Справа № 815/1192/15
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1192/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Андрухіва В.В.

при секретарі Гацанюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог від 22 травня 2015 року, просив: визнати протиправним та скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області №75 від 13 січня 2015 року в частині звільнення слідчого СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ; визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУМВС України в Одеській області №48 о/с від 23.01.2015 року в частині звільнення слідчого СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 з посади; поновити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді слідчого СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області; стягнути з Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення з 27.01.2015 року за весь час вимушеного прогулу. Позивач просив допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення його на посаді.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що з 2008 року він проходив службу в органах внутрішніх справ, з 10.07.2013 року - на посаді слідчого СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області. Наказом начальника ГУМВС України в Одеській області № 48о/с від 23 січня 2015 року позивач був звільнений у запас Збройних Сил за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України - за дискредитацію звання. Підставою для видання наказу № 48о/с від 23 січня 2015 року став наказ ГУ МВС України в Одеській області № 75 від 13.01.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області» за грубі порушення вимог ст.ст. 2, 5, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п. 2 ст. 10 Закону України «Про міліцію», п. 1.1 розділу II, п. 2.1, 2.2 розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених Наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, присяги працівника органів внутрішніх справ України та посадових інструкцій, що виразилось у безпідставному самоусуненні від виконання службових обов'язків, неповідомленні про це керівництву районного відділу, вживанні при виконанні службових обов'язків алкогольних напоїв у форменому одязі, що дискредитує звання працівника міліції та органи внутрішніх справ України. Позивач зазначає, що підставою для видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності став висновок від 12.01.2015 року, складений за наслідками службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками Біляївського РВ, яким встановлено, що 09.01.2015 року під час проведення профілактичних заходів з відвідування помешкань громадян на території Нерубайської сільської ради Біляївського району було виявлено факт порушення службової дисципліни працівниками Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області, зокрема, слідчим СВ Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1, а саме: після проведення відпрацювання на території Нерубайської сільської ради Біляївського району позивач для надання звіту про проведену роботу прибув до кабінету т.в.о. начальника Усатівського ВМ Біляївського РВ майора міліції ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння. За даними висновку стан алкогольного сп'яніння зазначеного працівника міліції було встановлено за, начебто, явними ознаками такого сп'яніння, що в подальшому було підтверджено результатами медичного огляду та висновком лікаря Біляївської ЦРЛ. Як стверджує позивач, поза увагою службового розслідування залишились обставини, які мають суттєве значення для складення об'єктивного висновку щодо можливості кваліфікації дій зазначеного працівника міліції як грубого порушення вимог ст.2, 5, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, розділу II п. 2.2 розділу IV п 1.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України та застосування до нього п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, як підстави для звільнення з органів внутрішніх справ України. Позивач зазначив, що висновок за наслідками службового розслідування не містить даних стосовно того, що 09 січня 2015 року був вихідним днем згідно розпорядження КМ України від 12.11.2014 року № 1084-р «Про перенесення робочих днів у 2015 році». Вказане розпорядження було доведено до відома начальників структурних підрозділів ГУМВС України в Одеській області листом начальника ГУМВС в Одеській області генерал-майора міліції ОСОБА_3 № 9/6910 від 08.12.2014 року. При цьому п'ятниця 09 січня 2015 року був останнім робочим днем тижня, який навіть за умови робочого дня є скороченим робочим днем. Таким чином, всупереч вимогам наведених актів, слідчого СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_1 задіяли в профілактичній операції «Візит». Крім того, залучення слідчих до проведення профілактичних заходів по відпрацюванню території суперечить діючому законодавству, зокрема, наказу МВС України № 686 від 09.08.2012 року. Вказаним наказом затверджено Типове положення про слідчий відділ міського районного, лінійного управління (відділу) головного управління, управління МВС України в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, згідно якого на слідчий відділ не може бути покладено виконання функцій, не передбачених кримінально-процесуальним законодавством інакше ніж за прямим наказом начальника ГСУ МВС України або начальника слідчого управління ГУМВС (УМВС), та Інструкцію з організації діяльності органів досудового розслідування МВС України, згідно якої забороняється залучати слідчих до виконання функцій, не пов'язаних з розслідуванням кримінальних правопорушень. Також позивач вказує, що висновок не містить інформації щодо того, за яких погодних умов відбувалось відпрацювання території старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1, що є істотною обставиною для об'єктивної оцінки його дій, оскільки тривале перебування працівника міліції в ході непритаманної для слідчих діяльності, а саме: профілактичного відпрацювання території, на дев'ятиградусному морозі склали передумови для можливого вживання алкоголю в терапевтичних цілях. При цьому жодних даних про вживання алкоголю саме під час проведення профілактичних заходів з відвідування помешкань громадян на території Нерубайської сільської ради Біляївського району висновок не містить, як не містить і жодних даних про самоусунення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 від виконання службових обов'язків. Проте, з матеріалів службового розслідування випливає, що він вжив алкогольні напої в малій дозі вже після закінчення відпрацювання території, тобто після завершення виконання службового завдання та з метою відновлення після тривалого перебування на холоді та профілактики можливого за таких умов захворювання. Крім того, позивач критично ставиться до даних, наявних у висновку щодо результатів медичного огляду працівника міліції, який був проведений лікарем Біляївської ЦРЛ за допомогою газоаналізатору «Alcotest», оскільки даний прилад вимірює вміст алкоголю у видихуваному повітрі, але вміст алкоголю у видихуваному повітрі і у крові може відрізнятися у різних людей, а також не враховує вміст ендогенного (природного) алкоголю, який може значно перевищувати умовні норми. Позивач вважає, що, сам по собі факт вживання особою алкоголю не означає перебування особи в стані алкогольного сп'яніння. Наявність стану алкогольного сп'яніння особи має бути підтверджена лабораторними дослідженнями із встановленням діагнозу «психічні та поведінкові розлади, гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю», а висновок лікаря ЦРЛ щодо результатів огляду працівника міліції ОСОБА_1 не може вважатись належним доказом перебування останнього в стані алкогольного спяніння. Позивач зазначає, що згідно ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Проте, вищевказані обставини враховані відповідачем не були. Таким чином, позивач вважає вказані накази незаконними та такими, що підлягають скасуванню із поновленням позивача на посаді слідчого СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області та виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю та просив задовольнити з наведених вище підстав.

Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області у судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення, згідно яких 09.01.2015 року під час проведення профілактичних заходів з відвідування помешкань громадян на території Нерубайської сільської ради Біляївського району було виявлено факт порушення службової дисципліни працівниками Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області. В ході службового розслідування встановлено, що 29.12.2014 року, на підставі доручення МВС України від 08.04.2013 року № 5846/Рт, керівництвом Головного управління було підписано наказ № 4286 щодо проведення на території Одеської області профілактичної операції «Візит», який був розісланий по територіальним органам та підрозділам області для виконання. Вказаний наказ надійшов до Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС (вх. № 300), де на підставі цього документу було підготовлено доручення райвідділу від 08.01.2015 року № 2 щодо проведення вказаних профілактичних заходів на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області. Згідно плану, затвердженого керівництвом районного відділу, з 08.00 год. до 18.00 год. 09.01.2015 року на відпрацювання вказаної території був задіяний підлеглий особовий склад. 09.01.2015 року о 08.00 годині в приміщенні Усатівського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області був здійсненний збір особового складу для відпрацювання території с. Нерубайське Біляївського району. Головою штабу по відпрацюванню призначено заступника начальника начальника МГБ Біляївського РВ підполковника міліції ОСОБА_4 Під час проведення інструктажу були сформовані відповідні групи працівників міліції з наданням конкретних маршрутів по с. Нерубайське. О 14.00 годині відповідальним за відпрацюванням ОСОБА_4 було оголошено збір задіяного особового складу з наданням матеріалів перевірок та узагальненим рапортом про проведену роботу по відпрацюванню. Приблизно о 15.40 год. до кабінету т.в.о. начальника Усатівського ВМ Біляївського РВ майора міліції ОСОБА_2 прибули старший лейтенант міліції ОСОБА_1 разом з іншими працівниками СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області. Як зазначає відповідач, працівники СВ Біляївського РВ, у тому числі й позивач, у порушення вимог статей 2, 5, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пункту 2 ст.10 Закону України «Про міліцію», пункту 1.1. розділу II, пункту 2.1, 2.2 розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, Присяги працівника органів внутрішніх справ України та посадових інструкцій, - самоусунулися від виконання службових обов'язків, про що керівництву не доповіли, знаходились у форменому одязі з явними ознаками алкогольного сп'яніння, які виражалися у різкому запаху алкоголю, порушенні координації рухів, мови, різкій зміні забарвлення шкірного покрову, поведінці. З метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, запрошеним до районного відділу лікарем Біляївської ЦРЛ ОСОБА_5 проведено медичний огляд працівників та складено відповідні висновки. Згідно результатів тесту у всіх працівників виявлено стан алкогольного сп'яніння: у ОСОБА_6 - Alcotest 00685 - 1,58%; у ОСОБА_7 - Alcotest 00687 - 1,48%; у ОСОБА_1 - Alcotest 00683 - 1,6%; у ОСОБА_8 - Alcotest 00684 - 1,05%. Таким чином, ОСОБА_1, знаходився в середньому ступені сп'яніння (1,5 2,0 проміле). Представник відповідача також зазначив, що позивач вживав алкогольні напої та перебував у стані алкогольного сп'яніння у форменому одязі, що вочевидь дискредитує звання працівника органів внутрішніх справ. Тому відповідач вважав позов ОСОБА_1 безпідставним та необгрунтованим, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник відповідача - Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений у належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що позов ОСОБА_1 не визнає, підтримує позицію ГУ МВС України в Одеській області.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника ГУ МВС України в Одеській області, дослідивши надані сторонами докази, оглянувши особову справу позивача, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 29.12.2014 року на підставі доручення МВС України від 08.04.2013 № 5846/Рт, керівництвом Головного управління було підписано наказ № 4286 щодо проведення на території Одеської області профілактичної операції Візит, який був розісланий по територіальним органам та підрозділам області для виконання.

30.12.2014 року вказаний наказ за вхід. № 300 надійшов до Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області . На підставі цього наказу було підготовлено доручення райвідділу від 08.01.2015 року № 2 щодо проведення вказаних профілактичних заходів на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області.

Згідно плану, затвердженого керівництвом районного відділу, з 08.00 год. до 18.00 год. 09.01.2015 року на відпрацювання вказаної території був задіяний підлеглий особовий склад.

09.01.2015 року о 08.00 год. в приміщенні Усатівського відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області був здійсненний збір особового складу для відпрацювання території с.Нерубайське Біляївського району.

Головою штабу по відпрацювання призначено заступника начальника - начальника МГБ Біляївського РВ підполковника міліції ОСОБА_4

Під час проведення інструктажу були сформовані відповідні групи працівників міліції з наданням конкретних маршрутів по с.Нерубайське. О 14.00 годині відповідальним за відпрацювання ОСОБА_4 було оголошено збір задіяного особового складу з наданням матеріалів перевірок та узагальненим рапортом про проведену роботу по відпрацюванню.

Сторонами у судовому засіданні не оспорювалося, що на збір з узагальненими рапортами повинні були прибути старші груп, однак, у зв'язку з неприбуттям старшого групи, до якої входив позивач, було оголошено збір усієї групи.

Приблизно о 15.40 год. до кабінету т.в.о. начальника Усатівського ВМ Біляївського РВ майора міліції ОСОБА_2 прибули: старший слідчий СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області майор міліції ОСОБА_6, слідчий СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області старший лейтенант міліції ОСОБА_7, слідчий СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області, старший лейтенант міліції ОСОБА_1, ДІМ Теплодарського ВМ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області капітан міліції ОСОБА_8.

Вказані працівники Біляївського РВ, у тому числі й позивач, знаходились у форменому одязі з явними ознаками алкогольного сп'яніння, які виражалися у різкому запаху алкоголю, порушенні координації рухів, мови, різкій зміні забарвлення шкірного покрову, поведінці. З метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, запрошеним до районного відділу лікарем Біляївської ЦРЛ ОСОБА_5 проведено медичний огляд працівників та складено відповідні висновки. Згідно медичного висновку, складеного лікарем, зокрема, у позивача ОСОБА_1 приладом "Alcotest 00683" виявлено середній ступінь алкогольного сп'яніння - 1,6 проміле (середній ступінь: 1,5 2,0 проміле).

З приводу вказаної події наказом начальника Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області від 09.01.2015 року № 8 призначено службове розслідування у відповідності до вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230.

Начальником Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області полковником міліції ОСОБА_9 затверджено висновок службового розслідування від 12.01.2015 року за фактом порушення службової дисципліни працівниками Біляївського РВ, зокрема, слідчим СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10

Згідно вказаного висновку, в ході службового розслідування встановлено, що, зокрема, слідчий СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області старший лейтенант міліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, освіта: вища, у 2012 році закінчив ХНУВС; в ОВС: з 13.08.2008 року, в займаній посаді: з 10.07.2013 року - в порушення вимог статей 2, 5, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пункту 2 ст. 10 Закону України Про міліцію, пункту 1.1. розділу II, пункту 2.1, 2.2 розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, Присяги працівника органів внутрішніх справ України та посадових інструкцій, самоусунувся від виконання службових обов'язків, про що керівництву не доповів, знаходився у форменому одязі з явними ознаками алкогольного сп'яніння, які виражалися у різкому запаху алкоголю, порушенні координації рухів, мови, різкій зміні забарвлення шкірного покриву, поведінці. Висновками службового розслідування підтверджено вищевикладені обставини вживання позивачем алкогольних напоїв та знаходження його у нетверезому стані у форменому одязі.

Факт вживання алкоголю у форменому одязі не заперечував ані позивач у позові, ані його представник у судовому засіданні, зазначаючи при цьому, що позивач вживав алкоголь у позаробочий час.

13.01.2015 року Головним управлінням МВС України в Одеській області прийнято наказ №75 про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області, на підставі якого, зокрема, слідчого СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 звільнено за п.66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за дискредитацію).

Згідно ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до п.66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114 особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Аналізуючи законодавство стосовно порядку притягнення посадовців до відповідальності за дисциплінарні проступки, можна дійти висновку, що дисциплінарне провадження, як правило, передбачає порушення дисциплінарної справи, розслідування обставин проступку, розгляд справи компетентним органом (посадовою особою) та прийняття відповідного рішення за наслідками розгляду дисциплінарної справи.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини проведеного службового розслідування та приписи чинного законодавства, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Дисциплінарне провадження в органах внутрішніх справ це сукупність процесуальних дій уповноважених щодо застосування відповідних заходів посадових осіб органів внутрішніх справ, що здійснюються з метою вирішення питання про застосування заохочення або про притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок винної особи у сфері оперативно-службової діяльності, та визначено, що дисциплінарне провадження відноситься до деліктних проваджень адміністративного процесу.

Адміністративно-деліктне провадження сукупність нормативно визначених процесуальних дій уповноважених посадових осіб, направлених на реалізацію адміністративної відповідальності за порушення норм права.

Дослідження сутності та змісту адміністративно-деліктного провадження дає можливість виокремлення низки суттєвих висновків: а) сучасні реалії науки та практики вказують на необхідність виокремлення матеріальних та процесуальних норм, що встановлюють адміністративну відповідальність. Суспільні відносини, що виникають з приводу притягнення особи до адміністративної відповідальності є предметом правового регулювання окремої галузі права адміністративно-деліктного права. Суспільні відносини, що виникають в процесі притягнення до адміністративної відповідальності є предметом правового регулювання адміністративно-деліктного процесу як підгалузі адміністративно-деліктного права; б) у свою чергу адміністративно-деліктний процес складається з адміністративно-деліктних проваджень; в) адміністративно-деліктне провадження складається зі стадій, під якими слід розуміти порівняно самостійні частини послідовно здійснюваних процесуальних дій, які поряд із загальними завданнями провадження мають властиві лише їм завдання й особливості, що визначають їх зміст і процесуальне призначення. Крім того, слід зазначити, що законодавцем обґрунтовано принципи дисциплінарного провадження щодо застосування дисциплінарного стягнення, серед яких визначено принципи верховенства права, законності, презумпції невинуватості, обєктивної істини, охорони інтересів держави і особистості, рівності усіх учасників дисциплінарного провадження перед законом, економічності дисциплінарного провадження, гласності, поваги до особистості, доцільності, самостійності прийняття рішення, забезпечення права на захист.

