Справа № 809/1590/15
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Справа № 809/1590/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Черепія П.М.

при секретарі судового засідання Дубінській І.В.

за участю представників сторін:

позивача:ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Головного управління державної фіскальної служби в Івано-Франківській області

до відповідача: ОСОБА_3

про стягнення податкового боргу в сумі 24306,13 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

17.04.2015 року Головне управління державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 (надалі відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 24306,13 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача, в порушення вимог підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України наявна заборгованість по податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на суму 24306,13 грн., в тому числі пеня в розмірі 5178,06 грн. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану суму боргу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з мотивів викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, щодо задоволення адміністративного позову заперечив з підстав наведених в письмовому запереченні, що долучене до матеріалів справи. (а.с. 37-39)

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі Кодекс) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до вимог статті 36 Кодексу, податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Судом встановлено, що в період з 03.09.2014 по 05.09.2014 року Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну невиїзну перевірку з питань державної митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності фізичною особою громадянином ОСОБА_3 згідно митних декларацій від 20.01.2012 року № 206050000/2012/400003, від 28.05.2012 року № 206050000/2012/404359, від 31.08.2012 року № 206050000/2012/407571, про що складено акт за № 24/17-01/НОМЕР_1 від 10.09.2014 року. (а.с. 7 - 14).

Згідно висновків акта перевірки встановлено, що ОСОБА_3 при ввезенні транспортних засобів: RENAULT Модель TRAFIC, рік виготовлення 2006 р., кузов № НОМЕР_2 (МД206050000/2012/404359 від 28.05.2012 року); OPEL Модель VIVARO, рік виготовлення 2005 р., кузов № НОМЕР_3 (МД 206050000/2012/400003 від 20.01.2012 року); OPEL Модель VIVARO, рік виготовлення 2009 р., кузов № НОМЕР_4 (МД 206050000/2012/407571 від 31.08.2012 року) як підстави для їх переміщення через митний кордон України та митного оформлення документів, що містять неправдиві дані, невірно визначена база оподаткування митна вартість товару.

За наслідками проведеної перевірки, що викладені у висновках акту, позивачем винесено податкове повідомлення-рішення за № НОМЕР_5 від 13.10.2014 року, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання з сплати податку на додану вартість із ввезених на територію України автомобілів за основним платежем в розмірі 10 520,43 гривні, за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 2 630,11 гривень, та податкове повідомлення-рішення за № НОМЕР_6 від 13.10.2014 року, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання на митні товари, які ввозяться громадянами, за основним платежем в розмірі 4 782, 02 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1195,51 гривень (а.с. 15).

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідач отримав і оскаржив до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.07.2015 року у справі № 809/2232/15 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№, НОМЕР_6 від 13.10.2014 року та податкової вимоги форми "Ф" №5-23 від 21.01.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначене судове рішення відповідно до статті 254 КАС України, 01.09.2015 року набрало законної сили. (а.с. 75).

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 129.1.1. частини 129.1. статті 129 Кодексу передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого податкового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до змісту вказаного пункту відповідачу нараховано пеню на загальну суму 5178,06 грн. (а.с. 18).

Згідно пункту 59.1 статті 59 Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивачем вжиті заходи щодо вручення відповідачу податкової вимоги форми Ф за № 5-23 від 21.01.2015 року на суму 24306,13 грн. (а.с. 19).

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що податкове зобовязання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Кодексу, податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Податковий борг відповідача підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями, довідкою про борг, які містяться в матеріалах справи. (а.с. 15, 18).

Доказів, які б свідчили про сплату податкового боргу відповідач суду не надав, доводи позивача не спростував.

Враховуючи те, що станом на момент розгляду справи, податковий борг відповідачем не погашено, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 24306,13 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідент номер НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України податковий борг в сумі 24306,13 (двадцять чотири тисячі триста шість гривень тринадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Черепій П.М.

Постанова складена в повному обсязі 08.12.2015 року.