Справа № 808/6863/14(ДО/808/449/14)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2015 рокусправа № 808/6863/14(ДО/808/449/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року у справі № 808/6863/14(ДО/808/449/14) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування морального збитку, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Краматорського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України та до Державної казначейської служби України, та просить суд: визнати дії Краматорського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області, ГУ МВС України в Донецькій області та МВС України щодо звільнення сержанта міліції ОСОБА_1 незаконними; визнати незаконним та скасувати наказ МВС України №783 від 24.07.2014, в частині звільнення сержанта міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за п.66 (дискредитація) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ; визнати незаконним та скасувати наказ МВС України від 29.07.2014 №1436 о/с, в частині звільнення сержанта міліції ОСОБА_1 у запас з органів внутрішніх справ; поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції Краматорського MB ГУМВС України в Донецькій області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25.09.2014 по день поновлення на посаді; стягнути з Краматорського MB ГУМВС України в Донецькій області не отриману заробітну плату з 19.07.2014р. по 25.09.2014р.; стягнути з Держави, шляхом списання коштів зі спеціально визначеного для цього рахунку Державного казначейства України через Управління державного казначейства в м.Краматорськ ГУДКСУ Донецької області, моральну шкоду у розмірі 7200,00 гривень на користь ОСОБА_1.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 24.07.2014 року №783 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області в частині притягнення сержанта міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 29.07.2014 року №1436 о/с По особовому складу в частині звільнення сержанта міліції, дільничного інспектора міліції Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області ОСОБА_1 у запас з органів внутрішніх справ за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ з 29.07.2014. Поновлено сержанта міліції ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції Краматорського MB ГУМВС України в Донецькій області з 30.07.2014 року. Стягнуто з Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 30.07.2014 по 29.05.2015 у розмірі 45201 грн. 76 коп. (сорок пять тисяч двісті одна гривня 76 копійок). В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

З постановою суду першої інстанції не погодилось МВС України та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом прийнято постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції в порушення ст. 159 КАС України не зазначає в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, які норми права МВС України були порушені при проведенні службової перевірки, та чим керувався суд встановлюючи, що МВС України повинно було для прийняття рішення про скоєння працівником міліції вчинку, що дискредитує особу рядового і начальницького складу, дотримуватися під час проведення службової перевірки саме такого порядку дій, в той час як п.66 Положення не визначено будь-якої процедури, яку необхідно дотримуватися при прийнятті такого рішення. Апелянт зазначає, що не заслуговує уваги твердження суду про критичність оцінки щодо призначення, проведення службового розслідування, складання висновку цього розслідування та видання наказу про звільнення з ОВС в один день, оскільки як п. 66 Положення це не заборонено. Окрім того, судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам встановленим під час проведення уповноваженою комісією службової перевірки, що мають істотне значення для вирішення справи по суті. Суд першої інстанції проігнорував те, що позивач як працівник міліції під час окупації м. Краматорська не виконав свого службового обовязку щодо захисту державного устрою України, безпеки громадян та громадського порядку на території міста Краматорська.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанціями встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з 28 квітня 2012 року працював в Краматорському міському відділу ГУМВС України в Донецькій області. Наказом від 30.04.2012 №170 о/с його призначено на посаду - дільничний інспектор міліції Краматорського MB ГУМВС України в Донецькій області, має спеціальне звання сержант міліції.

Наказом Міністра внутрішніх справ України № 725 від 24.07.2014 за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області, відповідно до вимог п. 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230, створено комісію, якій доручено провести за вказаним фактом службове розслідування.

За результатами проведення службового розслідування 24.07.2014 складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області.