Суб'єктом дисциплінарного провадження визначено особу, яка відповідно до законодавства, що регулює відносини у сфері такого провадження, набуває права та обовязки, залучається до провадження, з наданням процесуальних можливостей щодо прийняття рішення в результаті здійснення дисциплінарного провадження. Класифікацію суб'єктів запропоновано здійснювати за критерієм участі у провадженні: обов'язкові та факультативні.

Визначено, що основне призначення стадії порушення дисциплінарного провадження виявляється в зборі даних про вчинення проступку та їх фіксуванні, порушенні питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності винної особи. Етапами цієї стадії визначено: 1) перевірку приводів та підстав до порушення дисциплінарного провадження; 2) збору даних про вчинення проступку (збір доказів винуватості або невинуватості особи, щодо якої порушено дисциплінарне провадження; збір інших даних про вчинення проступку); 3) оформлення та направлення матеріалів, в яких порушується питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності уповноваженій на те особі. Зміст стадії порушення дисциплінарного провадження виражається в діях уповноважених субєктів щодо перевірки наявності підстав та приводів порушення провадження.

Основним призначенням стадії службового розслідування встановлено забезпечення керівників органів внутрішніх справ об'єктивною інформацією про проступки, вчинені їх підлеглими, з метою законного та обєктивного вирішення справи. Етапами стадії службового розслідування названо: 1) підготовчий; 2) проведення службового розслідування; 3) фіксування матеріалів розслідування. Зміст цієї стадії полягає у зборі доказів щодо факту вчинення дисциплінарного проступку.

Призначення стадії розгляду справи про дисциплінарний проступок та прийняття рішення проявляється у встановленні вини працівника ОВС, що притягується до дисциплінарної відповідальності, у вчиненні дисциплінарного проступку, законному і обґрунтованому рішенні питання про його дисциплінарну відповідальність. Етапами стадії розгляду справи визначено: 1) встановлення фактичних обставин справи та визначення норм права, що встановлюють відповідальність за вчинений проступок; 2) прийняття рішення у справі; 3) ознайомлення з рішенням у дисциплінарній справі. Зміст цієї стадії полягає у доказуванні факту вчинення дисциплінарного проступку.

Призначення стадії оскарження рішення про застосування заходів дисциплінарного впливу є перевірка законності та обґрунтованості прийняття рішення про застосування заходів дисциплінарного впливу. Етапами цієї стадії є: 1) звернення особи або інших осіб з вимогою про захист законних прав та інтересів особи, щодо якої прийнято рішення про застосування заходів дисциплінарного впливу; 2) перегляд прийнятого рішення про застосування заходів дисциплінарного впливу; 3) прийняття рішення та ознайомлення з ним зацікавлених осіб. Зміст цієї стадії полягає в перевірці законності та обґрунтованості накладеного дисциплінарного стягнення.

Призначення стадії виконання рішення про застосування заходів дисциплінарного впливу виявляється в застосуванні заходів по безпосередньому виконанню стягнення та забезпеченні своєчасного зняття накладеного стягнення. Етапами цієї стадії є: 1) виконання дисциплінарного стягнення; 2) облік накладеного стягнення; 3) зняття накладеного дисциплінарного стягнення. Зміст цієї стадії полягає в виконанні, обліку та знятті накладеного дисциплінарного стягнення.

