Справа № 524/8073/15-а
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/8073/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді Кривич Ж.О.,

при секретарі Кулинич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому зазначає, що 11.09.2015 року відповідачем відносно нього винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яка отримана останнім за місцем роботи.

Позивач вважає вищевказану постанову у справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час і місце повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомляв.

Представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявився про дату, час і місце повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомляв.

До суду надійшло заперечення на адміністративний позов від Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області за підписом представника ОСОБА_4, яка не приймає участь у справі і не ставить питання про її залучення у справі.

Суд, вивчивши письмові матеріали адміністративної справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Виходячи із критеріїв оцінки рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які викладені в ч. 3 ст. 2 КАС України, суб'єкти владних повноважень для реалізації своїх функції повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури прийняття рішення; з використанням повноваження з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між буд-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахування права особи на участь у процесі; прийняття рішення своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, їхніх посадових і службових осіб через призму вищезазначених критеріїв, і у разі виявлення порушень хоча б одного із цих критеріїв і за умови порушення прав, свобод та інтересів позивача, є підстави для задоволення адміністративному позову.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення наводиться пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, протокол підписується як особою, яка його склала, так і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

В матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення № 1002 серії АА № 868201 від 11.09.2015року складений старшим ДРІ відділу адміністрування ЄСВ Кременчуцької ОДПІ ОСОБА_5, в якому в п.п. 5, 8 відсутні пояснення і підпис ОСОБА_1, а також відмітка про розяснення йому прав і обов'язків, передбачених статтею 268 КУпАП.

В протоколі зазначено, що на складання протоколу та винесення постанови ОСОБА_1 не зявився, про що складено акт неявки від 11.09.2015 року за № 7497/16-03-17-04.

В п. 9 протоколу зазначено, що особу повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 11.09.2015 року у приміщенні Кременчуцької ОДПІ за адресою: м. Кременчук, вул. Красіна буд.76, каб. 209 о 10 годині, але належні докази повідомлення про виклик особи для складання протоколу і про розгляд справи про адміністративне правопорушення на вимогу суду не надані, як не надано і доказів направлення протоколу особі після його складання.

В матеріалах справи міститься повідомлення платнику податків ТОВ «Електромонтаж-410», яке направлене за юридичною адресою останнього, про запрошення керівника та головного бухгалтера на 15 годину 11 вересня 2015 року з питань ознайомлення, підписання, отримання протоколу, розгляд справи про адміністративне правопорушення за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску. Вказані обставини також найшли своє підтвердження і в запереченні на позов Кременчуцької ОДПІ.

Разом з тим, згідно наданого акту про відмову від підпису та неявки для складання протоколу складеного службовими особами Кременчуцької ОДПІ зазначено, що особа викликалась на 10 годину 11 вересня 2015 року і не зявилась, про що саме і складено акт.

Суд звертає увагу на те, що в повідомленні зазначено запрошення на 15 годину 11.09.2015 року, а акт складений про неявку ОСОБА_1 на 10 годину 11.09.2015 року, і на цей час зазначений розгляд справи, про що зазначено в протоколі, та винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення.

Аналізуючи вказані документи у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце складання протоколу та розгляду справи про адміністративне правопорушення, так як повідомлення не було направлене особисто ОСОБА_1 за його адресою місця проживання, яка була відома на момент складання протоколу і яка зазначена в протоколі, а направлення повідомлення платнику податків ТОВ «Електромонтаж-410» за податковою адресою останнього без зазначення прізвища особи не є належним повідомлення ОСОБА_1

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії старшого ДРІ відділу адміністрування ЄСВ Кременчуцької ОДПІ ОСОБА_5 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 1002 серії АА № 868201 від 11.09.2015 року відносно ОСОБА_1 за відсутності особи, щодо якої складений протокол, яка належним чином не була повідомлена, є протиправними.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначений ст. 279 КУпАП, згідно якої посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вищевказані норми Кодексу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем дотримані не були, оскільки позивач не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не був присутній під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а відтак не зміг скористатись своїми правами щодо надання пояснень, доказів, дослідження доказів, щодо заявлення клопотань, не мав можливості скористатись правовою допомогою адвоката.

З урахуванням наведеного, порушеної процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення постанова серії АА № 187885 від 11.09.2015 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 550 гривень за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, є протиправно і підлягає скасуванню, яка до того винесена на підставі Закону України «Про державну податкову службу в Україні», який втратив чинність згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» № 5083-VI від 05.07.2012 року.

Разом з тим, необхідно також зазначити, що згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, тобто є субєктом даного правопорушення, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Проте, заступником начальника Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_2, при розгляді справи про адміністративне не з'ясовано чи вчинено адміністративне правопорушення, тобто чи є склад адміністративного правопорушення в діях позивача, не з'ясована суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення (вина, мотив і мета поведінки правопорушника), субєкт правопорушення.

Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Пунктом 22.4.статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-ІІІ від 05.04.2001 року встановлено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним:

для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Як вбачається з документів долучених до справи на підприємстві створена бухгалтерська служба на чолі з головним бухгалтером, який на підприємстві є відповідальною особою згідно посадової інструкції за своєчасне нарахування та перерахування податків і зборів, утримань із заробітної плати, у тому числі і сплати ЄСВ.

На виконання положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 року головним бухгалтером ТОВ «Електромонтаж-410» ОСОБА_6 20.07.2015 року ініційовано переказ сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за червень 2015 року та 20.08.2015 року ініційовано переказ сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за липень 2015 року згідно платіжних доручень, які були прийняті банком на виконання, але за відсутності коштів на рахунку підприємства платежі не були здійснені, при цьому також за відсутності коштів заробітна плата на підприємстві не видавалась.

Відповідач фактично обмежився встановленням факту несвоєчасної сплати, не встановивши, як субєкта даного правопорушення так і вину особи, яка притягнута до відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 165-1 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Пунктом 3 частини 1 статті 288 КУпАП передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 3 статті 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: скасовує постанову і закриває справу.

За таких обставин, з урахуванням наданих позивачем документів, відсутності встановленого факту вини позивача та належного субєкта правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 256, 268, 273, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 17, 19, 69- 71, 158-163,167, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 187885 від 11.09.2015 року заступника начальника Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 2550 гривень, а провадження у справі закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не приймали участь у розгляді справи в цей же термін з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ж.О.Кривич