Справа № 2-а-670/2010
Суддя: Олійник С. В.
Дата ухвалення: 2010-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа №2-а-670/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2010 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Олійник С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про відновлення пропущеного строку для звернення до суду, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області зарахувати і виплатити недоплачену як «Дитині війни» щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки у сумі 3891 гривня 90 копійок та при нарахуванні пенсії з 01.01.2009 року враховувати ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України у Старобільському районі Луганської області про відновлення пропущеного строку для звернення до суду, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області зарахувати і виплатити недоплачену як «Дитині війни» щомісячну державну соціальну допомогу за 2006- 2008 роки у сумі 3891 гривня 90 копійок та при нарахуванні пенсії з 01.01.2009 року враховувати ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В обґрунтування свого адміністративного позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона народилася у 1937 році, та відповідно до ст.1 Закону України від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» є «Дитиною війни». Згідно зі ст.б зазначеного Закону з 01.01.2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2006- 2007 роках їй така допомога не виплачувалась. У 2008 році виплачувалась частково, в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Верховна Рада України Законом України від 20.12.2005 року «Про державний бюджет України» на 2006 рік», ст.77 та Законом України від 19.12.2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік», стаття 71 пункт 12 призупинила дію ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Таке припинення не може застосовуватися, так як порушує ст.22 Конституції України, тобто є неконституційним. Також Конституційний Суд України своїм рішенням №6-рп/2007 від 9 липня 2007 року по справі №1-29/2007 вирішив визнати неконституційними положення Законів України «Про Державний бюджет на 2007 рік» пункт 12 статті 71 та «Про Державний бюджет на 2006 рік» стаття 77, якими зупинено дію статті 6 Закону України від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» і рішення Конституційного Суду в цій справі має преюдиціальне значення для судців загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених Законів, що визнані неконституційними. Відповідно до частини 2 ст.З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч.2.ст.19 та ч.З ст.22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, невиплата йому соціальної допомоги, передбаченої ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», є протиправною і такою, що суперечить Конституції та законам України. Розмір соціальної допомоги відповідно до ст.б «Про соціальний захист дітей війни» становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно із Законами України «Про державний бюджет на 2006 рік», «Про державний бюджет на 2007 рік», «Про державний бюджет на 2008 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить за 2006 рік всього 4302 гривні, за 2007 рік всього 4809 гривень, за 2008 рік всього 5793 гривні, та (4302+4809)х30%=2733,30 грн., 5793х20%=1158,60 грн., 2733,30+1158,60=3891,90 грн. Таким чином, сума невиплаченої соціальної допомоги становить 3891 гривня 90 копійок. Крім цього вважала, що строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року до 31.12.2008 року ним був порушений з поважних причин, оскільки про порушення її права їй стало відомо лише після висвітлення зазначених подій у пресі у вересні 2008 року у звязку з ухваленням відповідного рішення Конституційним Судом України 9 липня 2007 року. В звязку з чим просила суд винести рішення яким відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року до 31.12.2008 року, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області зарахувати та виплатити на її користь недоплачену їй, як «Дитині війни» щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в сумі 3891 гривня 90 копійок, та при нарахуванні пенсії з 01.01.2009 року враховувати статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

До початку судового розгляду від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. 16 березня 2010 року постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно формально підпадає під положення Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, оскільки є громадянином України та їй на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років, але позивач ОСОБА_1 не має статусу «Дитина війни», що підтверджується відсутністю відповідної відмінки у пенсійному посвідченні (а.с.6), а також підтверджується запереченнями відповідача управління Пенсійного фонду України у Старобільському районі, а має статус «Дружина загиблого учасника Великої Вітчизняної війни», що також підтверджується вищевказаними доказами.

Таким чином суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до УПФ України в Старобільському районі Луганської області про відновлення пропущеного строку для звернення до суду, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області зарахувати і виплатити недоплачену як «Дитині війни» щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки у сумі 3891 гривня 90 копійок та при нарахуванні пенсії з 01.01.2009 року враховувати ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», необґрунтованими у звязку з вищевикладеними обставинами.

Керуючись ст.ст.2,4,5,17,94,ч.1ст.158,ст.159,ч.1,2,3ст.160, ст..ст.161,162,163,167 КАС України, п.2 розділу IV Прикінцеві та Перехідні Положення Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, суд

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про відновлення пропущеного строку для звернення до суду, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області зарахувати і виплатити недоплачену як «Дитині війни» щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки у сумі 3891 гривня 90 копійок та при нарахуванні пенсії з 01.01.2009 року враховувати ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни - відмовити.

Належний до сплати судовий збір у розмірі 3 (три) гривні 40 (сорок) копійок віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з

дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Постанову складено та підписано 02 квітня 2010 року.

Суддя Олійник С. В.