Справа № 816/4722/15
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

816/4722/15

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

08 грудня 2015 року

м. Полтава

Справа № 816/4722/15

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Молодецький Р.І., розглянувши матеріали адміністративного позову Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Арт" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2015 року Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Арт" про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року подання залишено без руху у зв’язку з ненаданням до суду документу про сплату судового збору у розмірі, який визначено Законом України "Про судовий збір" або доказів на підтвердження підстави звільнення заявника від сплати судового збору. Для усунення недоліків встановлено строк до 09 години 30 хвилин 08 грудня 2015 року.

Заявником у визначений судом строк надано до суду наступні документи: заява про усунення недоліків, докази повноважень особи, що підписала заяву, копію листа Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2011 року № 149/11/13-11, копія ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2015 у справі № 816/4309/15. З заяви про усунення недоліків вбачається, що, на думку податкового органу, Закон України "Про судовий збір" не передбачає розміру ставки мита, яке справляється при зверненні з поданням в порядку статті 1833 КАС України, у зв'язку з чим, за твердженням заявника, можна дійти висновку про відсутність підстав для сплати судового збору при зверненні з поданням на підставі статті 1833 КАС України. Також, заявник посилається на лист Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2011 року № 149/11/13-11, яким визначено, що Декрет Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року N 7-93 "Про державне мито" не передбачає розміру ставки мита, яке справляється при зверненні з поданнями в порядку статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України. Зважаючи на викладене, державне мито при зверненні податкових органів з поданням на підставі статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України не сплачується. Враховуючи вищевикладене, податковий орган зауважив, що Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області має право звертатися до суду з поданням про стягнення коштів з рахунків в порядку, визначеному статтею 1833 КАС України, без обов'язку сплати судового збору.

Надаючи оцінку вказаним твердженням заявника суд приходить до наступних висновків.

Провадження у справах, порушених за поданням податкових органів, поданим на підставі статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, є окремим видом судового провадження, відмінним від загального (позовного). Сторонами такого провадження, як випливає з частини сьомої статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, є заявник (орган державної податкової служби, що вніс подання), та відповідач - платник податків, стосовно якого таке подання внесено.

З огляду на це загальні норми Кодексу адміністративного судочинства України, що регулюють процедуру позовного провадження, до провадження на підставі подання податкового органу можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить спеціальним нормам статті 1833 цього Кодексу. Тому сторони у процесі розгляду подання податкового органу користуються всіма правами, які мають позивач та відповідач згідно з нормами Кодексу адміністративного судочинства України, за винятком тих, що не можуть бути реалізовані за змістом статті 1833 зазначеного Кодексу.

Статтею 1833 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено перелік особливих вимог, що пред'являються до подання податкового органу, та особливий перелік процесуальних дій суду, які можуть учинятися в процесі розгляду такого подання.

Як вбачається з частини 3 статті 1833 КАС України подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно містити: найменування адміністративного суду; найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку заявника; найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку, якщо такий відомий, відносно сторони, до якої застосовуються заходи, передбачені частиною першою цієї статті; підстави звернення з поданням, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; перелік документів та інших матеріалів, що додаються; підпис уповноваженої особи суб'єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Водночас у частині, що не врегульована статтею 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги до подання визначаються загальними нормами, зокрема статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати. Оскільки статтею 1833 цього Кодексу не встановлено інше, зазначене правило поширюється і на випадки звернення податкового органу з відповідним поданням.

Частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (який набрав чинності з 01.11.2011) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється, в тому числі, і за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (частина 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір").

Перелік позовних заяв та інших заяв, скарг, клопотань, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється визначений частиною 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір". Вказаний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

До вказаного переліку звернення податкових органів з поданням на підставі статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України не включено.

До того ж, суд зауважує, що податкові органи не включені до переліку осіб, звільнених від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Також, суд зазначає, що згідно з пунктом п'ятим частини другої статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України до подання податкового органу повинен включатися перелік документів та інших матеріалів, що додаються. Таким чином, перелік документів, що повинні додаватися до подання, не є вичерпним.

Враховуючи зазначене, недоліком подання є також недотримання тих вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, виконання яких не суперечить особливостям, визначеним статтею 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, частиною 3 статті 106 КАС України.

Отже, відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір", позивач мав сплатити до суду за подання позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки розміру майнових вимог.

Натомість, заявником документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір", не додано, доказів на підтвердження підстави звільнення заявника від сплати судового збору не надано.

Кременчуцька ОДПІ у своїй заяві про усунення недоліків посилається на лист Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 №149/11/13-11, яким визначено, що Декрет Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року N7-93 "Про державне мито" не передбачає розміру ставки мита, яке справляється при зверненні з поданнями в порядку статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак, державне мито при зверненні податкових органів з поданням на підставі статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України не сплачується.

Разом з тим, суд вважає такі доводи заявника необґрунтованими, оскільки спеціальним законом, який регулює питання щодо справляння судового збору при зверненні до суду, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є саме Закон України "Про судовий збір", що також визначено частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже заявником вимоги ухвали суду від 15 вересня 2015 року не виконано.

В той же час, суд зауважує, що положення статті 1833 КАС України не містять порядку розгляду подань, які не відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України в частині, що не суперечить статті 1833 КАС України, зокрема, вимогам статті 106.

Тому суд вважає за необхідне керуватись положеннями пункту 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Так, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність повернення подання заявнику.

Згідно з частиною 4 статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 та частиною 4 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Подання Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Арт" про стягнення податкового боргу повернути заявнику.

Роз’яснити заявнику, що повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із поданням та усіма доданими до нього матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яка подала позовну заяву, до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.І. Молодецький