Справа № 821/3543/15-а
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3543/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області про захист порушених прав шляхом скасування податкового повідомлення-рішення №3-17 від 26.06.2015р.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Цюрупинської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області (Білозерське відділення), у якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.06.2015р. за № 3-17.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він в 2014р. придбав та згідно чинного на момент придбання законодавства зареєстрував право власності на автомобіль НОNDA ACCORD. На момент придбання автомобіля та при його оформленні були сплачені усі діючі податки та збори. Однак на його адресу надійшло оскаржуване податкове повідомлення рішення, яким на підставі п.п.267.6.2 п.267.2 ст.267 ПК України зобовязано сплатити 25000,00 грн. транспортного податку. Отримане податкове повідомлення рішення, на думку позивача, є протиправним з огляду на те, що сплата такого виду податку як «транспортний податок» у розмірі 25000,00 грн. на момент придбання транспортного засобу не передбачалась. Тому, позивач вважає, що законодавець встановивши такий податок, фактично поширив його на правовідносини які існували до моменту його введення, що згідно ст.58 Конституції України є недопустимим.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що придбаний ним автомобіль при його купівлі не був обєктом оподаткування транспортним податком за ставкою 25000 грн. Тому, на думку позивача, Закон України №71-VІІІ від 28 грудня 2014 року, що набрав чинності 01 січня 2015 року, відповідно до приписів ст.58 Конституції України (в т.ч. в частині нарахування транспортного податку) розповсюджуються тільки на власників транспортних засобів, які підпадають під вимоги п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України та придбані після 01 січня 2015 року. На підставі вказаного, на думку позивача, відповідач приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення на підставі норм Закону №71-VІІІ від 28 грудня 2014 року, фактично надано вказаному Закону зворотної дії у часі, що згідно ст.58 Конституції України є неприпустимим та є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення на позов в яких зазначив, що позивач в силу ст.267 ПК України є платником транспортного податку, а наявний у нього на праві власності автомобіль HONDA ACCORD є обєктом оподаткування транспортним податком. Згідно п.267.4. ст.267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. Тому, на переконання відповідача, на позивача правомірно покладено обовязок сплатити податкове зобовязання із «транспортного податку» у розмірі 25000,00 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що податковому органу від компетентних підрозділів органів внутрішніх справ надійшла інформація про те, що позивач є власником легкового автомобіля, який використовувався до 5 років і має обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. Вказана інформація і стала, згідно ст.267 ПК України, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20.06.2015 року за №3-17. Тому, таке рішення прийнято податковим органом на підставі та в межах визначених Законом повноважень. В задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог адміністративного позову із таких мотивів.

Судом встановлено, що на підставі довідки рахунку серії ВІА №440715 від 04.06.2014р. позивач придбав автомобіль HONDA ACCORD із обємом двигуна 3471 кубічних сантиметри. Право власності на вказаний автомобіль зареєстровано 07.06.2014р., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Із урахуванням зазначеної інформації та керуючись нормою п.п.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України Цюрупинською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області (Білозерське відділення) 26.06.2015р. прийнято податкове повідомлення-рішення №3-17.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню рішенню суд виходить із наступного.

01.01.2015р., набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст.267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до п.п.26.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є обєктами оподаткування.

Обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Відповідно до п.267.4 ст.267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування.

Відповідно до п.п.267.6.1 п.267.6 ст.267 ПК України обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з п.п.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Таким чином, автомобіль HONDA ACCORD із обємом двигуна 3471 кубічних сантиметри, право власності на який зареєстровано 07.06.2014р. згідно п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України є обєктом оподаткування транспортним податком, а позивач в такому разі являється платником вказаного податку. Тому, приймаючи 26.06.2015р. податкове повідомлення-рішення №3-17, відповідач діяв на підставі та в межах повноважень визначених Законом.

На думку позивача, відповідач протиправно приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення керувався нормами п.п.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 28 грудня 2014 року (набрав чинності 01.01.2015р.), та фактично надав Закону зворотної дії у часі, оскільки обєктом оподаткування вказано автомобіль, що придбаний і зареєстрований задовго до набрання чинності вказаним Законом.

Суд критично оцінює такі доводи позивача із наступних мотивів.

Стаття 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Цей принцип треба розуміти так, що дія закону починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 9 лютого 1999 року).

Водночас відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. При цьому обовязок із сплати транспортного податку покладено на його платників починаючи із 2015р. (рік набрання чинності Законом).

Тому, законодавець визначаючи обєкт оподаткування транспортним податком передбачив, що ознаками такого є дата реєстрації автомобіля та обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. незалежно від дати придбання автомобіля. Отже, обовязок сплачувати транспортний податок покладено на позивача після набрання чинності Законом №71-VІІІ від 28 грудня 2014 року, а не поширено такий на період до набрання ним чинності, тобто до 01.01.2015р. Вказане свідчить про безпідставність доводів позивача про зворотну дію в часі норм Податкового кодексу України.

Доводи позивача про те, що ним при купівлі та реєстрації автомобіля сплачено усі діючі на той момент податки та загальнообовязкові платежі до уваги не приймаються, оскільки введений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 28 грудня 2014 року «транспортний податок» не існував на момент придбання та реєстрації позивачем автомобіля HONDA ACCORD. Тому зазначений Закон не змінює вид існуючого податку, а запроваджує новий який не сплачувався і не міг сплачуватися позивачем при купівля та реєстрації транспортного засобу.

Щодо доводів позивача про не гуманність внесених змін до Податкового кодексу України прийнятим Верховною радою України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 28 грудня 2014 року, то такі до уваги не беруться із наступних мотивів.

Згідно п.1 ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У своєму рішенні від 14 жовтня 2010 року прийнятому в справі «Щокін проти України» (Заяви №23759/03 та №37943/06) Європейський Суд з прав людини зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів» (п.50).

Тому, введення нового виду податку «транспортного податку» на підставі Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 28 грудня 2014 року слід вважати «законним втручанням» держави у мирне володіння майном особи та узгоджується із практикою Європейський Суд з прав людини.

Отже, на підставі аналізу норм законодавства та оцінки фактичних обставин справи суд доходить висновку, що Цюрупинська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області (Білозерське відділення) приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.06.2015р. за №3-17 діяла у законний спосіб, на підставі та в межах визначених повноважень. Тому, підстави для скасування податкового повідомлення-рішення відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач, як субєкт владних повноважень, в повній мірі довів правомірність свого рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 08 грудня 2015 р.

Суддя Циганій С.І.

кат. 8.3.6