З даного висновку вбачається, що ряд працівників ГУМВС України в Донецькій області свідомо стали на шлях зради інтересів служби, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, сприяння та співпраці з представниками незаконно створених воєнізованих формувань та злочинних угруповувань, найманцями інших держав, які посягають на цілісність України та ведуть бойові дії на території України. Зокрема, в ході службового розслідування встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в ОВС з 28.04.2012, діючих дисциплінарних стягнень не має, спільно з представниками ДНР вилучав зброю у громадян, у звязку з чим вважали би звільнити ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

На підставі зазначених висновків службового розслідування відповідачем 1 було прийнято наказ № 783 від 24.07.2014 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області, згідно з яким за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст.65 Конституції України, ч.3 ст.3, ч.1 ст.5 Закону України Про міліцію та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, сержанта міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції Краматорського міського відділу ГУ МВС України в Донецькій області, звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

29 липня 2014 року відповідачем 1 було прийнято наказ № 1436 о/с По особовому складу, згідно з яким сержант міліції ОСОБА_1, дільничний інспектор міліції Краматорського міського відділу ГУ МВС України в Донецькій області, був звільнений з органів внутрішніх справ у запас (із поставленням на військовий облік) за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

17 вересня 2014 року до Краматорського МВ надійшов наказ ГУМВС України в Донецькій області від 05.09.2014 № 333 о/с По особовому складу, з якого вбачається, що сержант міліції ОСОБА_1 наказом від 29.07.2014 №1436 о/с звільнений з органів внутрішніх справ у запас за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з урахуванням вислуги років: у календарному обчисленні 02 роки 11 місяців 04 дні, у пільговому обчисленні - 03 роки, 04 місяці 29 днів.

Вважаючи протиправними накази: № 783 від 24.07.2014 року та № 1436 о/с від 29.07.2014 в частинах, що стосується його звільнення з органів внутрішніх справ України, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність проступку, за вчинення якого звільнений з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 повинна бути доведена певними доказами, отриманими із дотриманням певної процедури, при цьому обов'язок доведення факту скоєння дисциплінарного проступку покладається на орган, який приймає рішення щодо притягнення працівника до відповідальності. Суд критично оцінив можливість призначення, проведення службового розслідування. Складання висновку службового розслідування та вирішення питання про звільнення особи за один день. Суд вказав, що ним витребувались за власною ініціативою докази, однак, доказів або документів, які б свідчили про вчинення позивачем дій, які зазначені у висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області від 29.07.2014 року матеріали справи не містять.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, їх права, обов'язки та відповідальність, у томі числі порядок звільнення зі служби, врегульовані Положенням про проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 (далі - Положення).

Відповідно до п.66 Положення особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Згідно ч.3 ст.3, ч.1 ст.5 Закону України «Про міліцію» при виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу політичних партій та інших об'єднань громадян. Міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Працівник міліції при вступі на службу до органів внутрішніх справ України складає Присягу, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 року №382, згідно якого кожний працівник міліції клянеться завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Наказом від 29.07.2014 № 1436 о/с, притягнено позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ здійснено на підставі ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту, за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України Про міліцію та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Ст.ст.2, 5, 7, 12, 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», згідно яких дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Разом з тим, колегія суддів повністю погоджується з позицією суду першої інстанції, що наявність такого проступку повинна бути доведена певними доказами, отриманими із дотриманням певної процедури, при цьому обовязок доведення факту скоєння дисциплінарного проступку покладається на орган, який приймає рішення щодо притягнення працівника до відповідальності, визначеної законом.

Обґрунтовуючи правомірність винесених наказів відповідач 1 послався на Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області від 24.07.2014, затверджений Міністром внутрішніх справ України (далі Висновок службового розслідування).

Зі змісту висновку службового розслідування судом встановлено, що Дільничний інспектор міліції Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області сержант міліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в посаді 15.04.2014, діючих дисциплінарних стягнень не має, спільно з представниками ДНР вилучав зброю у громадян.

Зважаючи на вищевикладене, комісія, яка проводила службове розслідування, зробила висновок про те, що (мовою оригіналу) «на підставі викладеного вважали б: за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч.3ст.3, ч.1 ст.5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 року №382, керуючись ст.ст.. 2, 5, 7, 12, 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», сержанта міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області, звільнити з органів внутрішніх справ України за п. 66(за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.»

