Справа № 15115/11/2070  
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2012-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 січня 2012 р. № 2-а- 15115/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко О.В. при секретарі судового засідання Кузьменко Ю.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічно акціонерного товариства "Автрамат"
до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові
про визнання податкових повідомлень-рішень недійсними ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічно акціонерне товариство "Автрамат", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просить суд визнати:

- недійсним податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові № від 28 жовтня 2011 року форми "В4" про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ за липень 2011 року у розмірі 62.740 грн. відносно ПАТ "Автрамат";

- недійсним податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові № від 22.11.2011 року форми «В1» про зменшення сум бюджетного відшкодування з ПДВ за серпень 2011 року у розмірі 62.740 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 31.370 грн. відносно ПАТ "Автрамат".

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення рішення СДПІ по роботі з ВПП в м. Харкові ґрунтуються на помилкових судженнях податкової інспекції, що викладені в акті № 2081/40-028/00236027 від 19.10.2011 року та в акті №2198/40-028/00236027 від 18.11.2011 року, а відтак, суперечать ч.3 ст.2 КАС України. За відсутності визначених законом підстав вказані рішення покладають на платника податків додатковий обовязок по оплаті грошового зобовязання на користь Державного бюджету України. В порушення п.п. 4 та 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПАУ від 22.12.2010 року № 984, акти перевірок не містять систематизованого викладу виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового законодавства, допущених саме ПАТ Автрамат, а факти виявлених порушень у вищезазначених Актах перевірок не викладені чітко, обєктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, як того вимагає Порядок № 984. Позивач стверджує, що питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Відповідач - Спеціалізована державна податкова інспекція з великими платниками податків в місті Харкові, з поданим позовом не погодився.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що за наслідками документальних виїзних позапланових перевірок, оформлених актами від 19.10.2011 року, №2198/40-028/00236027 та від 18.11.2011 року № 2198/40-028/00236027 підприємства ПАТ "Автрамат", встановлено порушення вказаним підприємством п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу, а саме: підприємством завищено суму податкового кредиту за липень та за серпень 2011 року по взаємовідносинам з ТОВ Металл Ресурс, ТОВ Оттімота ТОВ Імпульс плюс 2010. Відповідач наполягає, що виявлені під час проведення перевірок порушення позивачем діючого законодавства, зафіксовані в актах належним чином, порушенням надана відповідна правова оцінка, у звязку з чим відповідач вважає, що позовні вимоги за своїм характером є необґрунтованими та безпідставними як нормативно так і документально.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи і вимоги заперечень проти позову, просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів:

Судом встановлено, що позивач Публічне акціонерне товариство "Автрамат", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України з ідентифікаційним кодом - 00236027, знаходиться на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) у Спеціалізованій державній податковій інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Харкові (а.с. 6-7).

З 20.09.2011 року по 19.10.2011 року відповідачем на підставі пп. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідно до пп. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу проведено позапланову виїзну документальну перевірку Публічного акціонерного товариства Автрамат() з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2011 року у розмірі 3.113.821,0 грн., заявленої до відшкодування на розрахунковий рахунок, від'ємного значення з податку на додану вартість за липень 2011р. у розмірі 2.093.511,0 грн., від'ємного значення з податку на додану вартість по уточнюючому розрахунку з ПДВ за грудень 2010р. у розмірі 1.278.593,0 грн. відповідно до затвердженого плану перевірки.

Результати перевірки оформлені актом від 19.10.2011 року № 2081/40-028/00236027 (а.с. 12-27).

28.10.2011 року з посиланням на вказаний акт перевірки СДПІ по роботі з ВПП в м. Харкові винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким визначено суму завищення відємного значення ПДВ за липень 2011 року у розмірі 62.740 грн. (а.с. 28).

Згідно з висновками згаданого акту перевірки, в діяльності Публічно акціонерного товариства "Автрамат" податковим органом виявлено порушення п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, а саме: підприємством завищено суму податкового кредиту за липень 2011 року по взаємовідносинам з ТОВ Металл-Ресурс(код 36833386, Алчевська ОДПІ), ТОВ Оттімо(35247423, ДПІ у Фрунзенському районі Харкова). В результаті перевірки зменшено суму від'ємного значення різниці між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом у розмірі 62.740,36 грн. (становить 2.030.771, 0 грн.) Бюджетне відшкодування ПДВ по декларації за липень 2011 року зменшено на 15.583,0 грн. (становить 3.098.238,0 грн.).

З 21.10.2011 року по 18.11.2011 року відповідачем на підставі пп. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідно до пп. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу проведено позапланову виїзну документальну перевірку Публічного акціонерного товариства Автрамат() з питань законності та достовірності декларування від'ємного значення з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за серпень 2011 року, від'ємного значення з податку на додану вартість по уточнюючому розрахунку з ПДВ за жовтень 2010 року та суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку по декларації з ПДВ за серпень 2011 року.

