Справа № 826/3315/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3315/15 Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева М.А. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Спільного українсько-німецького підприємства «Марком» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 вересня 2015 року позов Спільного українсько-німецького підприємства «Марком» у формі товариства з обмеженою відповідальністю задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві про застосування фінансових санкцій №0020/26-59-21-69 від 25 вересня 2014 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції з мотивів невірного застосування норм матеріального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивачем порушено норми Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у зв'язку з чим відповідачем правомірно застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу від 26 серпня 2014 року №605, направлень від 27 серпня 2014 року №643 та №644 посадовими особами ГУ Міндоходів у м.Києві здійснено фактичну перевірку магазину за адресою: м.Київ, пров.Нестеровський, 7/9, де здійснює свою господарську діяльність СП «Марком», з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За наслідками проведеної перевірки складено акт від 11 вересня 2014 року №26/148/21/14364757, в якому зафіксовано порушення позивачем п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів», ст.11, ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Зазначені порушення встановлено внаслідок виявлення зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку, на яких зазначено суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, які не відповідають сумі, визначеній з урахуванням ставки акцизного податку, міцності продукції та місткості тари, зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку; а також встановлено факт реалізації алкогольних напоїв на розлив, що підтверджується фіскальними чеками від 31 липня 2014 року №0002 та від 29 серпня 2014 року №0083.

На вказаний акт позивачем подано заперечення від 17 вересня 2014 року №17/09-14/1, за наслідками розгляду якого ГУ Міндоходів у м.Києві повідомила позивача листом від 22 вересня 2014 року №9254/10/26-15-21-01-12, що в акті перевірки вірно зафіксовані порушення вимог чинного законодавства.

На підставі акту перевірки від 11 вересня 2014 року №26/148/21/14364757 ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 25 вересня 2014 року №0020/26-59-21-69, відповідно до якого застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єктом господарювання без статусу громадського харчування, відповідно до положень абз.9 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість тверджень відповідача щодо порушення позивачем вимог ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у зв'язку з чим оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій №0020/26-59-21-69 від 25 вересня 2014 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у якому визначені основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу вимог ч.6 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до абз.9 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог ст.15-3 цього Закону - 6800 гривень.

З акту перевірки від 11 вересня 2014 року №26/148/21/14364757 вбачається, що перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв на розлив, що підтверджується фіскальними чеками від 31 липня 2014 року №0002 та від 29 серпня 2014 року №0083. До перевірки не надано підтверджуючих документів щодо узгодження підприємством статусу громадського харчування. Таким чином встановлено продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці підприємством, що не має статусу громадського харчування, чим порушено ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

З наявних в матеріалах справи пояснень позивача вбачається, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці СП «Марком» не здійснює. Виявлені під час перевірки алкогольні напої використовувались для дегустації в ході проведення спеціальних виставкових заходів, а продаж здійснюється дегустаційних пляшок місткістю 0,05 л та 0,1 л, з чого посадові особи податкового органу дійшли висновку про продаж алкогольних напоїв на розлив. Факту безпосереднього вживання алкогольних напоїв в місці продажу органами ДФС не виявлено та не зазначено в акті.

На підтвердження саме реалізації алкогольних напоїв у пляшках місткістю 0,1 л та 0,05 л позивачем подано до суду копії сертифікатів відповідності Державної системи сертифікації УкрСЕПРО Міністерства економічного розвитку і торгівлі України разом з додатками до сертифікатів відповідності/свідоцтва про визнання.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві, всупереч ч.2 ст.71 КАС України, правомірність рішення про застосування фінансових санкцій до відповідача не доведено, належних доказів надано не було, фіскальні чеки від 31 липня 2014 року №0002 та від 29 серпня 2014 року №0083 до суду не подавались.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не обґрунтовано твердження щодо порушення позивачем вимог ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», не доведено правомірності оскарженого рішення, відповідач усунувся від доведення правомірності прийнятого рішення, в судове засідання представник відповідача не з'являвся, докази, які витребувані судом першої інстанції в судовому засіданні 11 червня 2015 року, до суду не надано, апеляційна скарга фактично дублює заперечення на адміністративний позов та не спростовує доводів позивача щодо відсутності факту продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, у зв'язку з чим оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій №0020/26-59-21-69 від 25 вересня 2014 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно ч.6 ст.187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві відстрочено сплату судового збору по день винесення рішення суду апеляційної інстанції, судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 2009,70 грн. підлягає стягненню з апелянта.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 вересня 2015 року прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 вересня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському р-ні, банк отримувача - ГУДКСУ у м.Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 2009,70 грн. (дві тисячі дев'ять грн. 70 коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 07 грудня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.