Справа № 820/11358/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 грудня 2015 р. № 820/11358/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної фіскальної служби, третя особа: начальник Сумської митниці Державної фіскальної служби про скасування наказу та поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить про скасування наказу відповідача від 30.10.2015 року № 1224-0 про її звільнення та поновлення на посаді.

В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що оскаржуваний наказ є незаконними та таким, що прийнятий без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, чим були порушені її права, свободи та інтереси, що потребує судового захисту.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 проти задоволення адміністративного позову запеерчувала, посилаючись на те, що оскаржуваний наказ є законним та обгрунтованим, а тому підстави для поновленння на посаді позивача відсутні.

Третя особа, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, згідно до вимог ст. 35 КАСУ, в судове засідання не прибула, про причини неприбуття не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності зазначеної особи на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст. 128 ч. 4 КАСУ.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займала посаду головного державного інспектора митного поста "Суми - центральний" Сумської митниці ДФС.

Як свідчать докази у справі, 30 жовтня 2015 року Сумською митницею ДФС України було прийнято наказ № 1224-0 про звільнення позивачки з вказаної посади на підставі п. 1 ст. 41 КЗпПУ за одноразове грубе порушення, у зв'язку з припиненням трудового договору.

При судовому розгляді встановлено, що прийняттю оскаржуваного наказу передувало наступне.

Так, 20 жовтня 2015 року за результатами службового розслідування було складено акт, яким встановлено, що ОСОБА_1 не було забезпечено належного виконання службових обов'язків, допущені порушення митного законодавства та недбалість у роботі; та було запропоновано за допущені порушення вимог, встановлених частиною 4 статті 337 Митного кодексу України, частиною 2 статті 338 МКУ, частиною 6 статті 338 МКУ, пункту 3.3. розділу І Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 651, пунктів 2.14, 2.24, 2.25, 2.26, 2.40, 2.43, 2.44, 2.47, 2.48, 2.52, 2.56, 2.71 2.91, 2.113, 2.126 Посадової інструкції головного державного інспектора митного поста "Суми-центральний", які призвели до одноразового грубого порушення трудових обов'язків застосувати до позивачки дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення відповідно до частини 1 статті 41 КЗпП України.

З наведеним суд не погоджується та при вирішенні даного спору враховує наступні обставини та нормативні положення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Згідно Постанови Пленуму ВС України від 06.11.1992 р. №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", на підставі п.1 ст. 41 КЗпПу за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8, ст. 40 і п.1 ст. 41 КЗпПУ, чи додержані власником або уповноваженим ним органом встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Статтею 14 Закону України "Про державну службу" передбачено, що дисциплінарні стягнення (яким в тому числі є звільнення) застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби. а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Таким чином, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення допускається виключно у разі грубого порушення трудових обов'язків. Тобто, такого порушення, яке є несумісним із продовженням займання цією особою своєї посади.

Так, ч. 4 ст. 337 МКУ передбачає, що контроль із застосовуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Тобто, дана правова норма встановлює лише поняття, а не порядок виконання або обов'язки, в зв'язку з чим порушити дану норму не представляється можливим.

Частиною 2 ст. 338 МКУ встановлено, що за результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікованим - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу, частковим розкриттям - з розкриттями до 20% пакувальних місць І вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним - з розкриттям до 100% пакувальних місць і поглибленим обстеженням транспортного засобу.

По-перше, дана норма встановлює, що повне обстеження включає в себе розкриття до 100% пакувальних місць, а не 100%.

По-друге, товар, що оглядався позивачкою, не був запакований, тобто, не мав пакувальних місць, які вона мала розкрити, доступ до товару був достатній в повному обсязі.

Таким чином, завдання, які були сформовані АСАУР для митного огляду - перевірка відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митний декларації були виконані повністю.

Також, митний пост "Суми-центральний" не обладнаний засобами розвантаження/завантаження великогабаритних та великовагових товарів. Жодних умов, пристроїв, засобів для розвантаження таких вантажів, або рентген-апаратури -ТЗМК, яка дозволяє виявляти тайники, на даному митному пості немає, що в судовому засіданні підтвердив представник відповідача. А від так, ОСОБА_1В.Я під час митного огляду не мала ані фізичних можливостей, ані достатніх навиків для розібрання таких катушок.

Оскільки, як свідчить відеозапис, який було переглянуто під час судового розгляду, для виявлення захованих цигарок в катушках на митному пості "Ужгород" було застосовані спеціальні приладдя, що призвело фактично до знищення задекларованого вантажу.

А від так, позивачка не мала жодних повноважень на пошкодження та/або знищення вантажу при оформленні митної декларації на такий вантаж.

Також, як свідчать докази у справі, на твердження комісії ОСОБА_1 було порушено ч. 6 ст. 338 МКУ, яка встановлює, що огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється у присутності особи, яка переміщує ці товарі, транспортні засобі через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем.

