Справа № 813/6430/14
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року Справа № 876/2695/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Обрізка І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АКА ЛТД» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

18.09.2014 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «АКА ЛТД» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, в якому просить визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 11.08.2014 р.: №, яким збільшено грошове зобовязання за платежем податок на прибуток на загальну суму 127 326,60 грн., в т.ч.: за основним платежем 84 884,40 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 42 442,20 грн., №, яким збільшено грошове зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 155 700,00 грн., в т.ч.: за основним платежем 103 799,85 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 51 900,00 грн.).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області від 11.08.2014 р. № та №.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що між ТОВ «АКА ЛТД» (покупець) та ПП «Ворк Супорт» (постачальник) укладено договір поставки від 01.08.2013 р., згідно умов якого постачальник зобовязується поставити і передати у власність покупцю товар (компютерна техніка, оргтехніка, канцелярські вироби, комплектуючі до оргтехніки та електронного обладнання), а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором. Асортимент, кількість товару розраховану у рахунках та видаткових накладних (п.1.2 договору). Поставка товару здійснюється на умовах EXW (Інкотермс в редакції 2000 р.) (п.3.4 договору). На підтвердження виконання умов договору позивачем надано платіжні доручення, рахунки на оплату, видаткові, податкові накладні.

Також, між ТОВ «АКА ЛТД» та ТОВ «Стек-Компютер» був укладений договір шляхом обміну листами відповідно до вимог ст. 181 Господарського кодексу України. Під час перевірки посадовій особі контролюючого органу надавалися для перевірки рахунки-фактури на придбання компютерної техніки та витратних матеріалів у ТОВ «Стек-Компютер». Реальність здійснення господарських операцій позивача з його контрагентом ТОВ «Стек-Компютер» підтверджується платіжними дорученнями, рахунками на оплату, видатковими, податковими накладними, рахунками-фактурами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що нормами чинного законодавства України не передбачено можливість посилання податкового органу в ході проведення перевірки суб'єкта господарювання на акти перевірок інших суб'єктів господарювання; при складанні акту перевірки одного платника податків приймати за основу акт перевірки іншого платника податків, як підставу для висновку про наявність порушень з боку першого.

Таким чином, акти про неможливість проведення зустрічної звірки не можуть бути покладені в основу висновку акта документальної позапланової виїзної перевірки, не можуть свідчити про те, що господарські операції не відбувались.

Крім того, між сторонами немає спору щодо змісту та форми первинних документів, які є у справі та досліджувалися під час перевірки та під час судового розгляду. Факту підробки первинних документів відповідач у встановленому порядку не довів. До суду про визнання правочинів недійсними податковий орган не звертався. Відтак, презумпція правомірності правочину у встановленому законом порядку не спростована. Доказів невиконання або неналежного виконання сторонами договорів (угод), укладених між позивачем та контрагентами, чи визнання їх недійсними в судовому порядку, відповідачем не надано.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що використання товарно-транспортної накладної є обовязкове тільки у випадку, якщо мало місце надання транспортних послуг, тобто за умови участі у господарських відносинах між постачальником та покупцем третьої особи перевізника. В той же час, транспортування товарно-матеріальних цінностей здійснювалося позивачем самостійно автомобілем ЗАЗ модель 110558, держ номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «АКА-ЛТД», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Також, судом першої інстанції встановлено, що у подальшому придбані ТОВ «АКА ЛТД», згідно договору поставки від 01.08.2013 року, товари, позивач реалізовував за вищими цінами наступним контрагентам, що підтверджується, видатковими накладними, податковими накладними, рахунками-фактурами, довіреностями на отримання ТМЦ, акти приймання виконаних робіт.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою без врахування фактичних обставин справи, з порушенням норм матеріального права, Державна податкова інспекція у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що ТзОВ «АКА ЛТД» надано до перевірки видаткові накладні, отримані від постачальника ПП «Ворк Супорт» на загальну суму 370 134,11 гри., в тому числі ПДВ 61 689,00 грн. та від постачальника ТОВ «Стек-компютер» на загальну суму 229066,75 грн., в тому числі ПДВ 38 152,46 грн. В наданих до перевірки видаткових накладних не зазначено адресу складу постачання та адресу складу отримання придбаних у вищевказаних постачальників товарно-матеріальних цінностей. Також відсутні реквізити довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, відсутні прізвища посадових осіб, що здійснювали приймання-передачу ТМЦ. Відсутність вищевказаних відомостей не дає можливості встановити факт приймання-передачі ТМЦ.

