Справа № 2а-13531/11/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 жовтня 2011 року < Час проголошення > № 2а-13531/11/2670

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Каракашьяна С.К. при секретарі судового засідання Шкребтій І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаер Груп»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва

про скасування податкового повідомлення -рішення від №0 від 22.06.2011р.

за участю представників сторін:

від позивача: Сітарчук О.О., представника;

від відповідача: Шкодич Ю.В., представника,

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено ступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаер Груп»з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 22.06.2011р. №.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що зазначене рішення винесене на підставі помилкового висновку акту перевірки про відсутність у позивача підстав включення до складу валових витрат валові витрати за рахунок контрагентів ТОВ «Євроопт ЛТД», ТОВ «ФК Соларіс».

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на правомірність прийнятого рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Печерському районі міста Києва проведено планову позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Фаер Груп»() з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 30.09.2009р. по 31.03.2011р., за результатами якої складено акт перевірки № 615/23-10/34414469 від 02.06.2011р.

Перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та виявлено заниження податку на прибуток підприємств в періоді, що перевірявся, на загальну суму 75 739,44 грн., у т.ч. за 2010 рік на суму 75 739,44 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки, ДПІ у Печерському районі м.Києва прийняла податкове повідомлення -рішення від 22.06.2011р. №, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 94 674,00 грн., в т.ч. 75 739,00 грн. -основного платежу, 18 935,00 грн. -штрафні (фінансові) санкцій.

ТОВ «Фаер Груп»як платник податків та зборів взяте на облік в ДПІ у Печерському районі м.Києва та в періоді, що перевірявся, був зареєстрований платником податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено актом перевірки, між ТОВ «Фаер Груп»та ТОВ «Євроопт ЛТД»був укладений договір № 18/10/2010 від 18.10.2010р., відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого ТОВ «Євпроопт ЛТД»(продавець) погоджується передати, а ТОВ «Фаер Груп»(покупець) зобов'язується прийняти та оплатити товар, перелік якого узгоджується сторонами та зазначається у видаткових накладних.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Євроопт ЛТД»передало, а позивач прийняв товар (фарба, плівка та папір), перелік якого зазначений у видатковій накладній №1114 від 01.11.2010р., на загальну суму 220 307 грн. 44 коп. в т.ч. ПДВ 36 717 грн. 91 коп.

За отриманий товар позивач перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ «Євроопт ЛТД»грошові кошти в розмірі 220 307 грн. 44 коп., що підтверджується банківськими виписками.

Також, з акту перевірки вбачається, що 29.11.2010р. між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Соларіс»був укладений договір № 29/11/2010, відповідно до п. п. 1.1., 1.2. якого ТОВ «Фінансова компанія «Соларіс»(продавець) погоджується передати, а ТОВ «Фаер Груп»(покупець) зобов'язується прийняти та оплатити товар, перелік якого узгоджується сторонами та зазначається у видаткових накладних.

На виконання умов вказаного договору, ТОВ «Фінансова компанія «Соларіс»передало, а позивач прийняв товар (фарба, плівка та папір), перелік якого зазначений у видатковій накладній № 10120106 від 01.12.2010р., на загальну суму 143 241 грн. 90 коп. в т.ч. ПДВ 23 873 грн. 65 коп.

Згідно акту перевірки, договір № 18/10/2010 від 18.10.2010р., укладений з ТОВ «Євроопт ЛТД», та договір № 29/11/2010 від 29.11.2010р., укладений з ТОВ «Фінансова компанія «Соларіс», є нікчемними на підставі ч.ч. 1, 5 ст. 203, ст. ст. 215, 228 ЦК України, а тому не створюють цивільних прав та обов'язків, рівно як і не надають позивачу права на віднесення 302 957 грн. 38 коп. до валових витрат. При цьому, ДПІ у Печерському районі м. Києва зазначає, що вказані правочини не мали реального характеру, оскільки позивач не отримував товарів від контрагентів та вчинив правочини з метою, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Даний висновок зроблений податковим органом посилаючись на те, що у контрагентів позивача ТОВ «Євроопт ЛТД»та ТОВ «Фінансова компанія «Соларіс»відсутні необхідні основні фонди, трудові ресурси та обладнання для виконання господарської діяльності, які виконувались протягом перевіряємого періоду, що підтверджується податковою звітністю по даних контрагентах.

