725.

Відповідно до облікової картки платника податків відповідача обліковується заборгованість:

з податку на прибуток в сумі 14691,77 грн., що виникла на підставі самостійно визначеного податкового зобов'язання згідно податкової декларації з податку на прибуток №543353 від 06.11.2009р. на суму 5484,00 грн., податкової декларації з податку на прибуток №690980 від 29.01.2010р. на суму 1527,00 грн., податкової декларації з податку на прибуток №147754 від 29.04.2010р. на суму 7628,00 грн., податкової декларації з податку на прибуток №310451 від 26.07.2010р. на суму 146,00 грн., податкового повідомлення-рішення від 08.06.2010 за № /0 в сумі 123,00 грн.;

з податку на додану вартість в сумі 28270,00 грн., що виникла на підставі самостійно визначеного податкового зобов'язання згідно податкової декларації з податку на додану вартість №543355 від 06.11.2009р. на суму 1026,00 грн., податкової декларації з податку на додану вартість №669789 від 20.01.2010р. на суму 3016,00 грн., податкової декларації з податку на додану вартість №133167 від 22.04.2010р. на суму 24167,00 грн., податкової декларації з податку на додану вартість №209674 від 11.06.2010р. на суму 61,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи податковий борг по податку на прибуток був зменшений за рахунок переплати, що обліковувалась в картках особового рахунку в сумі 0,05 грн.

Отже, згідно довідки №20889/9/24-209 від 09.12.2010р. загальна сума податкового боргу ТОВ «Пайрокул техносервіс»станом на 03.12.2010р. перед бюджетом в сумі 42961,77грн.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення.

Відповідно до пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати.

Доказів подання уточнюючих розрахунків щодо зазначених декларацій, а також доказів оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення у апеляційному чи судовому порядку суду не надано.

Сума податкового зобов'язання, визначена зазначеними податковими деклараціями та податковим повідомленням - рішеннями, відповідачем не сплачена.

За таких обставин позивачем відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами", відповідачеві виставлено податкові вимоги № 1/10480 від 25.11.2009р. на суму 5483, 95 грн. Вручити податкову вимогу платнику не виявилося можливим, про що свідчить відповідна відмітка на поштовому повідомленні та акт від 20.01.2010р. №8/2, яким було встановлено факт невручення податкової вимоги; вона була розміщена на дошці податкових оголошень та вважається врученою платнику з дати розміщення.

У відповідності до п.п. «б»п.п. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону, до відповідача було направлено другу податкову вимогу № 2/1675 від 19.02.2010 на суму 9525,95 грн. Вручити податкову вимогу платнику не виявилося можливим, про що свідчить відповідна відмітка на поштовому повідомленні та акт від 19.02.2010р. №30/2, яким було встановлено факт невручення податкової вимоги і також в свою чергу вона була розміщена на дошці податкових оголошень та вважається врученою платнику з дати розміщення.

Проте, сума заборгованості на день розгляду спору залишається несплаченою.

Беручи до уваги вищезазначені факти, позовні вимоги визнаються судом такими, що підлягають задоволенню наступних підстав.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", податкове зобов'язання -це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податковий борг (недоїмка) визначається як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Як встановлено судом, податкове зобов'язання відповідача, узгоджене платником податків, а також податкове зобов'язання, нараховане йому контролюючим органом, не було сплачене у встановлені строки, в судовому чи адміністративному порядку не оскаржувалось, а відтак таке зобов'язання визнається судом податковим боргом.

Відповідно до пп. "а" пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк.

Відповідно до п. "б" пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", друга податкова вимога направляється не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлено, що підставою для примусового стягнення активів платників податків в рахунок погашення його податкового боргу є виключно рішення суду.

Як видно з матеріалів справи, податкові вимоги були надіслані відповідачу листами з повідомленням про вручення, що відповідає встановленому п. 6.4. ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" порядку вручення боржнику податкових вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пайрокул техносервіс», (01133, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 5), суму податкового боргу з податку на прибуток в розмірі 14691 (чотирнадцять тисяч шістсот дев'яносто один) грн. 77 коп. на бюджетний рахунок №0007, одержувач ВДК Печерському районі м.Києва, код 26077922 в УДК у м.Києві, МФО 820019, код платежу 11021000; суму податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 28270,00грн. на бюджетний рахунок №0007, одржувач ВДК у Печерському районі м.Києва, код 26077922 в УДК у м.Києві, МФО 820019,код платежу 14010100.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.К. Каракашьян