Справа № 125/1531/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 125/1531/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Хитрук В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

01 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Барського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Львівської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про оскарження постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: скасувати постанову № 1311/20908/15 від 03.07.2015 винесену першим заступником Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 про накладення на позивача стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 13.08.2015 адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

15 вересня 2015 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом відкрито провадження у даній адміністративній справі.

20 жовтня 2015 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом було зупинено провадження в даній адміністративній справі до надходження витребовуваних доказів.

18 листопада 2015 року провадження у справі поновлено та призначено справу на 01 грудня 2015 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.06.2015 о 17 год. 30 хв. позивач автомобілем марки "CHRYSLER GRAND VOYAGER", VIN 1F8GYB1557Y546648 р/н SY93837, країна реєстрації - ОСОБА_4, слідував у приватну поїздку з ОСОБА_4 до України через митний пост "Краковець" Львівської митниці ДФС.

В ході митного контролю за допомогою ПІК "Інспектор-2006" Львівської митниці та ЄАІС Держмитслужби України було виявлено, що позивач у митному режимі "транзит" через митний пост "Могилів-Подільський-Отач" Вінницької митниці 23.03.2011 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки "DАЕWOO NEXIA", VIN KLATF19YIVS250278 р/н SY 78667, країна реєстрація - ОСОБА_4.

Станом на 22.06.2015 позивач транспортний засіб "DАЕWOO NEXIA", VIN KLATF19YIVS250278 р/н SY 78667, за межі митної території України не вивозив.

Постановою Львівської митниці Державної Фіскальної служби України у справі про порушення митних правил № 1311/20908/15 від 03.07.2015 позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

За фактом перевищенням встановленого ст. 95 МК України транзитного строку перевезення автомобіля марки "DАЕWOO NEXIA", VIN KLATF19YIVS250278 р/н SY 78667, що перебуває під митним контролем, більш ніж на десять діб, відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №1311/20908/15 за ч. 3 ст. 470 МК України.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем зроблено хибний висновок, щодо порушення позивачем ч. 3 ст. 470 МК України, адже вказане правопорушення не є триваючим, а тому оскаржувана постанова № 1311/20908/15 від 03.07.2015 винесена всупереч нормам МК України та є незаконною.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до ст.12 Закону України від 04.11.1991 №1777-ХІІ "Про державний кордон України", пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в'їзду на територію України або виїзду з України.

Згідно до Положення про базу даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України", затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 25.06.2007 №472, Державна прикордонна служба України веде автоматизований банк даних відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства, зареєстрованих у пунктах пропуску через державний кордон, та відповідно документів громадян України на право виїзду з України і в'їзду в Україну, в тому числі паспорта громадянина України, та паспортних документів іноземців та осіб без громадянства.

Частиною 1 ст. 381 МК України, передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

В силу п. 1.7. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого Наказом ОСОБА_5 фінансів України від 09.10.2012 № 1066, зареєстрованого в ОСОБА_5 юстиції України 19.12.2012 № 2120/22432, для здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення і виявлення фактів їх недоставлення до митниці призначення використовується Єдина автоматизована інформаційна система митних органів України (далі - ЄАІС).

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до гл. 55 розділу ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Згідно ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщенні в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення.

А тривати дане правопорушення може як декілька днів так і декілька років, тобто до завершення процедури митного оформлення, в даному випадку виконання обов'язку по доставці транспортного засобу до митного органу.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Тобто ст. 467 МК України не визначає виключного переліку триваючих порушень, а тільки вказує на деякі з них.

Відповідно до листа Мінюсту України від 17.07.2007 № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

ОСОБА_5 юстиції України від 01.12.2003 № 22-34-1465 роз'яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Окрім того, листом Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99-99-24- 03-09-17 було роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.

Зважаючи на викладене, триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Статтею 487 МК передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, за фактом перевищення встановленого ст. 95 МК України транзитного строку перевезення автомобіля марки "DАЕWOO NEXIA", VIN KLATF19YIVS250278 р/н SY 78667, що перебуває під митним контролем, більш ніж на десять діб, відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №1311/20908/15 за ч. 3 ст. 470 МК України.

При цьому вчинене позивачем правопорушення є триваючим та виявлене 22.06.2015, що зафіксовано протоколом про порушення митних правил від 22.06.2015 №1311/20908/15 і саме з цієї дати відраховується строк накладення адміністративного стягнення.

Оскільки постановою від 03.07.2015 на позивача накладено стягнення через 11 днів після виявлення, то строк, передбачений ст. 467 МК України не пропущено.

Відтак відповідач виніс обґрунтовану постанову про накладення стягнення на позивача, а висновок суду про не триваючий характер даного виду правопорушення є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та не відповідає обставинам справи.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо застосування ч. 1 ст. 467 МК України, яка була чинною на момент вчинення позивачем правопорушення 23.03.2011 та встановлювала двохмісячний строк з дня вчинення правопорушення, а в разі триваючого порушення митних правил - двохмісячний строк з дня його виявлення - для притягнення особи до відповідальності та накладення адміністративного стягнення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 349 МК України в редакції від 11.07.2002 №92-ІV, який діяв на момент ввезення позивачем транспортного засобу на митну територію України, невивезення за митний кордон України товарів, транспортних засобів, ввезених з метою транзиту через територію України, в строки, встановлені митним органом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п'ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію цих товарів та транспортних засобів.

За приписами ч. 3 ст. 470 МК України в редакції від 13.03.2012 №4495-VІ, який діяв на момент виявлення митницею вчиненого позивачем порушення митних правил, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином колегія суддів зауважує, що принцип незворотності дії в часі законів в даному випадку не підлягає застосуванню, оскільки МК України від 13.03.2012 не встановлено і не збільшено відповідальність чи жодним іншим чином не погіршено становище особи за порушення строків ввезення товарів на митну територію України в митному режимі "транзит".

Відтак суд першої інстанції в оскаржуваній постанові невірно встановив, що порушення митних правил, вчинене позивачем, не є триваючим і що в даному випадку слід застосувати принцип незворотності дії в часі законів.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності обставин, які виключають можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення, а саме факт знищення автомобіля вогнем в результаті пожежі, що підтверджується довідкою Барського РС ГУ ДСНС України у Вінницькій області від 25.03.2011.

Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Разом з тим, ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобовязаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом ОСОБА_5 фінансів України 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в ОСОБА_5 юстиції України 02.10.2012 № 1669/21981 (далі - Порядок), визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до п.п. 2.4-2.6 Положення про порядок здійснення контролю за доставкою вантажів у митниці призначення, затвердженого наказом Державної митної служби України від 08.12.1998 №771 (далі - Порядок), яке діяло 23.03.2011, коли, як стверджує позивач згорів автомобіль, що перебував під митним контролем, визначено порядок інформування митного органу про факт дії надзвичайних або невідворотних обставин в результаті яких сталася повна чи часткова втрата товарів.

Так, Порядком встановлено, що в окремих випадках, коли вантаж не може прибути в митницю призначення у строк, установлений митницею відправлення, внаслідок дії надзвичайних або невідворотних обставин чи подій, що перешкоджають руху транспортного засобу, строк доставки товарів у митницю призначення може бути продовжений на час дії зазначених обставин чи подію

Такими обставинами чи подіями можуть бути, зокрема, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема таке, як замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів).

При цьому власник товарів або власник транспортного засобу (або особа, яка безпосередньо здійснює перевезення товарів, що перебувають під митним контролем) повинен звернутися з письмовою заявою до найближчої митниці (або митного поста), в зоні діяльності якої сталася дія надзвичайних або невідворотних обставин чи подій, для продовження строку доставки товарів.

До письмової заяви можуть додаватися належним чином засвідчені відповідними органами документи, що підтверджують дію надзвичайних або невідворотних обставин чи подій.

Залежно від виду надзвичайних або невідворотних обставин чи подій документи, що підтверджують їх дію, можуть видаватися місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, власником підприємства, на якому відбувається страйк, або уповноваженим ним органом (представником), об'єднаннями, торгово-промисловими палатами, службою технічного обслуговування, відповідним державним органом з безпеки дорожнього руху, органами ОСОБА_5 внутрішніх справ України, іншими спеціально уповноваженими на це державними органами, а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади тощо.

Митниця (або митний пост), у зоні діяльності якої сталася або триває дія надзвичайних або невідворотних обставин чи подій, перелічених у пункті 2.4 цього Положення, після вивчення документів, що підтверджують дію таких обставин, у товаросупровідних документах на переміщувані товари вчиняє запис про продовження строку доставки товарів із зазначенням причин.

