Справа № 802/3872/15-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 грудня 2015 р. Справа № 802/3872/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернюк А.Ю.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління Держсанепідслужби у Вінницькій області в особі

Гайсинського районного управління ГУ Держсанепідслужби у Вінницькій області

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: застосування адміністративно - запобіжних заходів

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Головне управління Держсанепідслужби у Вінницькій області в особі Гайсинського районного управління ГУ Держсанепідслужби у Вінницькій області (далі позивач, Гайсинська РУ ГУ ДСЄС) звернулось в суд з адміністративним позовом у якому просить застосувати до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач, ФОП ОСОБА_1А.) адміністративно-запобіжних заходів у сфері державного санітарно-епідеміологічного нагляду, а саме тимчасово заборонити роботу (діяльність) стрічкової пилорами, що знаходиться за адресою вул. Міщенка, 28а, с. Гранів, Гайсинського району, Вінницької області, до моменту усунення виявлених під час перевірки порушень вимог санітарного законодавства, а саме до моменту винесення пилорами за межі с.Гранів, Гайсинського району, Вінницької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 07.08.2015 року посадовими особами Гайсинської СЕС проведено позапланову перевірку дотримання санітарного законодавства ФОП ОСОБА_1, щодо діяльності пилорами. За результатами перевірки складено акт, яким зафіксовано ряд порушень санітарного законодавства, зокрема еквівалентний рівень шуму від джерела шуму стрічкова пилорама перевищує нормативний рівень, що є підставою для застосування адміністративно-запобіжних заходів у виді тимчасової заборони роботи вказаної стрічкової пилорами до усунення виявлених перевіркою порушень санітарного законодавства.

Оскільки згідно з п. 5 ч. 1 ст. 183-2 КАС України дана адміністративна справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження, про відкриття такого провадження 11.11.2015 року суддею винесено ухвалу.

На виконання вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС України копія вказаної ухвали надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Одночасно йому було запропоновано у 10-денний строк з дня одержання ухвали подати заперечення проти позову, яким він не скористався, хоча і заяви про визнання позову через канцелярію суду не подав.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в скороченому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені позивачем обставини, суд доходить висновку, що заявлений позов належить задовольнити з таких мотивів.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

В силу вимог ч. 4 ст. 4 Закону № 877-V виключно законами встановлюються:

органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;

види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);

повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;

вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;

спосіб здійснення державного нагляду (контролю);

санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, регулюються Законом України "Про забезпечення санітарно та епідеміологічного благополуччя населення" від 24.02.1994 року № 4004-XII (далі Закон № 4004-XII), який зокрема визначає відповідні права і обов'язки державних органів, підприємств, установ, організацій та громадян, встановлює порядок організації державної санітарно-епідеміологічної служби і здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні.

Відповідно до абз.1, 2 та 6 ст. 31 цього Закону у систему органів державної санітарно-епідеміологічної служби України входить, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. На центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, покладаються функції з державного санітарно-епідеміологічного нагляду на відповідних територіях, транспорті.

Частиною 1 статті 39 Закону № 4004-XII визначено, що державний санітарно-епідеміологічний нагляд це діяльність органів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров'я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників.

Одним з основних завдань такої діяльності є нагляд за дотриманням санітарного законодавства (абз. 5 ст. 39 Закону № 4004-XII).

Державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється відповідно до Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні що затверджується Кабінетом Міністрів України вибірковими перевірками дотримання санітарного законодавства за планами органів державної санітарно-епідеміологічної служби, а також позапланово залежно від санітарної, епідемічної ситуації та за заявами громадян.

Результати перевірки оформлюються актом, форма і порядок складання якого визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя (абз. 7, 8 ст. 39 Закону № 4004-XII).

Судом встановлено, що 07.08.2015 року на підставі наказу районної санепідустанови №35 від 07.08.2105 року (а.с.26) та направлення №35 від 07.08.2015 року (а.с.27) головним спеціалістом відділу санітарного нагляду ОСОБА_2 проведено позапланову перевірку пилорами ФОП ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Гранів, вул. Міщенка, 28а, на предмет дотримання вимог чинного санітарного законодавства.

Підставою для проведення вказаної перевірки були:

- письмові звернення народного депутата ОСОБА_3 від 24.07.2015 року у якості реагування на звернення гр.ОСОБА_4 від 31.03.2015 року стосовно господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (а.с.13-20);

- лист Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 04.08.2015 року №04.01-20-4995/13-Д (а.с.24).

На виконання положень абз. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" для проведення позапланової перевірки позивачем було отримано дозвіл Державної санітарно-епідеміологічної служби у Вінницькій області від 06.08.2015 року №03-11/2604 (а.с.25).

Отже, позапланова перевірка стрічкової пилорами по вул. Міщенка, 28а, с. Гранів, Гайсинського району, Вінницької області була проведена посадовими особами Гайсинської СЕС з передбачених законом підстав, тобто правомірно.

За результатами перевірки складено акт від 07.08.2015 року, яким зафіксовано ряд порушень вимог санітарного законодавства, а саме те, що еквівалентний рівень шуму від джерела шуму стрічкова пилорама (на відстані 50м. від пилорами) перевищує нормативний рівень на 13 Дб згідно СН 3077-78 та складені протоколи про проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку №11 від 07.08.2-15 року (а.с.28-33).

ОСОБА_5 того, актом встановлено, що строк дії висновку державної санітарної-епідеміологічної експертизи закінчився 15.07.2013 року, а новий висновок ДСЄС на діючий обєкт стрічкову пилораму ФОП ОСОБА_1 не видавався.

За результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 у строк до 07.09.2015 року було запропоновано винести пилораму за межі населеного пункту з дотриманням відстані не менше 50 метрів від житлової забудови до межі території стрічкової пилорами та зобовязано в 3-дений термін проінформувати Гайсинське РУ ДСЄС у Вінницькій області про хід виконання зобовязань. Що підтверджується документально (а.с.34).

В подальшому, 08.09.2015 року на підставі наказу №43 начальника Гайсинського РУ ДСЄС у Вінницькій області, проведено перевірку виконання пропозицій від 06.08.2015 року виданих за результатами перевірки (а.с.37).

Актом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 пропозиція не виконана, в звязку з чим 09.09.2015 року складено акт про порушення санітарних норм на підставі якого 14.09.2015 року начальником районної санепідустанови винесено постанову про накладення адміністративного штрафу на ОСОБА_1 передбаченого ст.188-11 КУпАП в розмірі 204 грн. (а.с.38-40). Згідно протоколу від 09.09.2015 року порушник взяв зобовязання виконати пропозиції до 25.09.2015 року.

З метою перевірки стану виконання пропозицій з врахуванням відтермінування, на підставі наказу №54 від 25.09.2015 року, було проведено чергову перевірку, якою встановлено, що пропозиції щодо переносу пилорами ФОП ОСОБА_1 в черговий раз не виконав (а.с.43, 44, 45).

В якості реагування на вказане порушення, 25.09.2015 року складено протокол, а 28.09.2015 року начальником санепідустанови винесено постанову, якою на відповідача накладено адміністративний штраф у розмірі 425 грн. (а.с.45, 46). Згідно протоколу, ОСОБА_1 зазначив, що причиною відтермінування є пошук нової ділянки для перенесення пилорами.

27.10.2015 року фельдшером санітарним санітарно-гігієнічного відділу Гайсинського РУ ГУ ДСЄС у Вінницькій області проведено перевірку виконання ФОП ОСОБА_1 пропозиції про усунення причин і умов, що сприяють вчиненню порушень санітарного закон6одавства №643 від 07.08.2015 року з кінцевим терміном виконання 25.102015 року.

Актом перевірки від 27.10.2015 року встановлено, що відповідачем пилораму за межі села не винесено (а.с.48-50).

У ході судового розгляду справи факт наявності вищевказаних порушень підтвердився і повністю доведений суб'єктом владних повноважень.

Так, у статті 1 Закону № 4004-XII наведено визначення основних термінів і понять, що вживають в Законі, серед яких при вирішення цієї адміністративної справи мають значення наступні поняття і терміни:

- санітарне та епідемічне благополуччя населення - це стан здоров'я населення та середовища життєдіяльності людини, при якому показники захворюваності перебувають на усталеному рівні для даної території, умови проживання сприятливі для населення, а параметри факторів середовища життєдіяльності знаходяться в межах, визначених санітарними нормами;

- середовище життєдіяльності людини (далі - середовище життєдіяльності) - сукупність об'єктів, явищ і факторів навколишнього середовища (природного і штучно створеного), що безпосередньо оточують людину і визначають умови її проживання, харчування, праці, відпочинку, навчання, виховання тощо;

