Справа № 159/5932/15-а
Суддя: Бондар В. М.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/5932/15-а
Провадження № 2-а/159/194/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 03 грудня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Бондар В.М.

при секретарі Рижко О.М.

позивача ОСОБА_1.

представника позивача ОСОБА_2

представники відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_3 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області, ОСОБА_6 ОСОБА_3 пенсійного фонду України у Волинській області, про визнання неправомірними дій по скасуванню рішення комісії від 14.01.2014 року по призначенню пенсії за віком з 02.01.2014 року та визнання неправомірними дій по відрахуванню сум з призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 із зазначеним позовом до відповідачів та свої вимоги мотивував тим, що при досягненні 57-ми років, маючи відповідний стаж роботи для отримання пільгової пенсії, в січні 2011 року він звертався із заявою до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.Прийнятим рішенням комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій при ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі, протоколом № 274 від 20.04.2011 року, рішення комісії при ОСОБА_6 ОСОБА_3 пенсійного фонду України у Волинській області № 182/260 від 14.04.2011 року йому було відмовлено у призначенні пенсії. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2011 року скасовано вищевказані рішення комісії. Зобов'язано ОСОБА_3 пенсійного фонду України у м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення про призначення пенсії, тобто з 18 січня 2011 року. Однак, дане рішення суду відповідачем було оскаржено в апеляційному порядку. Після досягнення 60-ти річного віку за його заявою ОСОБА_3 пенсійного фонду України у м. Ковелі та Ковельському районі призначило йому з січня 2014 року пенсію за віком в розмірі 1442,40 грн. довічно. З врахуванням надбавки, передбаченої Законом України «Про донорство крові та її компонентів» та відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», розмір пенсії було збільшено, і в серпні 2015 року сума пенсії уже становила 1739.36 грн., а у вересні її розмір був перепризначений і виплачено лише 1395,06 грн. На його усне звернення в ОСОБА_3 пенсійного фонду України у м. Ковелі одержав від працівників пояснення, що зменшення розміру пенсії з вересня місяця 2015 року пов'язано з тим, що вступило в законну силу рішення Ковельського міськрайонного суду від 02.12.2011 року і воно повинно виконуватись. В результаті надмірно виплачена з січня 2014 року сума пенсії за віком підлягає перерахунку в сторону зменшення. Чинне законодавство України передбачає, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, а саме: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.Діюче законодавство не встановлює, щоб у разі призначення за минулий період пенсії за віком на пільгових умовах на виконання рішення суду після уже призначеної у встановленому законом порядку пенсії на зальних підставах, довічно, скасовувалось рішення по призначенню даної пенсії та проводилось відшкодування надмірно виплачених коштів.Дії працівників управління пенсійного фонду є незаконними та підлягають оскарженню. Просить визнати дії ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі неправомірними, щодо скасування рішення комісії від 14.01.2014 року про призначення йому пенсії за віком з 02.01.2014 року та визнання неправомірними дій по відрахуванню сум з призначеної пенсії. Понесені ним судові витрати стягнути з відповідачів.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги уточнили, підтримали повністю уточнені вимоги та просять їх задовольнити в повному обємі з викладених в позові підстав. Просять визнати дії ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області неправомірними, щодо перерахування пенсії з часу її призначення та виплачуваної за віком з 02.01.2014 року, щодо нарахованої та не виплаченої пенсії в повному розмірі за період з січня 2011 року по серпень 2015 року та зобовязати ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області відновити з 01 вересня 2015 року на термін довічно виплату пенсії за віком призначеної з 02.01.2014 року.