Цей запис затверджується підписом начальника митниці (заступника начальника митниці) або начальника митного поста і завіряється відбитком печатки митниці (у разі звернення до начальника митного поста - особистою номерною печаткою посадової особи цього поста з обов'язковим письмовим інформуванням митниці, якій підпорядковано цей митний пост).

Копії документів, що підтверджують дію надзвичайних або невідворотних обставин чи подій, залишаються в справах відділу контролю за переміщенням товарів (далі - ВКПТ) митниці.

Митниця, що продовжила строк доставки товарів, протягом цієї ж доби каналами електронного зв'язку (а у разі відсутності електронного зв'язку - письмово) обов'язково інформує митницю відправлення і митницю призначення вантажу, щодо якого прийнято рішення про продовження строку доставки, та в оперативному режимі передає інформацію про продовження строку доставки до ЄАІС Держмитслужби України.

За наявності такої інформації протокол про порушення митних правил не складається.

В окремих випадках, якщо внаслідок дії надзвичайних або невідворотних обставин сталася повна чи часткова втрата товарів або ці товари неможливо надалі використовувати як вироби чи матеріали, митниця, у зоні діяльності якої склалася така обставина, на підставі висновків компетентних органів складає факт за формою, затвердженою наказом Держмитслужби України від 18.11.2002 № 630 "Про затвердження форми акта про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у потрібних для здійснення митного контролю документах, про пошкодження товарів чи їх упаковки або маркування", зареєстрованим у ОСОБА_5 юстиції України 29.11.2002 № 932/7220 (зі змінами), з обов'язковим зазначенням причини втрати товарів, інформує каналами електронного зв'язку митницю відправлення й митницю призначення про втрату товарів і в оперативному режимі передає інформацію про їх утрату до ЄАІС Держмитслужби України.

Однак позивач не повідомив найближчу митницю про той факт, що 23.11.2011 автомобіль марки "DАЕWOO NEXIA", VIN KLATF19YIVS250278 р/н SY 78667 був знищений в результаті пожежі.

При цьому варто зазначити, що в поясненнях від 22.06.2015, які позивач надав інспектору митниці під час складення протоколу про порушення митних правил, і копія яких знаходиться в матеріалах справи (а.с. 25 на звороті) позивач зазначив, що автомобіль марки "DАЕWOO NEXIA", VIN KLATF19YIVS250278 р/н SY 78667 перебуває у несправному стані і не може бути вивезений за межі митної території. Жодних пояснень стосовно того, що зазначений автомобіль згорів, чи його було знищено позивач не надав. Під час розгляду справи про порушення митних правил позивач також не надав жодних доказів на підтвердження того фату, що автомобіль марки "DАЕWOO NEXIA", VIN KLATF19YIVS250278 р/н SY 78667 був знищений під час пожежі. Довідку з Барського PC ГУ ДСНС України у Вінницькій області від 25.03.2011 позивачем було долучено лише під час розгляду справи судом першої інстанції.

Водночас апеляційним судом для повного і всебічного розгляду справи ухвалою від 29.09.2015 (та повторно ухвалою від 22.10.2015) зобов'язано Барський районний сектор Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області надати до суду матеріали перевірки по факту пожежі (знищення) транспортного засобу марки "DАЕWOO NEXIA", VIN KLATF19YIVS250278 р/н SY 78667 (акт про пожежу, протокол огляду місця події, матеріали перевірки в т.ч. постанову про відмову в порушенні кримінальної справи та інші наявні документи, що підтверджують факт пожежі та знищення вказаного автомобіля).

11 листопада 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду на виконання вищевказаних ухвал надіслано копію акту про пожежу від 26.03.2011 та копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 31.03.2011.

Проте вказані документи не є належними та допустимими доказами в розумінні ст. 70 КАС України та не можуть слугувати, доказом повного знищення транспортного засобу, оскільки зі змісту вказаних документів не можливо встановити факт повного чи часткового знищення транспортного засобу, за їх результатом не було складено висновку відповідною особою щодо ступеню пошкодження товару, що перебуває в режимі митного контролю.

Таким чином позивачем перевищено строк транзитного перевезення (доставки) автомобіля "DАЕWOO NEXIA", VIN KLATF19YIVS250278 р/н SY 78667 митною територією України більше ніж на 10 діб, чим порушено ст. 95 МК України, і відповідно зазначене діяння має ознаки порушень митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, а тому винесена відповідачем постанова № 1311/20908/15 від 03.07.2015 є правомірною.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення: є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити повністю.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року скасувати.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7