Статтею 70 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно із статтею 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Так при розгляді апеляційної скарги Міністерства внутрішніх справ, у суді апеляційної інстанції, позивач категорично заперечував факт вчинення ним дій, які б дискредитували звання рядового і начальницького складу ОВС, чи свідчили б про порушення ним положень Конституції України, Законів України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а матеріали адміністративної справи не містять в собі письмових доказів, які б підтверджували зазначені вище Висновки службового розслідування, судова колегія апеляційної інстанції винесла ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року, якою витребувала у Прокуратури Донецької області належним чином завірені копії матеріали службової перевірки за фактами неправомірних дій окремих працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області стосовно ОСОБА_1, які долучені до кримінального провадження №0000673, та якими є: рапорти, докладні, довідки, акти, листи, пояснення та будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для даної адміністративної справи.

Так листом прокуратури Донецької області від 08.10.2015 року суду була надана відповідь, що зазначені та копії висновків (оскільки їх оригінали до слідчого управління прокуратури Донецької області не надходили), спрямовані на адресу судді Запорізького окружного адміністративного суду Горобцової Я.В. на виконання ухвали про зупинення провадження у справі 808/6108/14 від 15.01.2015 року.

Судом апеляційної інстанції було направлено запит від 21.10.2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду на витребування справи 808/6108/14 в якій містяться матеріали службової перевірки.

29.10.2015 року до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла запитувана адміністративна справа №808/6108/14.

Дослідивши матеріали службової перевірки вищевказаної адміністративної справи, судом апеляційної інстанції не встановлено доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 Миколаєвичем дій, які б дискредитували звання рядового і начальницького складу ОВС, чи свідчили б про порушення ним положень Конституції України, Законів України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а матеріали адміністративної справи не містять в собі письмових доказів, які б підтверджували зазначені вище Висновки службового розслідування.

Додаткові матеріали службового розслідування, на підставі яких зроблені висновки що позивач спільно з представниками ДНР вилучав зброю у громадян, відповідачем 1 суду не надані.

Дослідженні судом матеріали службової перевірки за фактами неправомірних дій окремих працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області окрім списку працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, відносно яких отримано інформацію щодо їх неправомірних дій, та узагальненої інформації, не містять відомостей про вилучення позивачем зброї у громадян разом з представниками ДНР, як про це зазначено у висновках службового розслідування.

Таким чином, відповідачем 1 матеріали службового розслідування, на підставі яких зроблені висновки про скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, з яких джерел була встановлена зазначена інформація та чим підтверджується, у висновку службового розслідування не зазначено та інші докази суду на час розгляду справи не надані.

Колегія суддів надаючи оцінку вищевказаному, виходить з вимог ч.1 ст.69, ч.3 ст.70 та частин 2, 6 ст.71 КАС України, а саме, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицією суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Виходячи з вищевказаного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку та погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів, які підтверджують скоєння ОСОБА_1 вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, у звязку з чим накази МВС України № 783 від 24.07.2014 та № 1436 о/с від 29.07.2014 в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ прийняті протиправно, а відтак, позовні вимоги про їх скасування в цій частині підлягають задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що при звільненні позивача з органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання працівника міліції, МВС України зобов'язане було встановити, які саме вчинки були скоєні ОСОБА_1 та довести його вину. Колегія суддів критично оцінює твердження МВС України про те, що одним із доказів того, що позивачем було скоєно вчинки, що дискредитують звання працівника міліції, є те, що фактично не припинялась робота Краматорского МВ під час окупації та працівники здійснювали свої повноваження під керівництвом самопроголошених осіб, оскільки матеріалами справи не доведено співпрацю позивача у скоєнні таких вчинків.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог про стягнення з відповідача 3 на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. При цьому суд зазначає, що позивач звільнений з органів внутрішніх справ саме з 29.07.2014, а не як вважає позивач з 25.09.2014. Зазначений факт підтверджується вищевикладеними обставинами, в тому числі: відомостями зазначеними в наказах: №1436 о/с від 29.07.2014, №333 о/с від 05.09.2014, записом в трудовій книжці позивача та не заперечується відповідачами.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно вирішено питання щодо розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та стягнення його з Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись ст. п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов