Справа № 2034/2-а-979/11
Суддя: .Савченко Г. М.
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 березня 2011 року Справа № 2-а-979/11

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченко Г.М.

при секретарі судового засідання - Ямщиковій М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в с. Покотилівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації про зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати діяльність відповідачів незаконною, зобовязати УПСЗН ХРДА та Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації провести перерахунок, нарахувати та виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат та щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком за період з 01.01.2006р. по 01.01.2010р.

Позивач в судове засідання не зявився.

Представники відповідачів ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації. Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явились, про день розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили. ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення ХРДА надало до суду заперечення на адміністративний позов та заяву, в якій просять розглядати справу без участі їх представника.

Суд, на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Позивач є інвалідом 3-ї групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серія ХАР №056641, а також перебуває на обліку як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 1-ї категорії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. що підтверджується копією посвідчення серія А № 040408, що видане 03.10.1996р.

Відповідачі не заперечують того факту, що Позивач є інвалідом 3-ї групи, та учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 1-ї категорії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальний захист регулюється Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про статус ветеранів війні, гарантії їх соціального захисту».

Виходячи із завдання адміністративного судочинства на адміністративні суди покладено обовязок при оскарженні рішень, дій або бездіяльності субєктів владних повноважень, якими є органи соціального захисту населення, перевіряти оскаржувані рішення, дії або бездіяльність їх відповідність певним критеріям, визначеним ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам 3 групи, захворювання яких повязано з ліквідацією наслідків на ЧАЕС планується щорічна грошова допомога на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, та відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір мінімальної заробітної плати значаться на момент виплати.

Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2007 рік дію частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 30 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію в частині надання безпроцентних та пільгових позик пунктів 21 і 29 частини першої статті 20, пунктів 1 і 7 частини першої статті 21, пунктів 5 і 12 частини першої статті 22, пункту 1 частини першої ті 23, пункту 5 частини першої статті 36; в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати пунктів 6 та 8 частини першої статті 30, пункту 1 частини першої статті 36, абзаців другого, третього та четвертого частини першої статті 37, абзаців другого, третього, четвертого частини першої та частини другої статті 39, статей 40, 41, 44, абзаців другого, третього, четвертого, пятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та части сьомої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Дія абзацу 3 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була зупинена на 2008 рік в частині виплати допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1. пунктів 61. 62. 63. 66 розділу 2. пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - і 101 народних татів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1. п.п. 1-4. 6-22. 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним і положення п. 28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»

Виплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум. розмір яких визначається на час їх здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач : 09.07.2007 року та з 22.052008 р. під час виплати щорічної допомоги на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції України від 28.02.1991р.

З 01.01.2007 року по 09.07.2007 року конкретний розмір щорічної допомоги на оздоровлення особам, які постраждати, внаслідок її па Чорнобильської АЕС були встановлені певними нормами Закону України «Про Держаний бюджет України на 2007 рік».

З 01.01.2008 року по 22.05.2008 року конкретний розмір щорічної допомоги на оздоровлення особам, які постраждати, внаслідок ні на Чорнобильської АЕС були встановлені певними нормами Закону України «Про Держаний бюджет України на 2008 рік».

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату у 2009 році грошової допомоги на оздоровлення: Законом України «Про Державний т України на 2009 рік» не зупинялась дія ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не вносились зміні до зазначеного закону.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році інвалідам війни щорічної допомоги на оздоровлення, повинні здійснюватися відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається з матеріалів справи щорічну допомогу на оздоровлення за 2006р. - в січні 2007р., за 2007р. в грудні 2007р., за 2008р. в 2008р., за 2009 рік в лютому 2009 року (а.с.18-27).

Отже, в період з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року та в період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року органи соціального захисту населення не мали повноважень здійснювати зазначені виплати у розмірах встановлених статтею 48 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки протягом цього часу положення базового закону не діяли.

Застосування законодавства України у такий спосіб, ґрунтується на висновках Конституційного Суду України, наведених в мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 року №4-зп, який у п. 3 зазначив наступне: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас регульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те. що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Виходячи з наведеного, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо покладення на органи соціального захисту населення обовязку здійснити виплату щорічної допомоги на оздоровлення, особам, які отримали такі виплати у період з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року та у період з 11.01.2008 року по 22.05.2008 року, у розмірах встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік. Протягом цього часу органи соціального захисту населення діяли у відповідності з приписами діючого законодавства, а враховуючи разовий характер цих виплат, в момент їх здійснення особа реалізувала своє право на їх отримання, і як наслідок, у органу соціального захисту населення припинився обовязок щодо їх виплати.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Відповідно до п. 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. за 936, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад даті - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам.

УПСЗН Харківської районної державної адміністрації відповідно до покладених на нього завдань призначає соціальну допомогу та формує відповідні списки для Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації. який проводить виплату соціальної допомоги.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обовязок щодо нарахування та сплати допомоги на оздоровлення покладено на центри ю нарахуванню і виплаті соціальних допомог та управління праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій виконкомів міських, районних у містах рад, а суд не повноважний визначати конкретний розмір допомоги позивача у грошовому вимірі, та не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

Таким чином. ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації та Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації повинні були призначити, нараховувати та планувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які «страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2007,2008,2009 роки.

Згідно статті 48 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплата щорічної допомоги на оздоровлення є компенсацією за шкоду або відшкодуванням шкоди, заподіяної здоровю особам, які стали інвалідами наслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС та сімям за втрату годувальника.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 268 Цивільного кодексу України, позовна давність на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю не поширюється.

За змістом ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, ніж Шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, виходячи з системного аналізу ст. 48 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. З ч. 1 ст. 268 Цивільного кодексу України та ч.ч. 2 та 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що на вимоги позивача відшкодувати шкоду, заподіяну його здоровю, строки позовної давності не поширюються.

Крім того, відповідно до 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна особа має право мирно володіти майном ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути позбавлений права власності та право власності є непорушним.

Позивач мав право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний кист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2007,2008,2009 роки.

Крім того, відповідачами, в порушення ч,2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на них обовязку щодо призначення та виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч. ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2007, 2008, 2009 мої.

Суд вважає необхідним, на підставі ч.2 ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність правління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації щодо не нарахування належних позивачу сум »річної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008. 2009роки у розмірі встановленому ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6-14, 71, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації щодо не нарахування належних ОСОБА_1 сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки у розмірі встановленому ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки у розмірі встановленому ч. 4 ст. 48 Закону України о статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації здійснити виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки у розмірі встановленому ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ранову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Г.М. Савченко