- фактори середовища життєдіяльності - будь-які біологічні (вірусні, пріонні, бактеріальні, паразитарні, генетично модифіковані організми, продукти біотехнології тощо), хімічні (органічні і неорганічні, природні та синтетичні), фізичні (шум, вібрація, ультразвук, інфразвук, теплове, іонізуюче, неіонізуюче та інші види випромінювання), соціальні (харчування, водопостачання, умови побуту, праці, відпочинку, навчання, виховання тощо) та інші фактори, що впливають або можуть впливати на здоров'я людини чи на здоров'я майбутніх поколінь;

- державні санітарні норми та правила, санітарно-гігієнічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (далі - санітарні норми) - обов'язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодо середовища життєдіяльності та окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров'ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення.

Відповідно до абз.1 ст. 15 Закону № 4004-XII підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об'єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об'єктів зобов'язані дотримувати вимог санітарного законодавства.

ОСОБА_5 того, згідно із вимогами ч. 2 ст. 22 Закону № 4004-XII у процесі експлуатації виробничих, побутових та інших приміщень, споруд, обладнання, устаткування, транспортних засобів, використання технологій їх власник зобов'язаний створити безпечні і здорові умови праці та відпочинку, що відповідають вимогам санітарних норм, здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, травмам, забрудненню навколишнього середовища.

Проектування виробничих об'єктів, розроблення нових технологій, засобів виробництва, засобів колективного та індивідуального захисту працюючих повинні провадитися з урахуванням вимог щодо охорони праці. Не допускається виготовлення і впровадження нових для даного підприємства технологій і зазначених засобів без попередньої експертизи робочого проекту або робочої документації на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці. Фінансування цих робіт може провадитися лише після одержання позитивних результатів експертизи. Експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов'язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про забезпечення санітарно та епідеміологічного благополуччя населення" висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи - документ установленої форми, що засвідчує відповідність (невідповідність) об'єкта державної санітарно-епідеміологічної експертизи медичним вимогам безпеки для здоров'я і життя людини, затверджується відповідним головним державним санітарним лікарем і є обов'язковим для виконання власником об'єкта експертизи.

В даному випадку, як встановлено судом, відповідач на момент проведення позапланової перевірки працював без відповідного висновку ДСЄС на діючий обєкт стрічкову пилораму, що є істотним порушенням норм чинного законодавства.

ОСОБА_5 того, слід наголосити, що у відповідності до норм вище зазначеного Закону, а саме статті 24 - органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров'я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов'язані здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами. Шум на захищених об'єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби. Сільські, селищні, міські ради затверджують правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, якими з урахуванням особливостей окремих територій (курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні, заповідні тощо) установлюються заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму, а також установлюється порядок проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, встановлених законом, забезпечують контроль за додержанням керівниками та посадовими особами підприємств, установ, організацій усіх форм власності, а також громадянами санітарного та екологічного законодавства, правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, інших нормативно-правових актів у сфері захисту населення від шкідливого впливу шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів.

ОСОБА_5 того, наказом Міністерства охорони здоров'я України № 173 від 19.06.1996 року відповідно до Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" затверджено Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, які включають основні гігієнічні вимоги до планування і забудови як нових, так і існуючих міських та сільських поселень України, їх санітарного упорядкування та оздоровлення.

Відповідно до п. 1.2 цих Правил вони є обов'язковими для дотримання всіма державними, кооперативними, колективними та приватними підприємствами, організаціями та установами незалежно від відомчого підпорядкування та форм власності, а також посадовими особами та громадянами України, інвесторами-громадянами інших держав.

Пунктом 5.4 Правил визначено, що санітарно-захисну зону слід встановлювати від джерел шкідливості до межі житлової забудови. На зовнішній межі санітарно-захисної зони, зверненої до житлової забудови, концентрації та рівні шкідливих факторів не повинні перевищувати їх гігієнічні нормативи (ГДК, ГДР), на межі курортно-рекреаційної зони - 0,8 від значення нормативу.

