Справа № 2а-9306/11/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2011-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 липня 2011 року № 2а-9306/11/2670

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Каракашьяна С.К., суддів -Бояринцевої М.А., Літвінової А.В., при секретарі Шкребтій І.П., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, особисто

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомОСОБА_1
до Державного агенства лісових ресурсів України
про визнання нечинним експертного висновку .

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі -позивач) з позовом, в якому просить суд визнати нечинним експертний висновок Держлісагентства від 16.06.2011 № 08-08/3571 щодо необхідності обов'язкового погодження постійним лісокористувачем проведення вибіркової санітарної рубки, суцільної санітарної рубки та ліквідації захаращеності у Заказнику з органами Мінприроди.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що зазначений висновок суперечить вимогам чинного законодавства та порушують права позивача як досвідченого спеціаліста в галузі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позов та витребуваних матеріалів не надав.

Враховуючи закінчення строку розгляду справи, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку, встановленому частиною четвертою статті 128 КАС України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Державного агентства лісових ресурсів України (далі -відповідач) з заявою від 10.06.2011р. про надання експертного висновку щодо правомірності вимог Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області вимагати у постійного лісокористувача погодження проведення вибіркової санітарної рубки, суцільної санітарної рубки та ліквідації захаращеності у заказнику.

Держлісагенство листами від 16.06.2011 № 08-08/3571 та повторно від 23.06.2011 № 08-10/3723 повідомило позивача про необхідність обов'язкового погодження проведення вибіркової санітарної рубки, суцільної санітарної рубки та ліквідації захаращеності у Заказнику з органами Мінприроди.

Позивач зазначений вище лист від 16.06.11р. вважає експертним висновком та просить суд визнати його нечинним.

Розглянувши позовні вимоги, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з нижченаведеного.

Чинним законодавством не передбачено прав Державного агенства лісових ресурсів України надавати обов'язкові для застосування висновки щодо тлумачення норм чинного законодавства, зокрема, постанов Кабінету Міністрів України. Зазначені повноваження делеговані Конституційному Суду України.

Лист відповідача від 16.06.2011 № 08-08/3571 є оприлюдненням позиції відповідача у певному питанні і не може вважатися експертним висновком, оскільки відповідачу не надано повноважень щодо надання експертних висновків відносно застосування норм постанов Кабінету Міністрів України.

Крім того, колегія суддів доходить висновків про відсутність обставини порушення прав позивача наданням йому відповіді, з якою він не погоджується. Лист відповідача стосується застосування норм Постанови Кабінету Міністрів України №555 від 27.07.1995р. «Про затвердження Санітарних правил в лісах України». Натомість, позивач не зазначив жодного випадку застосування норм вказаної постанови безпосередньо до нього. Посилання на застосування даного нормативного акту відповідачем, підпорядкованими йому органами, та організацією, в якій працює позивач, не вбачається колегією суддів застосуванням норм до позивача.

Відповідно до загального принципу Кодексу адміністративного судочинства України, відображеного в статтях 2 та 6 захисту підлягає порушене право, свободи або інтереси.

Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально -правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень.

Виключення з такої передумови для оскарження рішень (дій, бездіяльності), як наявність порушеного права, нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачена для справ щодо оскарження нормативно -правових актів, які можуть оскаржувати ті особи, щодо яких можливе застосування акту.

Враховуючи викладене, суд доходить висновків про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання можливого закриття провадження у справі, колегія суддів виходить з такого.

Перелік підстав для можливого закриття провадження у справі, визначений частиною першою статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Відповідно до частини другої зазначеної правової норми, у випадку, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Однією з Конституційних засад судочинства є поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, згідно з частиною другою статті 124 Конституції України.

На підставі викладеного, суд доходить висновків, що у випадку оскарження позивачем рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які не порушують прав або охоронюваних Законом інтересів позивача, або не підлягають судовому оскарженню взагалі, суд повинен відмовити у задоволенні позову.

Закриття провадження судом вбачається можливим тільки у випадку відсутності владних повноважень відповідача, або у випадку прямого визначення Законом іншої юрисдикції заявлених вимог.

Оскільки іншого порядку оскарження листів відповідача чинним законодавством не встановлено, суд доходить висновків про відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий Суддя С.К. Каракашьян

Судді М.А. Бояринцева

А.В. Літвінова