Справа № 805/4061/15-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року справа №805/4061/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г.,при секретарі судового засідання Святодух О.Б. за участю представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дружківський машинобудівний завод" на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 р. у справі № 805/4061/15-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області до Публічного акціонерного товариства "Дружківський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області (далі- позивач, апелянт) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дружківський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області. задоволено, а саме: стягнуто з Публічного акціонерного товариства Дружківський машинобудівний завод (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Леніна, буд. 7, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області (84200, м. Дружківка, вул. Я. Галана, буд. 40, ) заборгованість по відшкодування пільгових пенсій за період з 01 липня 2015 року по 28 серпня 2015 року по списку № 1 527968,44 грн., заборгованість по відшкодування пільгових пенсій за період з 01 липня 2015 року по 28 серпня 2015 року по списку № 2 537393,73 грн., в загальному розмірі 1 065 362 (один мільйон шістдесят пять тисяч триста шістдесят дві) гривні 17 копійок.

Суд першої інстанції виходив з того, що згідно з абзацом 5 частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV починаючи з 1 січня 2004 року підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що позивач в порушення встановленого Пенсійним Фондом України порядку в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФУ затвердженої Постановою Правління ПФУ від 19 грудня 2003 року №21-1 (надалі Інструкція №21-1) не направив йому розрахунки та повідомлення для відшкодування пільгових пенсій призначених відповідно до норм пункту а, «б-з» статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ (надалі закон №1788-ХІІ).

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги просив останню залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Відповідач Публічне акціонерне товариство Дружківський машинобудівний завод зареєстроване в якості юридичної особи за адресою 84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Леніна, буд. 7, .

Матеріали справи свідчать, що на підприємстві відповідача працювали особи, які були зайняті на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, яким призначено пенсію на пільгових умовах за списком № 1 та пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, та яким призначено пенсію на пільгових умовах за списком № 2, що підтверджується довідками про наявний пільговий стаж та протоколами про призначення пільгових пенсій.

Відповідач має заборгованість по фактичним витратам з виплати та доставці пільгових пенсій, призначених відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за період з 01 липня 2015 року по 28 серпня 2015 року в сумі 527968,44 грн., що підтверджується наявними у справі розрахунками про фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за вказаний період.

Також, встановлено, що Публічне акціонерне товариство Дружківський машинобудівний завод має заборгованість по фактичним витратам з виплати та доставці пільгових пенсій відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за період з 01 липня 2015 року по 30 серпня 2015 року в сумі 537393,73 грн., що також підтверджується наявним у справі розрахунками про фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за вказаний період та довідками про розмір призначених і фактично отриманих пенсій.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного Фонду України плату, яка покриває витрати на доставку та виплату пільгових пенсій, у тому числі, призначених згідно до ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, при цьому зберігається порядок покриття цих витрат, який діяв до набрання чинності Законом № 1058-ІV.

Відповідно до Інструкції № 21-1 плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Відповідно до п.6.1 вказаної Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4. Інструкції № 21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Отже, підприємство відповідно до вимог діючого законодавства зобов'язане відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону № 1788-ХІІ, не надавши на них заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем порушена процедура направлення розрахунків суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, не беруться апеляційним судом до уваги з підстав, зазначених у попередньому абзаці судового рішення. В будь-якому випадку період виникнення заборгованості є пізнішим за дату отримання відповідних розрахунків від Управління. Крім того, апелянтом не наведено доводів, які б свідчили про відсутність його обовязку згідно вимог вказаних вище законів відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином, оскільки позивачем відповідно до закону здійснено нарахування заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1, Списком № 2 направлено відповідачу розрахунки у терміни та за вимогами Інструкції, добровільно відповідачем сплата не здійснена, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дружківський машинобудівний завод" на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 р. у справі № 805/4061/15-а залишити без задоволення. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 р. у справі № 805/4061/15-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області до Публічного акціонерного товариства "Дружківський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 07 грудня 2015 року.

Головуючий суддя А.А.. ОСОБА_1

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_3