Справа № 22-а-2694/11
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
27 квітня 2011 року м.Київ
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого Даценко Л.М.
суддів Іванової І.В., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 01 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій протиправними та зобов»язання виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -
в с т а н о в и л а:
В вересні 2009 року позивач звернулася до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона є матір»ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років і відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Всупереч закону відповідач протягом 2007-2009 р.р. виплачує їй державну допомогу в меншому розмірі, а її звернення до відповідача про перерахунок допомоги за цей період залишене без задоволення. Просила визнати неправомірними дії відповідача по відмові у виплаті державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років згідно вимог закону та зобов»язати відповідача перерахувати і виплатити дану допомогу за період з 01 липня 2007 року по 01 липня 2009 року та стягнути судові витрати.
Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 01 жовтня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку державної допомоги та зобов»язано відповідача нарахувати і виплатити позивачу допомогу по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 31 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з врахуванням вже виплачених коштів.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задовленні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Суд розглядає справу в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1.ч.1 ст. 197 КАС України у звязку з відсутністю клопотань осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх участю.
Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.
Позивач знаходиться на обліку в УПСЗН і отримує з липня 2007 року щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 31 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року є неправомірними, оскільки розмір виплаченої допомоги не відповідає ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім"ям
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, поскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно Законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обовязки громадянина.
Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" в редакції Закону № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.
Згідно ч. 1 ст. 5 зазначеного Закону всі види державної допомоги сім"ям з дітьми, крім допомоги у звязку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).
Згідно підпунктів 7, 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VІ від 28.12.2007 року у Законі України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" частину першу статті 15 викласти в такій редакції: "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень";
пункт 3 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" викласти в такій редакції: "3. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців".
Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. вказані положення п.23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» не визнавалися неконституційними, вони є чинними і мають виконуватися, а відтак, виплачуючи позивачці допомогу у 2008-2009 р.р. на підставі цієї норми закону, відповідач діяв правомірно і у відповідності із законом.

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення справи і ухвалення постанови про часткове задоволення позову.

Таким чином, оскільки дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачці з 31 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідають вимогам п. 3 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року, ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" № 489-V від 19.12.2006 року, яка діяла до 09.07.2007 року, та підпунктам 7, 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VІ від 28.12.2007 року, то відсутні правові підстави для задоволення позову.

Також колегія суддів не може погодитися з висновками суду в частині стягнення на користь позивача судового збору з відповідача.

Судом першої інстанції не було враховано вимоги ст. 94 КАС України, відповідно до якої у випадку ухвалення рішення на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею судові витрати з Державного бюджету України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду не відповідають обставинам справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову з підстав, передбачених ст. 202 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області задоволити.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 01 жовтня 2009 року скасувати і ухвалити нову постанову.

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : _________________

Судді : _________________ ________________