Крім того, в акті перевірки податковий орган вказує на те, що в провадженні Ленінського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області знаходиться кримінальна справа №10271618 за ч.2 ст.205 КК України, яка порушена відносно директора ТОВ «Фінансова компанія «Соларіс»ОСОБА_3

На підставі викладеного, актом перевірки сформульовано висновок, що ТОВ «Фаер-груп»за 2010р. завищило валові витрати при придбанні товарів (робіт, послуг) від ТОВ «ФК «Соларіс»в сумі 119 368,25 грн., у зв'язку з включенням до складу валових витрат підприємства за 2010р. витрат за операціями з ТОВ «ФК «Соларіс».

Суд не погоджується з позицією відповідача щодо нікчемності вищезазначених договорів з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, установлених законом.

За змістом частини 1 статті 228 Цивільного кодексу України (далі ЦК), правочин спрямований на незаконне заволодіння майном держави, вважається таким, що порушує публічний порядок, а отже, згідно з частиною 2 згаданої статті, є нікчемним.

Як зазначено у частині 2 статті 215 ЦК, визнання судами нікчемних правочинів недійсними не вимагається.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім пов'язаних з його недійсністю.

Акт перевірки не містить жодних посилань, з яких підстав відповідач вважає угоди, здійснені позивачем, нікчемними правочинами, в чому саме, на думку відповідача, дані угоди порушують публічний порядок.

Зокрема, в акті перевірки відсутні посилання на ухиляння контрагентами позивача від уплати податків та зборів, визначення їм податкових зобов'язань, винесення вироків посадовим особам підприємств, порушенням кримінальних справ за фактом ухиляння від сплати податків та зборів, або будь -які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

Судом не приймаються посилання відповідача на наявність кримінальної справи, порушеної щодо директора контрагента позивача ТОВ «Фінансова компанія «Соларіс», як на доказ вчинення правочину, спрямованого на порушення публічного порядку, оскільки, згідно з частиною другою статті 15 Кримінально - процесуального кодексу України, ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню інакше як за вироком суду й відповідно до закону.

Оскільки вироку суду, яким би було надано правову оцінку діям даних контрагентів позивача відповідачем не надано, суд не приймає посилання відповідача на укладення угод з метою, спрямованою на порушення публічного порядку, контрагентами позивача.

Судом встановлено, що за договорами від 18.10.2010р. №18/10/2010 та від 29.11.2010р. №29/11/2010 позивачем було придбано товари (фарба, плівка та папір) вищезазначених контрагентів ТОВ «Євроопт ЛТД»та ТОВ «Фінансова компанія «Соларіс», перелік яких зазначено у видаткових накладних №1114 від 01.11.2010р. на загальну суму 220 307,44 грн. та №10120106 від 01.12.2010р. на загальну суму 143 241,90 грн.

Дані замовлені товари придбані позивачем, не є обмеженим в цивільному обороті, отриманим внаслідок вчинення злочину, та не можуть бути визначені судом як порушення встановленого порядку.

Матеріали справи містять видаткові накладні, податкові накладні , які підтверджують придбання товарів, передбачених договором.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відповідно до ст. 9 розділу 3 Закону про бухгалтерський облік, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо -безпосередньо після її закінчення. Господарські операції, як зазначено в п.5 ст.9 цього Закону, повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідно до ст. 11 Закону, на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність.

Згідно пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтвердженні відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Підпункт 5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначає, що валові витрати виробництва та обігу -сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг) які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарський діяльності.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Підпунктом 11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено, що датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку -день їх видачі з каси платника податку;

або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) -дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Згідно акту перевірки, розрахунки між суб'єктами господарювання згідно договору за перевіряємий період проведені в повному обсязі.

Актом перевірки підтверджено, що віднесення сум до валових витрат по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «Євпроопт ЛТД»та ТОВ «Фінансова компанія «Соларіс»зроблено на підставі первинних документів, а саме: податкової накладної, видаткової накладної та платіжними документами, що підтверджується актом перевірки.

Оскільки здійснення позивачем господарських операцій та понесені ним валові витрати підтверджуються відповідними розрахунковими платіжними та іншими документами, як того вимагає пп.5.3.9 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд дійшов висновку про безпідставність тверджень відповідача щодо неправомірності формування позивачем валових витрат.

Крім того, позивачем на вимогу суду було надано докази використання в господарській діяльності придбаних товарів (фарба, плівка та папір) у ТОВ «Євпроопт ЛТД»та ТОВ «Фінансова компанія «Соларіс»,зокрема, на виготовлення етикеток, наклейок та стікерів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність донарахування позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 94 674,00 грн. та винесення податкового повідомлення -рішення № від 22.06.2011р., яке підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним спірних рішень з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаер Груп" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва від 22 червня 2011 року №.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.К. Каракашьян