Справа № 150/882/15-а
Суддя: Кушнір Б. Б.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 150/882/15-а
Провадження № 2-а/150/44/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

09 грудня 2015 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Кушнір Б.Б.,

за участю: секретаря Гендзьори О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Мазурівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області про зобовязання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернувся ОСОБА_1 з вищезазначеним позовом, посилаючись на протиправність рішення управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі про відмову у перерахунку пенсії та обмеження її розміру. В своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що з 26 грудня 2011 року він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькому районі Вінницької області та отримує пенсію по інвалідності відповідно вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 ІУ. З моменту призначення ОСОБА_1 пенсії і по даний час він працює на посаді головного спеціаліста з питань взаємодії з правоохоронними органами та оборонної роботи апарату Чернівецької райдержадміністрації. Дана посада віднесена до посад державних службовців. З 1 квітня 2015 року управлінням Пенсійного фонду призупинено виплату ОСОБА_1 пенсії. 16 листопада 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі з заявою про надання розяснення причини припинення виплати йому пенсії та відновлення виплати даної пенсії.

16 листопада 2015 року управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі розглянуло заяву ОСОБА_3 та надало відповідь, в якій зазначено, що з 01 квітня 2015 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особи, які мають право на призначення пенсії / щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус судді», «Про прокуратуру» пенсії, призначенні відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не виплачується. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Відтак, вказаним листом від 16.11.2015 року за №16-м-06 управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області було відмовлено позивачу в відновлення виплати пенсії.

Вважаючи дії відповідача незаконними, ОСОБА_1 звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача начальник відділу з призначення пенсії управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та пояснила, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 внесено зміни до статі 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 в частині, що тимчасово у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року в період роботи особи (крім інвалідів І та II груп інвалідності, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до Закону № 1058 поновлюються.

Зясувавши позицію сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи та зібрані по ній докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач працює на посаді головного спеціаліста з питань взаємодії з правоохоронними органами та оборонної роботи апарату Чернівецької райдержадміністрації Вінницької області, дана посада віднесена до посад державних службовців.

З 01.04.2015 р. позивачу припинено виплату пенсії.

Вирішуючи питання правомірності припинення виплати пенсії позивачу, суд виходить з такого:

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч.2 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом».

За загальним правилом, установленим ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.

Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», визначено, що пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування і після припинення роботи.

Статтею 36 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення інвалідів, яке здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомоги, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.

Як встановлено абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу», "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», то в період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року пенсія, призначена згідно з Законом №1058, виплачуватись не повинна.

Суд зазначає, що станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим, передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судові витрати, здійснені позивачем при зверненні до суду, які документально підтверджені, у відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України, підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області відновити з 01 червня 2015 року виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Присудити з Державного бюджету України на користь позивача 487 /чотириста вісімдесят сім/ гривень 20 копійок, понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Чернівецький районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Згідно п. 1 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кушнір Б.Б.