Справа № 808/1176/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2015 рокусправа № 808/1176/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

при секретарі: Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року у справі № 808/1176/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, третя особа Новотроїцька сільська рада Бердянського району Запорізької області, про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобовязати Бердянську районну державну адміністрацію та Головне управління Держземагенства у Запорізькій області виділити йому земельну ділянку в натурі (на місцевості) із земель комунальної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», розташованого на території Новотроїцької сільської ради, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 24.01.2014 року, реєстраційний номер 2983.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Суд зобовязав Головне управління Держземагенства у Запорізькій області виділити ОСОБА_1 земельну ділянку в натурі (на місцевості) із земель комунальної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», розташованого на території Новотроїцької сільської ради, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 24.01.2014 року, реєстраційний номер 2983. У задоволені позову, предявленого до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держземагенства у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні позову у повному обсязі. На думку апелянта, суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Так, відповідно до статті 3 цього Закону підставою для виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) власника земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Крім того, до повноважень органів Держземагентства частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України віднесена передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної, а не комунальної власності. Суд також не повно встановив обставини у справі і не зясував, чи створений резервний фонд земель, як це передбачено статтею 25 Земельного кодексу України, з метою подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Від Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області до апеляційного суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу (вих. № о-37/1260 від 19.10.2015 року), в яких зазначено, що з 01.01.2013 року повноваження з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у користування або у власність, у тому числі, на території Бердянського району перейшли до органів Держземагенства. Відтак, саме Головне управління Держземагенства у Запорізькій області зобовязане виділити земельну ділянку в натурі (на місцевості) позивачу, який має право на отримання земельної ділянки (паю) на підставі судового рішення. Крім того, у статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що вразі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на іншій території. У звязку з тим, що на території Новотроїцької сільської ради Бердянського району Запорізької області відсутні вільні земельні ділянки, позивачу може бути виділена земельна ділянка із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення. Суд першої інстанції в оскарженій постанові допустив описку, вказавши на необхідність виділення позивачу земельної ділянки із земель комунальної власності, проте така помилка не впливає на правильність прийнятого рішення.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новотроїцька сільська рада Бердянського району Запорізької області, належним чином повідомлені про день, місце і час судового засідання, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень від 28 жовтня 2015 року, до суду не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Бердянська районна державна адміністрація Запорізької області просила розглядати апеляційну скаргу без участі її уповноваженого представника.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог, дійшла висновку про наявність підстав для його скасування.

Як встановлено судом першої інстанції, 25.12.2002 року рішенням Бердянського районного суду Запорізької області у справі № 2-1268/2002, яке набрало законної сили 26.01.2003 року, поновлено за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в КСП «Прогрес» Бердянського району у розмірі 8,349 умовних кадастрових одиниць; визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в КСП «Прогрес» Бердянського району в порядку спадкування за законом, у розмірі 2/3 та 1/3 частин відповідно, з виділенням земельної частки в натурі; зобовязано Бердянську райдержадміністрацію видати на імя ОСОБА_2 сертифікат на право на 2/3 частин земельної частки (паю) в КСП «Прогрес», на імя ОСОБА_1 сертифікат на право на 1/3 частину земельної частки (паю) в КСП «Прогрес» Бердянського району. На підставі рішення суду, 23.01.2014 ОСОБА_1 видано сертифікат РН № 210935 на право на земельну часку (пай) як члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Прогрес», яким засвідчено, що позивачу належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес» розміром 2,783 в умовних кадастрових одиницях без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів вважає, що такий висновок ґрунтується на помилковому застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Порядок організації робіт, правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) встановлюються Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2004 року N 122 "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)". Цими нормативно-правомими актами визначено, що земельною часткою (паєм) є умовна частка сільськогосподарських угідь (яка не має чітко визначених меж та розміру у фізичних гектарах), переданих у колективну власність юридичним особам, розмір якої визначався як середній по господарству в умовних кадастрових гектарах. Згідно із статтею другою Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Сертифікати на право на земельну частку (пай) вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Отже, позов про зобовязання відповідачів виділити земельну ділянку в натурі (на місцевості) спрямований на реалізацію позивачем права власника земельної частки (паю) на отримання земельної ділянки в натурі ( на місцевості).

Верховний Суд України у постанові від 24 лютого 2015 року у справі № 21-34а15 вказав на те, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного процесуального законодавства України відповідним місцевим загальним судом з урахуванням правил територіальної підсудності.

За приписами частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтею157 цього Кодексу. Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 195,196,198,203,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року у справі № 808/1176/15 скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, третя особа Новотроїцька сільська рада Бердянського району Запорізької області, про зобовязання вчинити дії закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко