Справа № 814/2651/15
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

02 грудня 2015 року справа № 814/2651/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. при секретарі судового засідання Науменко О.Г. розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1,54055

доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2, пр. Гагаріна, 12-А(пр. Шевченка,8-А,65058),Одеса,65039 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, б-р Т.Шевченка, 33-Б, м. Київ 32,01032 ,

провизнання протиправною бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» (далі також відповідач, уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - фонд), про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Імексбанк» за договором банківського рахунку фізичної особи від 16.01.2015 р. № за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та щодо зобовязання подати інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати позивачу кошти у розмірі 200000 грн. за його вкладом банківського рахунку фізичної особи від 16.01.2015 р. №.

Відповідачі позов не визнали, в запереченнях на позов зазначили, що договір банківського рахунку від 16.01.2015 р., укладений між позивачем та банком, та правочин по зарахуванню коштів на його виконання 16.01.2015 р. є недійсним в силу ч.1 ст.215 ЦК України та має ознаки нікчемності відповідно до ст.38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказаний договір № від 16.01.2015 р. є удаваним правочином, оскільки її вчинення приховує інший правочин, яким є дія ОСОБА_3 щодо дроблення належних йому коштів, які знаходились в ПАТ «Імексбанк».

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного.

16.01.2015 р. між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_1 укладений договір банківського рахунку (в національній валюті).

Відповідно до виписки з рахунку №2620.8.657756.002 на рахунок ОСОБА_1 був здійснений переказ в сумі 200000 грн..

Постановою Правління Національного банку України від 26.01.2015 р. №50 ПАТ «Імексбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

В звязку з чим виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 р. прийнято рішення №16 про запровадження тимчасової адміністрації строком з 27.01.2015 р. по 26.04.2015 р. та призначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Імексбанк» ОСОБА_2

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 04.06.2015 р. Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «Імексбанк» за договорами, строк дії яких закінчився до 27.01.2015 р. включно, та за договорами банківського рахунку, і для отримання коштів вкладники з 04 червня 2015 року по 15 липня 2015 року включно можуть звертатися до установ банку-агента Фонду - ПАТ "Альфа-Банк". Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Рішенням від 23.04.2015 р. №84 дію тимчасової адміністрації у ПАТ «Імексбанк» продовжено до 27.05.2015 р.

27.05.2015 р. рішенням №105 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Імексбанк» з відшкодуванням з боку Фонду вкладів фізичних осіб.

08.06.2015 р. та 12.06.2015 р. позивач письмово звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Імексбанк» про включення його до реєстру вкладників.

Уповноважена особа листом від 03.06.2015 р. №311 повідомила позивача, що договір банківського рахунку від 16.01.2015 р. № та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, за попередніми висновками містять ознаки нікчемності та підпадають під критерії нікчемності, передбачені п.7 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 228 Цивільного кодексу України.

08.04.2015 р. уповноважена особа Фонду звернулась до ГУМВС України в Одеській області та 10.04.2015 р. до Головного управління контр розвідувального захисту економіки держави Служби безпеки України із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно із статтею 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа, як то зазначено в частині 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

За змістом частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції на момент виникнення правовідносин), правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність" ; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, якою визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Отже, уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним, а кореспондується обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися на встановлених обставинах, які за визначенням у законі тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема, визнання нікчемною угоди. У даному випадку у зв'язку із протилежним твердженням вкладника про дійсність угоди внаслідок внесення вкладу цей висновок не є таким, що відповідає закону.

Відповідно до наданого суду заперечення до позову, підставою для визнання договору, укладеного позивачем та банком нікчемним уповноваженою особою Фонду зазначено п.3,7 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме, на думку комісії банку, операції ОСОБА_3 щодо перерахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 вчинені з наданням окремим кредиторам клієнтам банку нічим не обумовленої переваги, порівняно від інших кредиторів з аналогічними вимогами. Але з яких саме підстав уповноважена особа визнала договір, укладений між позивачем та банком нікчемним, не зазначено. Статтею 38 вищезазначеного Закону передбачено визнання договору нікчемним в разі, коли банк взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним, банк здійснив відчуження майна, або банк оплатив кредитору в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна.

Жодна з цих підстав не має відношення до договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Імексбанк».

Відповідач в своїх поясненнях зазначає інші підстави для визнання договору позивача з Банком нікчемним, а саме, що за результатами договору позивача та банку збільшилась гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, оскільки право на відшкодування коштів отримав позивач, хоча ОСОБА_3 не володів би таким правом, у випадку, якби правочин по перерахуванню коштів не був вчиненим, але таких підстав для визнання договорів нікчемними ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб(станом на день виникнення спірних правовідносин) не передбачено. Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, що діяла на час правовідносин, що є предметом судового дослідження) взагалі не передбачалось визнання нікчемними правочинів по операціям з перерахування коштів на інші рахунки фізичних осіб в національній валюті.

Крім того, згідно зі ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунках, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Договір банківського рахунку не передбачає жодних пільг (переваг) для позивача, які б не були передбачені законодавством чи внутрішніми документами банку. Це є шаблонний масовий договір банка з клієнтом. Право на отримання відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів, передбачене ст.26 Закону для всіх вкладників банків фізичних осіб, а тому неможливо стверджувати, що це є пільгою (перевагою), наданою окремому кредитору.

За таких обставин, суд не вбачає підстав нікчемності правочину з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону.

До того ж, ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"зобовязує уповноважену особу Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку сформувати два переліки: 1) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст.26 цього Закону. В випадку, що є предметом судового дослідження уповноваженою особою Фонду, позивача не було включено до жодного з цих переліків.

Таким чином, законодавчі акти, що регулюють правовідносини, які є предметом судового дослідження, вказують на те, що фізичні особи не можуть бути позбавленими права вільного та безперешкодного володіння, користування та розпорядження своєю власністю і, як наслідок, мали право вчинити вищевказані дії.

Отже, укладення позивачем договору банківського рахунку та перерахування на нього коштів з іншою особою у межах одного банку не суперечить як приписам ЦК України так і ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». А твердження відповідачів про порушення позивачем п.7 ч.3 ст.38 цього Закону взагалі засновано на припущеннях. Зокрема, ст.38 цього Закону регламентує заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку, але грошові вклади ОСОБА_3 та позивача не є активом або майном банку.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачами не доведено наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а уповноважена особа неправомірно віднесла договір, укладений між позивачем та банком до нікчемних.

Таким чином, уповноважена особа неправомірно віднесла договір, укладений між позивачем та банком, до нікчемних.

Що стосується вимоги позивача про зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати ОСОБА_1 кошти у розмірі 200000 грн. за його вкладом за договором банківського рахунку фізичної особи від 16.01.2015 р. №, то вона не підлягає задоволення, оскільки є передчасною та суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно якого Фонд здійснює виплату гарантованої суми відшкодування вкладникам лише у разі наявності їх у затвердженому Фондом Загальному реєстрі вкладників, а тому зобовязати Фонд здійснити вказану виплату позивачу без наявності інформації про нього в Загальному реєстрі вкладників є прямим втручанням в дискреційні повноваження Фонду.

Вищенаведене в сукупності є підставою для часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 159-163, 167, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ІМЕКСБАНК" щодо не включення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ІМЕКСБАНК" за договором банківського рахунку фізичної особи від 16.01.2015 року № за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ІМЕКСБАНК" включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 200 000,00 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за договором банківського рахунку фізичної особи від 16.01.2015 року №, укладеним ОСОБА_1 з ПАТ "ІМЕКСБАНК", як вкладнику, який має право на відшкодування коштів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І. В. Желєзний