Також, до перевірки не надано супровідних документів на постачання ТМЦ, а саме: товарно-транспортних накладних, шляхових листів, договорів купівлі-продажу, укладених із ТзОВ «Стек-Компютер», на які є посилання в податкових накладних, платіжні доручення, відсутні акти приймання-передачі товару, документи, що засвідчують зберігання товарів, якість товарів, придбаних від ТзОВ «Стек-Компютер», ПП «Ворк Супорт», чим порушено п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України.

При перевірці ТзОВ «АКА ЛТД» використано акт ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 18.04.2014 №151/22-04/38326675 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Ворк Супорт» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року та акт ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 22.01.2014 року №8/22-40/30538300 «Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТзОВ «Стек компютер» з питань взаємовідносин з ТзОВ «фінанси пан трейд» (СДРПОУ 37700469) за травень-червень 2012 р., ТОВ «Іланд груп» () за квітень 2012 р., ТзОВ «Оріал» () за період з 01.01.2011 р. по 30.09.2011 р., ТзОВ «Укрліспром» () за період з 01.05.2011 р. по 30.09.2011 р., ТОВ «Новогвардія юридична компанія» () за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р., ТОВ «Совертекс» () за період з 01.10.2011 р. по 31.12.2011 р., ПП «Жмеринський масло сир завод» (36331788) за вересень 2011р., ТОВ «Вестлінг альянс» (38262237) за період з 01.01.2013 р. по 31.03.2013 р., ТОВ «Скайлайн компапі» (38463614) за період з 01.04.2013 р. по 31.04.2013 р.».

Апелянт стверджує, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності. Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку пла тника податків. Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Також зазначає, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору не свідчить про реальність вчинення відповідної операції, оскільки реалізація умов договору та його фактичне виконання для цілей ведення податкового обліку має бути підтверджено належним чином оформленими первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що у період з 15.07.2014 р. по 21.07.2014 р. Державною податковою інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, на підставі наказу № 513 від 15.07.2014 року, та направлення №515 від 15.07.2014 року, виданих ДПІ у Галицькому районі м. Львова, керуючись пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями) проведено виїзну позапланову документальну перевірку ТзОВ «АКА ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках в з ПП «Ворк Супорт» () за період січень 2014р., грудень 2013р., ТзОВ «Стек-Компютер» () за період січень 2013р., травень 2013р., липень 2013р., жовтень 2013р., листопад 2013р., а також документальне підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг) від вищевказаних контрагентів,.

За результатами проведено перевірки складено акт від 28.07.2014р. №941/23-04/23268389, згідно висновків якого перевіркою встановлено порушення:

- п.198.3, п.198.6 ст.198 п.200.1, ст.200, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ, завищено суму податкового кредиту, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягала сплаті до бюджету на загальну суму 103799,85 грн., в тому числі: за січень 2014р. 14 478,20 грн., грудень 2013р. - 47 210,82 грн., січень 2013р. 10 402,98 грн., травень 2013р. 7 131,72 грн., липень 2013р. 9 484,40 грн., жовтень 2013р. 11 133,35 грн., листопад 2013р. 3 958,38 грн.;

- п.п.138.1.1, п.п.138.2, п.п.138.4 ст.138, п.п.139.1.9 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) занижено податок на прибуток за 2013р. на суму 84884,40 грн.

Висновки ДПІ у Галицькому районі м. Львова щодо порушення ТОВ «АКА ЛТД» податкового законодавства, а саме: заниження податку на прибуток та заниження податку на додану вартість ґрунтуються на актах інших податкових органів, зокрема:

- на акті ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 18.04.2014 р. №151/22-04/38326675 Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ПП «Ворк Супорт» () щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за період з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р.

- на акті ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 22.01.2014 р. №8/22-40/30538300 Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ «Cтек Компютер» () з питань взаємовідносин з ТОВ «Фінанс пан трейд» () за травень-червень 2012р., ТОВ «Іланд груп () за квітень 2012 р., ТОВ «Оріал» () за період з 01.01.2011р. по 30.09.2011р., ТОВ «Укрліспром» () за період з 01.05.2011 р. по 30.09.2011 р., ТОВ «Новогвардія юридична компанія» () за період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р., ТОВ «Совертекс» () за період з 01.10.2011р. по 31.12.2011р., ПП «Жмеринський масло сир завод» (36331788) за вересень 2011р., ТОВ «Вестлінг альянс» (38262237) за період з 01.01.2013р. по 31.03.2013р., ТОВ «Скайлайн компані» (38463614) за період з 01.04.2013р. по 31.04.2013р.

