Справа № 2-а-2151/2011
Суддя: Тураш В. А.
Дата ухвалення: 2011-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2151/2011 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Тураш В.А.,

секретаря- Колодій Т.И.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Долина справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державтоінспектора ДПС Калуського взводу ДПС ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд -

встановив:

Позивач просить скасувати постанову серії AT №138273 від 24.01.2011 року по справі про

адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. а провадження в справі закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги збільшив, просив поновити термін на оскарження як

такий, що пропущений з поважних причин,скасувати постанову серії AT №138273 від 24.01.2011 року по

справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього

стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн., а провадження в справі закрити.

Відповідач в судове засіданні на повторний виклик не зявився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. З урахуванням цієї обставини та положення ст. 128 КАС України судом вирішено не відкладати розгляд даної справи та вирішити її на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази з їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може

бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події чи складу правопорушення.

Відповідно до 4.2 ст.71 КАСУ - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які

фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші бставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних асобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до копії постанови в справі про адміністративне правопорушення від 24.01.2011 року на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 24.01.2011р. о 14год 16хв. в м.Калуш по вул.Львівській керував автомобілем НОМЕР_1 , який рухався з швидкістю 89км/год. Швидкість руху вимірювалася приладом Беркут №05 10178.

Позивач вважає дану постанову безпідставною, оскільки вона винесена з порушенням норм права, є законною.

Згідно пояснень, ОСОБА_1,24.01.2011р. близько 14год., він рухався в м.Калуш по

вул.Львівська. Приблизно в цей час його зупинив , інспектором ДПС Калуського взводу. Як виявилось згодом, причиною зупинки стало порушення ним, за думкою інспектора, вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 122 КУпАП. На підтвердження (викладеного інспектор продемонстрував йому прилад «Беркут», яким була зафіксована швидкість руху автомобіля 89км./год., однак жодних доказів того, що рух автомобіля зафіксований в населеному пункті в межах дії знаку який би обмежував чи встановлював вказану швидкість, не надано. Також не наведено доказів того, що вимірювальним приладом «Беркут» була зафіксована швидкість руху саме його автомобіля, оскільки він рухався з швидкістю 62км/год. Копію постанови та копію протоколу йому не було вручено.

Зважаючи на те, що жодних доказів того, що швидкість руху, яка зафіксована вимірювальним приладом була швидкістю руху його автомобіля в межах дії знаку, сама постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з грубим порушенням законодавства та направлена з порушенням встановленого ст. 256 КУпАП терміну, складений протокол та винесену постанова про накладення на нього штрафу у розмірі 340 грн. вважає таким, що грубо порушує його права, притягуючи його до адміністративної відповідальності.

Світлокопію постанови по справі про адміністративне правопорушення, він отримав тільки в відділі державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції, що підтверджується викликом, тому вважає, що ним не пропущено без поважної причини десятиденний термін оскарження постанови.

Виходячи із вищевикладених обставин у даній справі, суд вважає, що є достовірними і заслуговують на увагу пояснення водія ОСОБА_1

Відповідно до змін внесених в КУпАП, 24.09.2008 року, правопорушення виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Пристрій «Беркут» таких функцій не має.

Тому показник приладу вимірювача швидкості Беркут №0510178, судне бере за основу, оскільки на його екрані не відображається марка і номерний знак автомобіля, на який поставлений контроль.

Із матеріалів справи не вбачається, а відповідач не надав жодного доказу у підтвердження того, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачене ч.І ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того прилад «Беркут» фіксує лише швидкість руху автомобіля і ніяким чином не «привязує» показник швидкості саме до цього автомобіля. Так як позивач заперечував свою вину у вчиненні ПДР України, суд вважає що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог п.12.4. Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання поновлення строку звернення до суду, суд виходить з тих міркувань, що його слід поновити, оскільки , як встановлено в судовому засіданні позивач постанову по справі про адміністративне правопорушення отримав 18.03.2011 року після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику його у ДВС Долинського РУЮ. До суду з адміністративним позовом він звернувся 23.03.2011р, отже строк на оскарження постанови пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, тому його слід поновити.

На підставі ст.ст. 9,122,247,251,268,280,288,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст.71, 159-163, 172-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Поновити строк звернення до суду.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 24.01.2011 року, винесену інспектором ДПС Калуського взводу ДПС ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення ним правопор шення, передбаченого ст.122ч.1 КУпАП, скасувати, а провадження по адміністративній справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: