Справа № 760/15214/15-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шостака О.О.,

суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання неправомірною бездіяльність, зобов'язання донарахувати та призначити щорічну грошову допомогу до 05 травня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку і виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як інваліду війни ІІІ групи, з порушенням вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату, як інваліду війни ІІІ групи, недоплаченої суми щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2015 рік, виходячи з розміру семи мінімальних пенсій за віком відповідно до вимог ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни. Гарантій їх соціального захисту", у розмірі 4443 грн. (за виключенням здійснених за цей період таких виплат).

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято у порядку скороченого провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст. 183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є інвалідом війни 3 групи, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1.

Позивач звернувся до Департаменту соціальної політики виконавчого органу КМД (КМДА) із заявою про перерахунок та виплату разової грошової допомоги за 2015 рік.

Проте, відповідачем листом № 051/Г-3304-011 від 31.07.2015 року відмовлено позивачу в такому перерахунку з тих підстав, що разова грошова допомога до 05 травня 2015 року надана ОСОБА_2 відповідно до виділених бюджетом коштів і прийнятої Кабінету Міністрів України постанови від 31.03.2015 р. № 147.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України (далі - БК України ), Законами України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (далі - Закон № 80-VIII), Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII), Положенням про Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що затверджено розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 12.02.2013 року № 175 (далі - Положення № 175 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 48 БК України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами Державної казначейської служби України. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про Місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

Згідно зі ст. 87 БК України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення здійснюються в межах обсягів призначень, передбачених у Державному бюджеті на відповідний рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України, тільки законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 визначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Крім того, у вказаному рішенні Конституційним Судом України також було зазначено, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений.

У Рішенні від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012 Конституційним Судом України було зазначено, що суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціальною захисту за рахунок коштів Державною бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобовязана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України.

При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у тому числі нормативно-правових, актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Так, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і статей 6-1, 6-2, 6-3 та 6-4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - щорічно до 5-го травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; ІІ групи - вісім мінімальних пенсій; ІІІ групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що у 2015 році соціальні виплати, зокрема щорічна разова грошова допомога за 2015 рік, підлягають виплаті в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року №147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» визначено розмір разової грошової допомоги, яка надається в 2015 році, зокрема, інвалідам війни третьої групи у розмірі 2200 грн.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що одноразова грошова допомога за 2015 рік у розмірі 2200,00 грн. була виплачена позивачу у порядку та розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 147 від 31.03.2015 р. та Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань», тобто у відповідності з вимогами чинного законодавства, а саме: ст. 95 Конституції України, ст.ст. 48, 87 БК України, п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік».

Щодо здійснення нарахування та здійснення соціальних виплат Департаментом соціальної політики виконавчого органу КМР (КМДА) позивачу колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до приписів Положення про Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 12.02.2013 року №175, Департамент соціального захисту населення не наділений повноваженнями щодо безпосереднього здійснення призначення та обчислення розміру соціальних виплат, а такі функції виконуються відповідними територіальними управліннями праці та соціального захисту населення.

Так, частиною 1 статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічна виплата разової грошової допомоги до 05 травня в розмірах, передбачених ст.ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - задовольнити.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання неправомірною бездіяльність, зобов'язання донарахувати та призначити щорічну грошову допомогу до 05 травня 2015 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.