Представники відповідача ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області заявлені та уточнені вимоги не визнали та просять відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції надали письмові заперечення з яких слідує, що 06.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення (перерахунок) пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», протоколом № 44 від 14.01.2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком. Для розрахунку пенсії ОСОБА_1 застосовувалась середня заробітна плата за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Пенсія була призначена в розмірі 1739,36 грн. 30.07.2015 року до ОСОБА_3 надійшла постанова Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Волинській області, про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2015 року ВГІ № 48227519, на виконання постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2011 року. ОСОБА_1 управлінням Фонду призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 18.01.2011 року. Для призначення пенсії з 18.01.2011 року управлінням Фонду застосовано положення ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції на 01.01.2011), згідно якої, для обчислення заробітної плати для пенсії береться середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. На день звернення ОСОБА_1 - 18.01.2011 року середня заробітна плата враховувалась за 2010 рік. Тому, пенсія ОСОБА_1 була перерахована і становить з вересня 2015 року - 1395,06 грн. Відповідно до пункту 4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2015 № 22-1, затвердженого Правлінням Пенсійного фонду України, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії. Тобто, рішення про призначення пенсії приймається органом що призначає пенсію, а не комісією як на це вказує Позивач. Крім того, протокол про призначення пенсії управлінням не було скасовано, а лише розмір пенсії заявника приведено у відповідність до чинного законодавства України на день звернення позивача - 18.01.2011 рік. Твердження позивача стосовно того, що до його пенсійної виплати були застосовані норми ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» про відрахування надміру виплаченої пенсії є безпідставними, так як жодних відрахувань Фондом не було проведено. Просять відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_3 пенсійного фонду України у Волинській області позов не визнала та просить відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6 ОСОБА_3 пенсійного фонду України у Волинській області, оскільки будь яких дій щодо ОСОБА_1 вони не вчиняли. Як в позові первинному і уточненому, так і в судовому засіданні не було надано жодного доказу, який би визначав їх як відповідача у цій справі.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази, приходить до слідуючих висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 2011 році набув право на пільгову пенсію, однак йому було відмовлено у призначені такої пенсії, тому він рішення пенсійного фонду оскаржив у судовому порядку. Рішенням суду першої інстанції від 02.12.2011 року його вимоги були задоволені, однак оскаржені відповідачем в апеляційному порядку. На апеляційному розгляді справа перебувала тривалий час, за який у ОСОБА_1 виникло право на пенсію за віком. З січня 2014 року йому призначена і в подальшому виплачувалася пенсія за віком. В серпні 2015 року до пенсійного фонду надійшли виконавчі документи по рішенню суду від 02.12.2011 року, яке набрало чинності та йому було проведено перерахунок пенсії і зменшено її розмір, хоча він проти цього заперечував.

Суд оцінює, що ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області за зверненням ОСОБА_1 на законних підставах призначено пенсію за віком з січня 2014 року та почались з цього часу виплати пенсії. Однак, у серпні 2015 року до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області надійшов виконавчий лист, виданий Ковельським міськрайонним судом на виконання рішення суду від 02.12.2011 року. Цим судовим рішенням, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 пенсійного Фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області, ОСОБА_6 ОСОБА_3 пенсійного фонду України у Волинській області, про скасування рішень комісій по розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій та зобовязання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення, було постановлено адміністративний позов задовольнити повністю, скасовано рішення комісії при ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі Волинської області по розгляду питань, повязаних з призначення (перерахунком) та виплатою пенсій від 20.04.2011 року, та рішення комісії при ОСОБА_6 УПФ України у Волинській області №182/260 від 14.04.2011 року щодо призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років ОСОБА_1. Зобовязано ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області призначити пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення про призначення пенсії, тобто з 18.01.2011 року. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року зазначене рішення залишено без змін.

На переконання суду, звертаючись до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області з судовим рішенням, ОСОБА_1 не ставив питання про перерахунок призначеної пенсії, а його звернення було скероване на отримання невиплаченої пенсії з січня 2011 року по січень 2014 року, при цьому просив не зменшувати йому розмір вже призначеної пенсії.

Положеннями ст.ст. 22, 58 Конституції України зазначено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі та не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд вважає, що ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області повинно було окремо виконати судове рішення від 02.12.2011 року та виплатити пенсію за період з 18.01.2011 року по січень 2014 року, а в подальшому продовжити виплату пенсії, яка законно призначена з січня 2014 року.

У ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено право вибору пенсії, а саме, особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку. А стаття 22 передбачає, що пенсії за віком призначаються довічно, незалежно від стану здоров'я.

