Справа № 813/2703/15
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року справа № 813/2703/15 Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Хіко до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Хіко до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про визнання протиправними дій начальника Відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області щодо відмови у поверненні виконавчого напису нотаріуса №4329, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за заявою ПАТ Укрсоцбанк без виконання та закриття виконавчого провадження, зняття з арешту, накладеного на майно нежитлові приміщення першого поверху літ.24 по 37 загальною площею 463,8 м.кв., що знаходиться у будинку А-9 за адресою: м. Львів, вул.С. Петлюри, 2, а також зняття з реалізації на прилюдних торгах, призначених на 25.07.2013 року вищевказаного майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що начальником Відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області неправомірно відмовлено в поверненні виконавчого документа стягувачу за його заявою на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого напису нотаріуса №4329 до якої долучена нотаріально завірена довіреність на виконання таких дій.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з тих підстав, що повноваження представника стягувача на подання заяви про повернення виконавчого документа повинні бути прямо обумовлені в виданій йому довіреності, а з аналізу ксерокопії довіреності ПАТ «Укрсоцбанк» від 09.11.2012 р. вбачається, що повноважень на подання такої заяви не було, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 27.03.2008 р. між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Товаристом з обмеженою відповідальністю «ХІКО» було укладено іпотечний договір згідно якого ТзОВ «ХІКО» передало в іпотеку нежитлові приміщення першого поверху літ.24 по 37 загальною площею 463, 8 м. кв., що знаходяться в будинку «А-9» за адресою : м.Львів, вул.С.Петлюри, 2 для забезпечення виконання зобовязань, передбачених договором кредиту від 26.03.2008 р. №600/03.3-64.

Даний договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований за номером №2094. Вартість договору іпотеки вартість предмета іпотеки оцінювалася сторонами в 3600000,00 грн.

За умовами договору кредиту ТзОВ «ХІКО» було отримано в ПАТ «Укрсоцбанк» грошові кошти в сумі 1963298,40 грн. зі сплатою відсотків у сумі 15,5% та комісії у розмірі та в строк, що визначені договором.

14.09.2012 р. приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинила виконавчий напис №4329 про звернення на стягнення нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення першого поверху літ.24 по 37 загальною площею 463, 8 м. кв., що знаходяться в будинку «А-9» за адресою: м.Львів, вул.С.Петлюри, 2.

На підставі виконавчого напису державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області було відкрито виконавче провадження , проведено опис та арешт майна, передано його на реалізацію.

19.07.2013 р. начальник управління примусового погашення заборгованості ЗКМ ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_5 подав заяву №19.1-04/953 до ВПВР Управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області, відповідно до якої останній в межах наданих йому повноважень просив повернути виконавчий документ стягувачу без виконання та зняти арешт, який був накладений на майно, яке належало банку на праві приватної власності, а саме: нежитлові приміщення першого поверху літ.24 по 37 загальною площею 463, 8 м. кв., що знаходяться в будинку «А-9» за адресою: м.Львів, вул.С.Петлюри, 2, зняття з реалізації.

24.07.2013 р. ВПВР Управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області скерував ПАТ «Укрсоцбанк» заяву-відповідь, якою було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Укрсоцбанк» так як така заява, на думку посадових осіб відповідача була подана неналежним представником через те, що ксерокопія довіреності не відповідала вимогам чинного законодавства.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізовувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов'язаний вчинити певні дії особисто. Участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи. Повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Відповідно до ч.1,2, 4,5 ст. 47 виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача. Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску разом із звітом державного виконавця про його використання.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Як зазначає відповідач, у державного виконавця були відсутні підстави, визначені п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», для повернення без виконання виконавчого документу стягувачу, оскільки заява останнього вчинена за підписом представника без долучення до неї належним чином завіреної копії довіреності на представництво інтересів стягувача, що суперечить п. 2.11. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5. Разом з тим, відповідач зазначає, що зі змісту копії довіреності представника стягувача не вбачається наявності в нього повноважень на подання до органів виконавчої служби такої заяви.

Судом встановлено, що додана до заяви про повернення виконавчого документу стягувачу копія довіреності на представника ОСОБА_5 від 09.11.2012 р. була оформлена нотаріально, завірена штампом з написом «З оригіналом згідно» та підписом представника.

Крім того, суд зазначає, що даною довіреністю ПАТ «Укрсоцбанк» уповноважив начальника управління примусового погашення заборгованості Західного комерційного макрорегіону (Львів) Департаменту оперативної роботи з проблемною заборгованістю ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_5 вчиняти від імені ПАТ «Укрсоцбанк» дії, зокрема, представляти інтереси в органах місцевої влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності; представляти інтереси в правоохоронних органах, органах нотаріату, органах Державної виконавчої служби, в судах; одержувати документи, підписувати та подавати заяви, клопотання інші процесуальні документи, крім скарг на дії суддів; вчиняти інші дії, пов'язанні з виконанням цієї довіреності.

Тому, представник ПАТ "Укрсоцбанк" ОСОБА_5 був уповноважений на подання заяви про повернення виконавчого документу - виконавчого напису від 14.09.2012р. №4329 стягувачу, ПАТ «Укрсоцбанк». Тому доводи відповідача на предмет відсутності у представника стягувача повноважень на вчинення дій щодо подання такої заяви судом до уваги не беруться.

Щодо необхідності нотаріального засвідчення копії довіреності на представника, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.2.11 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 р. №512/5 Повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами : довіреністю фізичної особи, довіреністю юридичної особи, або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи, тощо), рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна.

Документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Оригінали документів, зазначених у пункті 2.11 цього розділу, або належним чином засвідчені їх копії приєднуються до матеріалів виконавчого провадження. Після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження.

У випадку реалізації стороною виконавчого провадження права на предявлення виконавчого документа на виконання, подання заяви про повернення без виконання виконавчого документа, оскарження дій державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС, отримання присудженого майна чи стягнутих сум через представника державний виконавець перевіряє, чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій. Обмеження повноважень представника на вчинення певної виконавчої дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Як вбачається з даної інструкції, нотаріального засвідчення копії довіреності вказаної інструкції не вимагається.

Крім того, листом від 17.04.2015 р. директором з ризиків Блоку ризиків ПАТ «Укрсоцбанк», який скерований слідчому CВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області підтвердив правові повноваження працівникка ПАТ «Укрсоцбанку» Цим балова С.О. на повернення виконавчого документу.

Державний виконавець, згідно ч. 1 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження", зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції Україні).

Аналізуючи матеріали справи суд приходить до переконання, що відмова начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області у поверненні виконавчого документу стягувачу є неправомірною та безпідставною.

Керуючись ст.ст., 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області щодо відмови повернути виконавчий документ без виконання, а саме: виконавчий напис нотаріуса №4329, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за заявою ПАТ Укрсоцбанк, зняття арешту, накладеного на майно нежитлові приміщення першого поверху літ.24 по 37 загальною площею 463,8 м.кв., що знаходиться у будинку А-9 за адресою: м. Львів, вул.С. Петлюри, 2, а також зняття з реалізації на прилюдних торгах, призначених на 25.07.2013 року вищевказаного майна.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Хіко 73 (сімдесят три ) грн. 08 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 07.12.2015 року.

Суддя Братичак У.В.