- на акті ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 27.11.2013 р. №185/22-10/30538300 Про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Стек-Компютер» (код за ) з питань взаємовідносин з ПП «Гєлан» () за червень 2012р. -лютий 2013р., ТОВ «Перітус Альянс» () за липень 2013 року, ТОВ «ТПА Україна» () за травень 2013 року та з питань подальшої реалізації товарів, отриманих від ПП «Гєлан» () за період червень 2012р.- лютий 2013р., ТОВ «Перітус Альянс» () за липень 2013 р., ТОВ «ТПА Україна» () за травень 2013 р.

У вказаних актах, податковими органами зроблено висновки, що контрагенти ТОВ «АКА ЛТД» - ПП «Ворк Супорт» та ТОВ «Стек Компютер» здійснювали господарську діяльність з метою надання податкової вигоди третім особам, а правочини, укладені між ними та їхніми контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.

На підставі вищевказаного акту перевірки Державною податковою інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області винесені податкові повідомлення-рішення від 11.08.2014 р.: №, яким збільшено грошове зобовязання за платежем податок на прибуток на загальну суму 127 326,60 грн., в т.ч.: за основним платежем 84 884,40 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 42 442,20 грн., №, яким збільшено грошове зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 155 700,00 грн., в т.ч.: за основним платежем 103 799,85 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 51 900,00 грн.).

Як слідує з матеріалів справи, між ТОВ «АКА ЛТД» (покупець) та ПП «Ворк Супорт» (постачальник) укладено договір поставки від 01.08.2013 р., згідно умов якого постачальник зобовязується поставити і передати у власність покупцю товар (компютерна техніка, оргтехніка, канцелярські вироби, комплектуючі до оргтехніки та електронного обладнання), а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору). Асортимент, кількість товару розраховану у рахунках та видаткових накладних (п.1.2 договору). Поставка товару здійснюється на умовах EXW (Інкотермс в редакції 2000 р.) (п.3.4 договору).

Реальність здійснення господарських операцій позивача з його контрагентом ТОВ «Ворк Супорт» підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме: платіжними доручення, рахунками на оплату, видатковими, податковими накладними.

Встановлено, що договір між ТОВ «АКА ЛТД» та ТОВ «Стек-Компютер» був укладений шляхом обміну листами відповідно до вимог ст.181 Господарського кодексу України, якою передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Під час перевірки, посадовій особі контролюючого органу надавалися для перевірки рахунки-фактури на придбання компютерної техніки та витратних матеріалів у ТОВ «Стек-Компютер».

Реальність здійснення господарських операцій позивача з його контрагентом ТОВ «Стек-Компютер» підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме платіжними дорученнями, рахунками на оплату, видатковими, податковими накладними, рахунками-фактурами.

Правовідносини, що виникають у зв'язку з формуванням платником податку на прибуток і податку на додану вартість валових витрат та податкового кредиту врегульовано статтями 138, 139, 198 ПК України.

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

За змістом підпункту 138.1.1 пункту 138.1 названої статті ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

За приписами пункту 138.8 ст.138 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом другим цього Кодексу.

За приписами підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК Ураїни датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193цього Кодексу. протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом наведених правових норм витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції за наслідками дослідження первинних документів дійшов правильного висновку про реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ «Ворк Супорт», ТОВ «Стек-Компютер».

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем було представлено податковому органу платіжні доручення, рахунки на оплату, видаткові та податкові накладні.

Крім того, як видно з матеріалів справи, придбані ТОВ «АКА ЛТД», згідно договору поставки від 01.08.2013 року укладеного з ПП „Ворк Супорт, та рахунків-фактур ТОВ Стек Компютер товари, у подальшому ТОВ «АКА ЛТД»реалізувало за вищими цінами наступним контрагентам: ТОВ «Квартет-Плюс», ПП «Різник», ДП «Радехівське лісомисливське господарство», ВАТ «Жидачіпвське ЦПК», ТОВ «Трептій Легіон», ПрАТ «Галичина», ДП «Рава-Руське лісове господарство», ТОВ «Магія Друку», ДП «Бродівське лісове господарство», ПП «Форвард-Прінт», ПАТ «Укртранснафта», ПАТ «Креді ОСОБА_1», ПАТ «Кредобанк», ПАТ «Львівобленерго», ТОВ «Колір Про», ТзОВ «Готель Львів», ЛНУ ім.І.Франка, ДП Державний інститут проектування міст «Містопроект», що підтверджується, видатковими накладними, податковими накладними, рахунками-фактурами, довіреностями на отримання ТМЦ, акти приймання виконаних робіт.