Положеннями статті 90 цього Закону визначено, що відрахування з пенсій можуть провадитися на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріальних контор та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до чинного законодавства провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

В той же час, стаття 103 цього Закону передбачає, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Під час судового розгляду позивач пояснив, що ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області провело перерахунок призначеної з січня 2014 року пенсії, зменшили її розмір та провело відрахування нібито зайво виплачених сум, а саме, замість сорок однієї тисячі, яку він мав отримати за період з січня 2011 року по січень 2014 року, йому було виплачено тільки тридцять пять тисяч гривень, а інші було стягнуто, як зайві виплати з початку 2014 року. Стороною відповідача не заперечувався даний факт і вони надали пояснення, що дійсно провели перерахунок пенсії і стягнули зайво виплачені кошти. Всі свої дії вчинили на виконання рішення суду від 02.12.2011 року.

Суд оцінює, що такі дії ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області не відповідають вимогам вищенаведених норм і вони порушують права та інтереси позивача.

Як слідує з положень чинного законодавства, зокрема ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що підставою для призначення чи перерахунку пенсії є заява зацікавленої особи.

У судовому засіданні не надано доказів, що ОСОБА_1 звертався до пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, яка йому була призначена в січні 2014 року, а тому будь-яких підстав для перерахунку його пенсії не було. Суду не надано доказів і судом не встановлено фактів зловживань з боку ОСОБА_1, подання ним документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо, а тому проводити стягнення на підставі рішень органу, що призначає пенсії, є недопустимим.

Однак, суд вважає безпідставними вимоги позивача про виплату йому пенсії з 18.01.2011 року, саме в такому розмірі, яка виплачувалася з січня 2014 року, оскільки підстави та розмір призначення пенсій на січень 2011 року та січень 2014 року були різними, а тому призначення і виплату пенсії з 18.01.2011 року слід проводити на підставі чинного на той час законодавства.

Одночасно, у судовому засіданні стороною позивача не надано жодного доказу, і судом не встановлено, неправомірних дій, або порушення прав та інтересів ОСОБА_1 з боку ОСОБА_6 ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Волинській області, а тому заявлений позов в цій частині є повністю безпідставним і задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, однак в поясненнях та матеріалах справи достатні докази правомірності прийнятого рішення про перерахунок пенсії чи проведення відрахувань з призначеної пенсії, або винних дій позивача, відсутні, тому позовні вимоги в цій частині є підставними.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 64. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень та зобовязати відповідача вчинити певні дії.

При прийнятті рішення суд зважає на ті обставини, що пенсійним фондом не зясовано у ОСОБА_1, яку пенсію він бажає отримувати, перерахунок пенсії та відрахування, у цій ситуації, не можна проводитися за ініціативою пенсійного фонду. Також, не було враховано, що після вчинення таких дій погіршилося становище пенсіонера. Разом з тим, прийнятим судовим рішенням від 02.12.2011 року підтверджено право ОСОБА_1 на пільгову пенсію з певного часу, але в жодному разі не передбачалося звуження чи погіршення його прав, тим більше не враховувалося, що з січня 2014 року ОСОБА_1 вже виплачується пенсія за віком.

Таким чином, суд приходить до переконання, що мають місце порушення прав та інтересів позивача і ці порушення є наслідком дій ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області, а тому порушені права підлягають поновленню шляхом часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 160 - 163 КАС України, СУД, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до ОСОБА_6 ОСОБА_3 пенсійного фонду України у Волинській області.

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Ковель та Ковельському районі Волинської області щодо зменшення розміру пенсії за віком ОСОБА_1, яка йому призначена з січня 2014 року та відрахування сум з призначеної пенсії.

Зобовязати ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області виплатити в повному розмірі пенсію ОСОБА_1, призначену за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2011 року, за період з січня 2011 року по грудень 2013 року включно.

Зобовязати ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області поновити з вересня 2015 року виплату пенсії ОСОБА_1, призначену за віком з січня 2014 року та продовжувати виплату довічно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Ковель та Ковельському районі Волинської області відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: ОСОБА_8