А відповідно до ч. 2 ст. 249 МКУ у разі застосування заходів, передбачених статтями 338 і 339 цього кодексу, присутність декларантів або уповноважених ними осіб під час митного оформлення є обов'язковою.

Суд зазначає, що під час здійснення позивачкою огляду товарів, були присутніми як власник такого товару, так і водій транспортного засобу. Підпис власника міститься безпосередньо в акті митного огляду. Факт присутності в тому числі і водія підтверджується навіть самим актом службового розслідування.

Що стосується порушення п.3.3. розділу І Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Мінфіна від 30.05.3012 р. №651, то вказаним пунктом передбачено, що графи 55, 56 у випадках, визначених цим Порядком, заповнюються розбірливо від руки чорнилом і великими літерами особою, що прийняла задекларовані товари до перевезення (перевізником).

Проте, комісією так і не було визначено, яким сам пунктом зазначеного Порядку встановлена необхідність підпису водія в даному конкретному випадку.

Згідно з п.3.12 даного Порядку митним органам не допускається встановлювати порядок заповнення граф МД і визначати особливості заповнення граф МД, відмінні від позначених цим Порядком, а також висувати до Декларантів вимоги щодо внесення до МД інформації, не передбаченої цим Порядком.

Що стосується неправомірності надання дозволу на відкликання митної декларації, то згідно до ч. 5 ст. 269 МКУ митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин, перелік причин, які визначені п. 2 цієї статті не включає очікування пред'явлення вантажу та строк виконання митних формальностей в місті розташування митного органу. Стаття 95 МКУ визначає строк транзитного переведення для автомобільного транспорту: 10 діб - термін доставки вантажу в митницю призначення. Відповідна дата і зазначається в графі В/і митної декларації. В даному випадку строк необхідно було продовжити на 1 день. Згідно п. 36 Постанови КМУ від 21.05.2012 р. № 450 "Питання, пов'язані із застосуванням митних декларацій" внесення змін до поданої митному органу електронний митної декларації здійснюється шляхом її відкликання. Норма цього пункту не визначає в чиїй компетенції знаходиться заповнення графи, яку необхідно виправити. З огляду на вищевказані причини та ч. 5 ст. 269 МКУ митну декларацію від 25.08.2015 р. №805130000/2015/010542 було правомірно відкликано.

Також, в акті службового розслідування не обґрунтовано порушення позивачкою визначених комісією пунктів 2.14, 2.24, 2.25, 2.26, 2.40, 2.43, 2.44, 2.47, 2.48, 2.52, 2.56, 2.71, 2.91, 2.113, 2126 Посадової інструкції головного державного інспектора митного поста "Суми-центральний".

Окрім того, звільнення позивачки відбулося у зв'язку з тим, що комісією в акті службового розслідування було зроблено висновки, що саме її неправомірні дії призвели до спроби незаконного переміщення тютюнових виробів через митний кордон України.

Проте, під час розгляду справи встановлено, що 27.08.2015 р. на митному пості "Ужгород" було виявлено у середині катушок не задекларовані цигарки, тобто, це відбулось більш ніж через добу, в протилежному боці України. На вантажний відсік засоби ідентифікації-пломби позивачкою не накладались.

Також, суд звертає увагу, що акт службового розслідування було складено 20 жовтня 2015 року, хоча в самому акті зазначено, що службове розслідування проводилося з 07 вересня 2015 року по 07 листопада 2015 року.

Згідно п. 8 Постанови КМУ від 13.06.2000 р. № 950 "Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Таким чином, позивачка має загальний стаж роботи більше 27 років, з них на державній службі більше 2 років, жодних стягнень до цього часу до неї застосовано не було, більш того, остання має великий перелік заохочень.

А від так, суд не може погодитися, що оскаржуваний наказ є законним та обгрунтованим.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримав вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При таких обставинах, оскаржуване рішення не може вважатися законним та обгрунтованим, оскільки воно направлене на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, що суперечить вимогам ст. 22 Конституції України та потребує судового захисту в розумінні положень ст. 2 КАСУ, а тому у суду маються правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 256 ч. 1 п. 3 КАСУ негайному виконанню підлягає постанова суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора митного поста "Суми- центральний" Сумської митниці Державної фіскальної служби.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 128, 159, 160, 162, 256 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати наказ Сумської митниці Державної фіскальної служби № 1224-0 від 30.10.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора митного поста "Суми - центральний" Сумської митниці Державної фіскальної служби, у зв"язку з припиненням трудового договору, відповідно до пункту 1 статті 41 Кодексу законів про працю України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора митного поста "Суми - центральний" Сумської митниці Державної фіскальної служби, постанова в цій частині підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 10.12.2015 року.

Суддя Самойлова В.В.