Пунктом 5.5 Правил передбачено, що Розміри санітарно-захисних зон для промислових підприємств та інших об'єктів, що є джерелами виробничих шкідливостей, слід встановлювати відповідно до діючих санітарних норм їх розміщення при підтвердженні достатності розмірів цих зон за "Методикой расчета концентраций в атмосферном воздухе вредных веществ, содержащихся в выбросах предприятий" ОНД-86, розрахунками рівнів шуму та електромагнітних випромінювань з урахуванням реальної санітарної ситуації (фонового забруднення, особливостей рельєфу, метеоумов, рози вітрів та ін.), а також даних лабораторних досліджень щодо аналогічних діючих підприємств та об'єктів.

В свою чергу, пунктом 5.6. Правил визначено, що Основою для встановлення санітарно-захисних зон є санітарна класифікація підприємств, виробництв та об'єктів, що наведена у додатку N 4. Розміри санітарно-захисних зон та санітарних розривів від сільськогосподарських підприємств і виробничих комплексів слід приймати відповідно до "Санитарных правил для животноводческих предприятий" N 4542-87, "Санитарных правил и норм размещения, устройства и эксплуатации малых ферм для содержания животных (скота, птицы, зверей) в населенных пунктах Украинской ССР" N 5.02-12/Н, ДБН Б.2.4-3-95 "Генеральні плани сільськогосподарських підприємств" (додаток N 5).

В матеріалах справи міститься витяг з ЄДРПОУ, згідно якого ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність, зокрема, по лісопильному та стругальному виробництву (КВЕД 16.10), виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів (КВЕД 16.23), що відповідно до додатку №4 Державних санітарних правил №173 розділу «Виробництва по обробці деревини» вимагає встановлення санітарно захисної зони Класу V у 50 м.

У звязку з чим, аналізуючи вище наведене, ФОП ОСОБА_1 здійснюючи свою господарську діяльність за відповідним КВЕД, має проваджувати її так, щоб на межі санітарно захисної зони, тобто на відмітці 50м., вплив шкідливих факторів був в межах санітарно допустимих норм шуму.

Так, в свою чергу у відповідності до п.9 таблиці 1 розділу 2 «Санитарных норм допустимого шума в помещениях жилых и общественых зданий и на територии жилой настройки» №3077-84 від 03.08.1984 року допустимий рівень шуму становить 55 Дб.

Однак, як встановлено судом, що підтверджується матеріалами справи, на межі санітарно-захисної зони рівень шуму перевищено на 13 Дб та становить 68 ОСОБА_5 того, на неодноразові пропозиції позивача, вчинення будь-яких дій або здійснення відповідних заходів усунення порушення чи виконання встановлених актом перевірки, відповідачем не вчинено.

Водночас доказів в спростування встановлених перевіркою порушень, а саме зменшення відповідно на санітарно-захищеній зоні рівня шуму у встановленому порядку, відповідачем суду не надано.

Отже, з урахуванням положень вищезазначених державних санітарних правил суд погоджується з висновками Гайсинського РУ ГУ ДСЄС про недотримання ФОП ОСОБА_1 еквівалента рівня шуму на 13 Дб, яка має становити 55 Дб.

Частиною п'ятою статті 4 Закону № 877-V встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Як встановлено під час розгляду справи, підставою для звернення ГУ Держсанепідслужби у Вінницькій області до суду з метою застосування заходів реагування у сфері державного нагляду стали виявлені позивачем під час проведення перевірки порушення, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено правові підстави проведення перевірки, яка відповідає діючому законодавству. Доказів усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 07.08.2015 року № 393-0 суду не пред`явлено.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом тимчасової заборони роботи (діяльності) стрічкової пилорами, що знаходиться за адресою вул. Міщенка, 28а, с. Гранів, Гайсинського району, Вінницької області, до моменту усунення виявлених під час перевірки порушень вимог санітарного законодавства, а саме до моменту винесення пилорами за межі с.Гранів, Гайсинського району, Вінницької області.

З огляду на встановлене, суд приходить до висновку про визнання позову обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Застосувати адміністративно - запобіжні заходи у сфері державного санітарно-епідеміологічного нагляду до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) у вигляді тимчасової заборони роботи (діяльності) стрічокової пилорами, що знаходиться за адресою вул. Міщенко 28, а, с. Гранів, Гайсинського району, Вінницької області, до моменту усунення виявлених під час перевірки порушень вимог санітарного законодавства, а саме до моменту винесення пилорами за межі с. Гранів, Гайсинського району, Вінницької області.

Постанову допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна