Справа № 405/2820/15-а(2-а/405/141/15)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2015 рокусправа № 405/2820/15-а(2-а/405/141/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Коршуна А.О. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області

на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2015 року

за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді звернулось з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області, в якому просило визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 09.04.2015 року, прийняту старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 від 09.04.2015 року № 46490410, як таку, що прийнята з порушенням законодавства та зобовязати державного виконавця вчинити дії по передачу документів до органів Казначейства.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2015 року позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Дніпропетровської області задоволено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що державний виконавець, без врахування вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року, вказав у постанові про закінчення виконавчого провадження від 09.04.2015 року, що рішення суду без участі боржника виконати не можливо, що суперечить вищезазначеним нормам, так як саме державний виконавець зобовязаний передати документи до органів Казначейства для подальшої виплати коштів і передбачено Порядком погашення заборгованості за рішеннями судів, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ № 440 від 03.09.2014 року до органів Казначейства до 10 числа наступного за відповідним кварталом.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що державним виконавцем в ході здійснення даного виконавчого провадження вжито усіх заходів примусового рішення, передбачених Законом, але виконати рішення без участі боржника неможливо.

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що державний виконавець всупереч чинному законодавству не виконав необхідні дії щодо передачі заборгованості до органів Казначейства до 10 числа наступного за відповідним кварталом, як визначено Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, який Затверджено Постановою КМУ №440 від 03.09.2014 року.

Представники сторін в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши доводи, викладені у апеляційній скарзі, матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 знаходиться виконавчий лист по справі № 2а-3776/11 від 18.06.2014 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровоград. 11.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження із зазначенням строку його виконання, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження.

Позивачем проведено нарахування за розпорядженням за період з 20.12.2010 року по 22.07.2011 року та нараховано кошти в сумі 26 659,62 грн., тобто виконано рішення суду в межах функціональних повноважень управління, та з урахуванням діючих на момент виконання рішення суду норм чинного законодавства.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 20.03.2015 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Кіровоградській області направлений лист за вих. № 2587/08-21 та надані підтверджуючі документи про фактичне виконання судового рішення в межах повноважень управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, з відміткою про отримання.

Натомість, 24.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в сумі 680,00 грн. та зобовязано виконати рішення суду у строк до 5 днів з моменту отримання вимоги і попереджено, що при подальшому невиконанні рішення суду на боржника буде накладено штраф у подвійному розмірі. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 від 06.04.2015 року № 46490410 на позивача накладено штраф у розмірі 1 360,00 грн. Вказана постанова направлена позивачу 06.04.2015 року.

Матеріалами справи підтверджено, що 09.04.2015 року в порядку ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» до Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області направлено подання щодо проведення по факту умисного невиконання вищевказаного рішення суду перевірку та вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 382 КК України, начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді та враховуючи викладене, керуючись п. 11 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 09.04.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, що дії відповідача щодо невиконання дій щодо передачі заборгованості до органів Казначейства до 10 числа наступного за відповідним кварталом, як визначено Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, який Затверджено Постановою КМУ №440 від 03.09.2014 року є протиправними, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Верховна Рада України, доповнивши пунктом 4 розділ VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

На виконання зазначеного Закону Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011 року прийнято постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23 липня 2011 року. Відповідно до п.1, 2, 3 даної постанови встановлено розміри виплат, особам, які мають визначені законом статуси згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В жовтні 2011 року Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлені розміри виплат особам, які мають визначені законом статуси згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2012 року.

В подальшому в постанову вносилися зміни та доповнення і на сьогодні постанова діє в редакції зі змінами від 14.03.2014 року.

Суми відповідних виплат та надбавок, які передбачені постановами Кабінету Міністрів України залежать виключно від соціально-економічних можливостей держави, дана позиція викладена в п.2.1 Рішення Конституційного Суду України по справі № 1-42/2011 від 26.12.2011 року. В зв'язку з зміною в законодавстві з 22.07.2011 року виплати здійснюють в межах бюджетних асигнувань.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та прийнятої на виконання даного Закону Постанови Кабінету Міністрів України № 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою» передбачено, що бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом (ч.1 цієї статті), протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувану відповідно до пунктів 2-4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків коли стягував перешкоджає проведенню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого ч.2 цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до Державної казначейської служби України документи та відомості, необхідні для перерахування стягувану коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача (ч.3 цієї статті), у разі відсутності необхідних документів та відомостей кошти перераховуються на відповідний рахунок Державної виконавчої служби України, про порядок виплати коштів з якого державний виконавець повідомляє в установленому порядку стягувача не пізніше наступного дня після перерахування коштів (ч.4 цієї статті), перерахування коштів за рішенням суду здійснюється Державною казначейською службою України у тримісячний строк з дня надходження документів та відомостей, необхідних для цього, з одночасним направленням повідомлення про виплату коштів державному виконавцю, державному підприємству або юридичній особі (ч.6 цієї статті), державний виконавець протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення виносить постанову про заміну стягувача на Державну казначейську службу України з одночасним направленням повідомлення такому органу.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що державний виконавець не звернув увагу на наведені управління норми права, які діють на сьогодні стосовно виконання рішень суду даної категорії і тому державний виконавець зобовязаний передати документи до органів Казначейства для подальшої виплати коштів згідно вимог чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо задоволення позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи; судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, статтями 200, 205, 206 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2015 року за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Л.П. Туркіна