Справа № 820/9787/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"23" листопада 2015 р. № 820/9787/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі - Ахвердян Р.А.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 (довіреність від 31.08.15р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Ізюмська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж, в якому просить суд стягнути з Ізюмського КПТМ податковий борг по податку на додану вартість з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків в розмірі 1188917,0 грн. (р/р0012; отримувач: Ізюмське УДКСУ Харківської області; код: 37283992; банк отримувача: ГУДКСУ в Харківській області; МФО: 851011;код платежу 14010100).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не сплачено суми зобов'язань з податку на додану вартість, які самостійно ним визначені у загальному розмірі 1188917,00 грн. Отже сума боргу є узгодженою та підлягає стягненню.

В обґрунтування заперечень на позов відповідач вказав, що положеннями Податкового кодексу передбачено застосування до комунальних підприємств спеціального порядку стягнення заборгованості , а крім того, зазначив, що податкові вимоги 1/27 від 16.01.2004 р., та 2/28 від 21.02.2004 р. не стосуються податкового боргу відповідача, який виник пізніше, оскільки вони були виставлені на підставі Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", який втратив чинність з 01.01.2011 року, а тому не може регулювати питання погашення податкового боргу платника податку, що виник після вказаної дати.

У судове засідання представник позивача не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його присутності.

Суд, відповідно до ст. 128 КАС України вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував з підстав, які викладені в письмових запереченнях, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж зареєстровано в якості юридичної особи ( місцезнаходження : 64300, Харківська обл., м.Ізюм, пр.Леніна, б.33, ), що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та перебуває на податковому обліку у Ізюмській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області ( а.с.33).

Матеріалами справи підтверджено, що Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж самостійно визначило суми зобов'язань з ПДВ в загальному розмірі 1188917,0 грн. подавши до позивача уточнюючі розрахунки до декларацій з ПДВ № НОМЕР_1 від 15.12.2014 року на суму 1383,00 грн., № НОМЕР_2 від 17.12.2014 року на суму 3817,00 грн., № НОМЕР_3 від 18.12.2014 року на суму 961,00 грн. та податкові декларації з ПДВ № НОМЕР_4 від 20.01.2015 року на суму 82293,00 грн., № НОМЕР_5 від 18.02.2015 року на суму 132184,00 грн., № НОМЕР_6 від 18.03.2015 року на суму 269516,00 грн., № НОМЕР_7 від 17.04.2015 року на суму 238174,00 грн., № від 19.05.2015 року на суму 237751,00 грн., № НОМЕР_8 від 18.06.2015 року на суму 116413,00 грн., № НОМЕР_9 від 20.07.2015 року на суму 106425,00 грн. , які були подані до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області ( а.с.7-27). Відповідачем суми самостійно визначених податкових зобов'язань в повному обсязі у встановлені законодавством строки сплачено не було.

Згідно п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України - платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.56.11 ст.56 ПК України - не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.57.1 ст.57 ПК України - платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.п.59.1 ст.59 ПК України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (діяв на момент винесення податкових вимог), у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає йому податкові вимоги, а саме: перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення ( вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки.

Податкова вимога вважається надісланою ( врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення.

У разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування 9 місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановлені на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вжиття заходів щодо погашення відповідачем узгодженої суми вказаного податкового боргу позивачем до матеріалів справи надано першу податкову вимогу 1/27 від 16.01.2004 р. та другу податкову вимогу 2/28 від 21.02.2004 р., які були направлені Ізюмському комунальному підприємству теплових мереж поштою та отримані відповідачем 20.01.2004 року та 12.03.2004 року відповідно, що підтверджується копіями повідомлень про вручення поштового відправлення ( а.с. 28-29).

Підстави для відкликання податкової вимоги встановлені ст.60 Податкового кодексу України.

Аналогічна норма була закріплена у підпункті 6.3.2 пункту 6.3 статті 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року №2181-ІІІ.

При цьому, відповідно до положень підпункту 6.4.1 пункту 6.4 статті 6 названого закону податкові вимоги вважаються відкликаними, якщо: а) сума податкового зобов'язання або податкового боргу, а також пені та штрафних санкцій (за їх наявності) самостійно погашається платником податків; б) контролюючий орган скасовує або змінює раніше прийняте рішення про нарахування суми податкового зобов'язання (пені і штрафних санкцій) або податкового боргу внаслідок їх адміністративного оскарження; в) рішення контролюючого органу про нарахування суми податкового зобов'язання або стягнення податкового боргу скасовується чи змінюється судом; г) податкові зобов'язання (крім податкового боргу) розстрочуються або відстрочуються чи стосовно них досягається податковий компроміс та про це зазначається у відповідному рішенні про розстрочення, відстрочення або податковий компроміс; д) податковий борг визнається безнадійним.

Згідно п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. Право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

В даних спірних правовідносинах ключовим моментом для вирішення справи є встановлення існування у позивача податкового боргу з моменту направлення йому податкових вимог і до моменту звернення податкового органу з позовом про стягнення, а саме: чи не був погашений позивачем борг після вручення йому другої податкової вимоги №2/28 від 21.02.2004 р. (тобто, чи порушувалась безперервність наявної у відповідача податкової заборгованості), та чи розповсюджується на нього порядок стягнення податкового боргу, передбачений нормами ст.95 Податкового кодексу України.

Згідно з Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011р. №1588, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.12.2011р. за №1562/20300 з наступними змінами та доповненнями (далі по тексту - Порядок №1588) стосовно кожного платника податків, взятого на облік у контролюючому органі згідно з цим Порядком, формується облікова справа. Ведення облікових справ платників податків здійснюється із дотриманням правил діловодства.

Механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів врегульований Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, який затверджений наказ Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013р. N 765, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.02.2014р. за N 217/24994 (далі по тексту - Порядок №765).

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №765, територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником. Пунктом 11 зазначеного розділу закріплено, що форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки.

Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати.

З метою об'єктивного, повного і всебічного розгляду справи судом було витребувано з Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області докази безперервності податкового боргу, а саме: інтегровану картку платника податків - Ізюмського комунального підприємства теплових мереж, станом на дату звернення податкового органу до суду з даним позовом за весь період існування заборгованості з податку на додану вартість, а саме з 2004 року ( з дня винесення другої податкової вимоги від 21.02.2004 року №2/28).

Позивачем не було надано суду до суду витребувані докази .

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Водночас ч.6 ст. 71 КАС України встановлено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження безперервності податкового боргу, суд зазначає, що Ізюмською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області не дотримана процедура стягнення податкового боргу, передбачена п. 95.2 ст.95 Податкового кодексу України.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про стягнення податкового боргу - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 30 листопада 2015 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.