З огляду на встановлені судом обставини суд дійшов висновку про дотримання відповідачами приписів Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України при проведенні службового розслідування та винесені оскаржуваного наказу від 13.01.2015 року №75 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

На підставі наказу ГУМВС України в Одеській області від 13.01.2015 року №75, 23.01.2015 року Головним управлінням МВС України в Одеській області видано наказ № 48 о/с про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за дискредитацію).

Відповідно до пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою КМ України від 29.07.1991р. № 114 (зі змінами та доповненнями), особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Чинним законодавством не визначено поняття дискредитації.

Дискредитація (від французького слова discrediter підривати довіру) це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, суд дійшов висновку, що вони тісно повязані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, повязані насамперед із низкою моральних вимог, які предявляються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Ці вимоги відображені у статті 5 Закону України Про державну службу, Кодексі честі працівника органів внутрішніх справ, Етичному кодексі працівника органів внутрішніх справ та інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи МВС України та їх особового складу.

Тому під вчинками, що дискредитують звання працівника ОВС та власне органи внутрішніх справ, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у звязку з виконанням службових обовязків або не повязані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

До таких вчинків, слід віднести: вчинення злочину, встановленого вироком суду, що набрав законної сили; скоєння корупційного діяння як різновиду адміністративного правопорушення; систематичне скоєння адміністративних правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, громадський порядок та громадську безпеку; заняття підприємницькою діяльністю; організацію страйків та участь у них; розголошення службової таємниці; появу на службі або поза службою в нетверезому стані, що ображає людську гідність; вживання алкогольних напоїв у форменому одязі у громадських місцях; прийняття наркотичних або токсичних препаратів без рецепту лікаря; систематичне порушення правил носіння форменого одягу, зовнішньої охайності; неодноразове грубе і зверхнє ставлення до громадян; прояви жорстокого або принизливого ставлення до людей; скоєння аморального проступку, не сумісного з продовженням служби в ОВС; систематичне поширення компрометуючої ОВС України інформації за допомогою засобів мас-медіа.

За такими критеріями і слід оцінювати рішення субєкта владних повноважень та враховувати, що законність такого не повязана з наявністю чи відсутністю рішення у кримінальній справі.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач під час виконання службових обовязків вживав алкогольні напої у форменому одязі, знаходився у форменому одязі в нетверезому стані, що вочевидь дискредитує звання працівника органів внутрішніх справ.

При цьому, суд не бере до уваги твердження позивача, що 09.01.2015 року, тобто у день проведення профілактичної операції «Візит», був вихідний день згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 року № 1084-р, оскільки 09.01.2015 року позивач фактично приступив до виконання своїх службових обовязків згідно наказу прямого начальника.

Доводи позивача про те, що його, як слідчого, незаконно було залучено до виконання обов'язків, не передбачених чинним законодавством, суд також не бере до уваги, оскільки дії керівництва з залучення його до проведення профілактичних заходів позивач не оскаржив та приступив до виконання покладених на нього керівництвом райвідділу обов'язків.

Крім того, суд наголошує, що поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку, однак поведінка позивача під час проходження служби 09.01.2015 року не відповідає вимогам головних засад та принципів роботи працівника органів внутрішніх справ України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності наказом від 13.01.2015 року № 75 та правомірність прийняття наказу ГУ МВС України в Одеській області №48 о/с від 23.01.2015 року по особовому складу в частині звільнення слідчого СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м.Теплодар) ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі встановлених у судовому засіданні фактів, оцінки наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при звільненні позивача з органів внутрішніх справ відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України відповідач довів суду правомірність оскаржуваних позивачем рішень. Отже, підстави для скасування оскаржуваних наказів та поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ України відсутні.

Відмовляючи позивачу у задоволенні вимог про скасування наказів на поновлення на посаді, суд відмовляє й у стягненні середнього заробітку зас вимушеного прогулу за відсутності правових підстав для такого стягнення.

Тому в задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 71, 86, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови суду виготовлено 07.12.2015 року.

Суддя: В.В.Андрухів

у позові відмовлено.

07 грудня 2015 року.