Результати перевірки оформлені актом від 19.10.2011 року № 2198/40-028/00236027, від 18.11.2011 року (а.с.111-131).

22.11.2011 року з посиланням на вказаний акт перевірки СДПІ по роботі з ВПП в м. Харкові винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким визначено суму завищення відємного значення ПДВ за серпень 2011 року у розмірі 62.740 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 31.370 грн. (а.с. 69).

Згідно з висновками даного акту перевірки, в діяльності Публічно акціонерного товариства "Автрамат" податковим органом виявлено порушення п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, а саме: підприємством завищено суму податкового кредиту за серпень 2011 року по взаємовідносинам з ТОВ Металл-Ресурс(код 36833386, Алчевська ОДПІ), ТОВ Оттімо(35247423, ДПІ у Фрунзенському районі Харкова). В результаті перевірки зменшено суму від'ємного значення різниці між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом у розмірі 35.263,05 грн. (становить 1.234.845, 0 грн.) Бюджетне відшкодування ПДВ по декларації за серпень 2011 року зменшено на 62.740,0 грн. (становить 2.100.016,0 грн.).

Перевіряючи обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу спірних правових акту індивідуальної дії, а також суджень субєкта владних повноважень, викладених в актах перевірок від 19.10.2011 року, №2198/40-028/00236027 та від 18.11.2011 року № 2198/40-028/00236027 на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне:

За матеріалами справи судом встановлено, представником відповідача в ході розгляду справи визнано, що єдиним мотивом, на підставі якого субєкт владних повноважень дійшов такого судження, є виключно дані АІС Автоматизоване співставлення податкових зобовязань і податкового кредиту з ПДВ в розрізі контрагентів, згідно якої контрагент позивача ТОВ "Метал-Ресурс" має стан 10 (запит на встановлення місцезнаходження), а ТОВ "Оттімо" має стан 9 (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням).

Як вбачається з наявних у справі документів, у перевіряємому періоді позивач мав взаємовідносини з ТОВ Металл-Ресурс (, м. Брянка Луганська область) та ТОВ Оттімо (, м. Харків).

Між ТОВ Металл-Ресурс(в якості постачальника) та ПАТ "Автрамат" (в якості покупця) було укладено письмові правочини у формі договорів поставки № 10100076 від 15.02.2010 року (а.с. 37-38), № 11100124 від 06.04.2011 року (а.с. 40-41), предметом яких є поставка нікелю, чорних та кольорових металів, згідно специфікай до договору.

Реальність укладених договорів підтверджується наступними первинними документами, а саме: податковими накладними: № 280 від 13.07.2011 року на суму 46.080,00 грн. (а.с. 42); №284 від 14.07.2011 року на суму 126.180,00 грн. (а.с.43); №302 від 29.07.2011 року на суму 74.774,16 грн. (а.с. 44); видатковою накладною № РН -0000248 від 06.07.2011 року, рахунком фактурою № СФ-0000280 від 06.07.2011 року, приймальним актом №161 від 06.07.2011 року, накладна на відпуск матеріалів №2513 від 06.07.2011 року (а.с. 82-85); видатковою накладною №РН-0000256 від 13.07.2011 року, рахунком фактурою № СФ-0000289 від 13.07.2011 року, приймальним актом №169 від 13.07.2011 року, накладна на відпуск матеріалів №2626 від 13.07.2011 року (а.с. 86-89); видатковою накладною №РН-0000260 від 14.07.2011 року, рахунком фактурою № СФ-0000292 від 14.07.2011 року, приймальним актом №172 від 14.07.2011 року, накладною на відпуск матеріалів №2692 від 14.07.2011 року (а.с. 90-93); видатковою накладною №РН-0000275 від 29.07.2011 року, рахунком фактурою № СФ-0000307 від 29.07.2011 року, приймальним актом №185 від 29.07.2011 року, накладною на відпуск матеріалів №2795 від 29.07.2011 року (а.с. 94-97).

Між Зміївським машинобудівним заводом (надалі - ЗМЗ) та філією ПАТ "Автрамат" (в якості замовника) та ТОВ "Оттімо" (в якості виконавця) було укладено письмові правочини у формі договорів підряду № 05-138/0411 від 12.04.2011 року (а.с. 48), №05-199/0611 від 16.06.2011 року (а.с. 54), предметом яких є виготовлення з матеріалу Замовника і поставка виробів згідно специфікацій (стойки, ролики).

Реальність здійснення вищезазначених договорів підтверджується: податковою накладною №4 від 01.07.2011 року на суму 12.084,00, платіжним дорученням №1313 на суму 12.084,00 грн, актом виконаних робіт від 12.04.2011 року (а.с. 50-52), податковою накладною №127 від 19.07.2011 року, платіжним дорученням №1282 від 19.07.2011 року на суму 6.739,20 грн., актом виконаних робіт від 16.06.2011 року.