На момент проведення перевірки у позивача були наявні всі необхідні документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для віднесення до валових витрат та податкового кредиту сум, сплачених позивачем контрагентові. Аналіз наданих позивачем податкових накладних, інших первинних та платіжних документів свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум валових витрат та податкового кредиту по операціям з ТОВ «Ворк Супорт», ТОВ «Стек-Компютер».

Крім того, орган державної податкової служби не наділений правом самостійно визначати сумнівність чи фіктивність правовідносин, їм надано право подавати до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами (ст.10 Закону України «Про державну податкову службу України»). Відповідач не звертався до суду з позовом про визнання вищезазначених договорів недійсними.

Жодних доказів, які б свідчили про притягнення посадових осіб сторін до кримінальної відповідальності за протиправні дії, пов'язані з нікчемністю правочину між сторонами відповідачем суду першої та апеляційної інстанції не надано. Не надано рішень судів про визнання укладених договорів недійсними.

Що стосується тверджень апелянта про відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, суд апеляційної інстанції зазначає, що транспортування товарно-матеріальних цінностей здійснювалося позивачем самостійно автомобілем ЗАЗ модель 110558, держ номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «АКА-ЛТД», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Разом з тим, слід зазначити, що правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Відсутність товарно-транспортних накладних, за якими до позивача надходив товар не може бути основою для прийняття податковим органом рішення про заниження податку на прибуток та заниження податку на додану вартість платником податку, оскільки, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної, а Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, на які посилається податковий орган, не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку витрат та податкового кредиту

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання відповідача на акти ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 18.04.2014 р. №151/22-04/38326675 «Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ПП «Ворк Супорт» () щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за період з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р.», ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 22.01.2014 р. №8/22-40/30538300 Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ «Cтек Компютер» () з питань взаємовідносин з ТОВ Фінанс пан трейд» () за травень-червень 2012р., ТОВ «Іланд групп» () за квітень 2012р., ТОВ «Оріал» () за період з 01.01.2011р. по 30.09.2011р., ТОВ «Укрліспром» () за період з 01.05.2011р. по 30.09.2011р., ТОВ «Новогвардія юридична компанія» () за період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р., ТОВ «Совертекс» () за період з 01.10.2011р. по 31.12.2011р., ПП «Жмеринський масло сир завод» (36331788) за вересень 2011р., ТОВ «Вестлінг альянс» (38262237) за період з 01.01.2013р. по 31.03.2013р., ТОВ «Скайлайн компан» (38463614) за період з 01.04.2013р. по 31.04.2013р.», ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 27.11.2013 р. №185/22-10/30538300 Про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Стек-Компютер» (код за ) з питань взаємовідносин з ПП «Гєлан () за червень 2012р.-лютий 2013р., ТОВ «Перітус Альянс» () за липень 2013 року, ТОВ «ТПА Україна» () за травень 2013 року та з питань подальшої реалізації товарів, отриманих від ПП «Гєлан» () за період червень 2012р.-лютий 2013р., ТОВ «Перітус Альянс» () за липень 2013 р., ТОВ «ТПА Україна» () за травень 2013 р.» з огляду на наступне.

Нормами чинного законодавства України не передбачено можливість посилання податкового органу в ході проведення перевірки суб'єкта господарювання на акти перевірок інших суб'єктів господарювання; при складанні акту перевірки одного платника податків приймати за основу акт перевірки іншого платника податків, як підставу для висновку про наявність порушень з боку першого.

Пунктом 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України, визначено, що зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно Додатку 3 до Методичних рекомендацій, який містить форми Акту про неможливість проведення зустрічної звірки, не передбачено можливості органам ДПІ встановлювати юридичні факти щодо господарської діяльності платника податків та визнавати правочини недійсними (нікчемними).

Суд апеляційної інстанції вважає, що наведені відповідачем у апеляційній скарзі доводи не є такими, що спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо протиправності оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене, на думку апеляційного суду, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року у справі №813/6430/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АКА ЛТД» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.П. Сеник

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 08.12.2015 року.