Справа № 0805/4856/2012
Суддя: Кіяшко В. О.
Дата ухвалення: 2012-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0805/4856/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2012 року Вільнянський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Кіяшко В.О.,

при секретарі Павлівській І.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Купріянівської сільської ради, адміністративна комісія Вільняського району, Запорізької області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Купріянівської сільської ради, адміністративна комісія Вільняського району, Запорізької області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просить скасувати постанову № 1 від 29.08.2012р. по справі про адміністративне правопорушення, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 52 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді 136грн.

В позові позивач зазначив, що в постанові не зазначено: коли, де та які саме протиправні дії (бездіяльність) він (позивач) скоїв, що стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, в чому полягає його вина. Позивач вважає, що вн жодних правопорушень передбачених ст. 52 КУпАП не скоював.

Крім того відповідно до в ст. 242-1 КУпАП визначена підсудність розгляду справ передбачених ст. 51 - 53-4 цього кодексу, а саме від імені органів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі екології та природних ресурсів України розглядати справи про адміністративне правопорушення передбачені вище зазначеними статтями, мають право головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступник, головні державні інспекції з охорони природного середовища АРК, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного, Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища.

От же, адміністративна комісія Купріянівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області не мала права розглядати правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 52 КУпАП.

Таким чином при винесенні спірної постанови позивач вважає, що суттєво були порушені його права, так як він не був повідомлений про час та місце слухання справи, був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою, надати докази.

У звязку з чим він змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю, просив суд його задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені.

Представники відповідача в судове засідання, не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень не суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідача, на підставі тих доказів, що знаходяться в матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.08.2012р. адміністративною комісією при Купріянівській сільській раді Вільнянського району Запорізької області було прийнято постанову про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136грн., при цьому в постанові не зазначено: коли, де та які саме протиправні дії (бездіяльність) позивач скоїв, що стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, в чому полягає його вина.

Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ст. 17 КАС України, який набрав чинності з 01.09.2005року, компетенція адміністративних - судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, (нормативно правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 288 КУпАП зі змінами та доповненнями від 24.09.2008року, які набрали чинності з 17.11.2008року, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі), або у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений органом, правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що позивач подав позов 08.09.2012р. (08.09.2012р. субота не робочий день), тобто саме у строк, встановлений ст. 289 КУпАП.

Відповідачем не надано жодного доказу з підтвердження правомірності винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що: доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має великий перелік прав, зокрема право давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України „Про ратифікацію Конвенції від 17.07.1997 року „Європейська конвенція про захист прав людини та основновоположних свобод і протоколи до неї, є частиною національного законодавства України. Вимогами ст. 6 даної Конвенції та ст. 2-4 Протоколу № 7 до Конвенції, які застосовуються і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, закріплено право особи на справедливий суд, що включає в себе право на доступ до матеріалів справи, право на захист та юридичну допомогу, право на надання доказів, проведення експертиз та залучення свідків, право бути повідомленим про час та місце слухання справи та присутнім при розгляді його справи судом. Та основне те, що особа має право бути негайно і детально поінформована зрозумілою для нього мовою компетентним органом державної влади про характер та причини обвинувачення, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту та захищати себе особисто чи використовувати захисника.

Пунктом 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи в своїй сукупності встановлені фактичні обставини справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідачем був порушений порядок розгляду справи, у звязку з чим постанова повинна бути скасована.

Що стосується вимоги позивача про закриття провадження по справі, суд вважає її передчасною, вказане питання повинно бути зясоване при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 17, 18, 19, 104-106 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову № 1 від 29.08.2012 року по справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 про притягнення його до відповідальності за ст. 52 КУпАП на накладення на нього штрафу у розмірі 136грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_3

01.10.2012