Витребувані судом на виконання вимог ст.11 КАС України та приєднані до справи документи засвідчують що вартість придбаного товару була повністю оплачена шляхом безготівкових розрахунків, про підтверджується платіжними дорученнями: №1765 від 02.08.2011 року (а.с. 102), №1913 від 11.08.2011 року (а.с. 103), №2060 від 06.09.2011 року (а.с. 104), №2193 від 14.09.2011 року (а.с. 105), №2449 від 03.10.2011 року (а.с. 106), що означає втрату позивачем права власності на ці кошти.

Доказів повернення цих коштів до позивача, наявності у позивача та його контрагента спільного інтересу щодо їх отримання позивачем (що могло б мати місце в разі повязаності цих осіб), до матеріалів справи субєктом владних повноважень до матеріалів справи не подано. За правилами Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україніоперація по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобовязань такого платника.

Отже, приєднані до справи документи про оплату товару визнаються судом належними та допустимими доказами реальності вчинених між позивачем та його контрагентами господарських операцій.

Факт перевезення товару, тобто реальність господарської операції за ознакою наявності фізичного переміщення товару, підтверджується витребуваними судом та приєднаними до справи товарно-транспортними накладними від 06.07.2011 року, від 14.07.2011 року; від 29.07.2011 року, від 13.07.2011 року (а.с. 98-101).

Досліджуючи питання руху активів у спірних правовідносинах, суд виходить з того, що позивачем надані достатні докази стосовно транспортування товару, а також докази оприбуткування та складського обліку придбаних товарів.

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд відмічає, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими субєктами права.

За таких обставин, суд доходить висновку, що оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

У ході розгляду справи відповідачем за правилами ч.2 ст.71 КАС України не спростовано достовірності відомостей цих первинних документів.

У ході розгляду справи судом встановлено, що жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами спірних правочинів, до правового статусу сторін цих договорів як платників ПДВ, відповідності спірних правочинів вимогам закону, належності складання первинних документів за спірними правочинами СДПІ ані при проведенні перевірки, ані в ході судового розгляду не має.

Судом також достеменно встановлено, що мотиви фізичної відсутності товару у спірних правовідносинах, невикористання товару в господарській діяльності позивача, вартісних показників придбаного товару, способу, порядку та стану розрахунків не були покладені субєктом владних повноважень в основу спірних рішень.

Розглянувши матеріали справи, суд відмічає, що викладені в актах перевірок № 2081/40-028/00236027 від 19.10.2011 року та №2198/40-028/00236027 від 18.11.2011 року судження податкового органу про вчинення платником податків порушення закону ґрунтується лише на мотивах порушення порядку заповнення податкових накладних контрагентами позивача, яке полягає в тому, що згідно даних АІС Автоматизоване співставлення податкових зобовязань і податкового кредиту з ПДВ в розрізі контрагентів, контрагент позивача ТОВ "Метал-Ресурс" має стан 10 (запит на встановлення місцезнаходження), а ТОВ "Оттімо" має стан 9 (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням).

Згідно ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність має індивідуальний характер. Отже, ТОВ "Метал-Ресурс", ТОВ "Оттімо" та ПАТ «Автрамат» є окремими платниками податків, внаслідок чого несуть окрему юридичну відповідальність за вчинення порушень щодо повноти та достовірності справляння ПДВ.

Суд також відмічає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач та його контрагенти є окремими субєктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом Податкового кодексу України позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка (слід розуміти відповідальність) відповідно до ст.61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення субєкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Також, відповідно до п. 200.3 ст.200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

В свою чергу, у відповідності до п. 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, суд робить висновок, що викладені в актах перевірок № 2081/40-028/00236027 від 19.10.2011 року та №2198/40-028/00236027 від 18.11.2011 року судження відповідача про порушення ПАТ "Автрамат" п.198.1 та п.198.6 ст.198, пп.200.4, ст.200 Податкового кодексу України є помилковим, оскільки базуються лише на припущеннях, що суперечить вимогам ч.3 ст.2 КАС України, акт перевірки не містить належних та допустимих доказів вчинення платником податків порушення Податкового кодексу України при справлянні ПДВ.

З огляду на положення ст.71 КАС України та беручи до уваги приписи п. 4.1 ст.4 Податкового кодексу України, якими встановлена презумпція правомірності рішень платника податків, суд доходить висновку, що поданих суб'єктом владних повноважень доказів є недостатньо для висновку про правомірність спірного податкового повідомлення - рішення, а витребування судом додаткових доказів (з приводу обставин не досліджених податковим органом при проведенні перевірки, не відображених в акті перевірки та не покладених в основу спірного рішення на момент його винесення) матиме наслідком підміну мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічно акціонерного товариства "Автрамат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові про визнання податкових повідомлень-рішень недійсними - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові № від 28.10.2011 року та № від 22.11.2011 року.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 16 січня 2011 року.

Суддя О.В. Панченко