Справа № 804/12275/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогою: стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави кошти в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 1 448,00 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що у зв'язку з несплатою податкових зобовязань по термінах сплати та відсутністю погашення узгодженого грошового зобов'язання, утворився зазначений податковий борг. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
Згідно п.4 ч.1 ст.183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.
На адресу відповідача судом було направлено копію ухвали про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі та інформацію про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі, проте на адресу суду конверт з поштамту повернувся з відміткою від 23.10.2015р. «за закінченням терміну зберігання». Згідно інформації наданої позивачем, місцезнаходження відповідача зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1, тому суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача про місце, час та дату судового розгляду справи.
Відповідно до п.11 ст. 35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
У строк встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України, заперечень проти позиву або заяви про визнання позову до суду відповідач не надав.
Згідно пункту 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
Суд, дослідивши наявні в справі докази та оцінивши їх у сукупності вважає необхідним задовольнити позов частково з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 10.09.2013р. зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку у Лівобережній ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Податковий борг ФОП ОСОБА_1 з єдиного податку виник на підставі:
Таким чином, податковий борг відповідача складає 1231,60 грн. Даний податковий борг відповідач добровільно не сплачує.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПК України).
У зв'язку з чим, на виконання вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України на адресу ФОП ОСОБА_1 була направлена податкова вимога від 24.03.2015р. № 2420-25 на суму податкового боргу станом на 23.03.2015 року у розмірі 473,60 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, дана вимога про сплату боргу ні в адміністративному, ні в судовому порядку відповідачем не оскаржувалась, а тому є узгодженою.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори у порядку та в розмірах, встановлених законом.
Положеннями пп. 20.1.8 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу.
Приписами п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Податкового кодексу України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Згідно з п.п. 293.1, 293.2. ст. 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.
Пунктами 294.1, 294.2 ст. 294 Податкового кодексу України передбачено, що Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік. Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал. Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду. Попередній податковий (звітний) рік для новоутворених сільськогосподарських товаровиробників - період з дня державної реєстрації до 31 грудня того ж року. Податковий (звітний) період для сільськогосподарських товаровиробників, що ліквідуються, - період з початку року до їх фактичного припинення.
Відповідно до п. 295.1. Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті12 цього Кодексу.
Пунктами 298.1.1, 298.1.2. Податкового кодексу України передбачено, що для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.
Заява подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один з таких способів:
1) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;
2) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;
3) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством;
4) державному реєстратору як додаток до реєстраційної картки, що подається для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця з урахуванням вимог пункту 291.5 статті 291 цього Кодексу. Електронна копія заяви, виготовлена шляхом сканування, передається державним реєстратором до контролюючого органу одночасно з відомостями з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" .
Зареєстровані в установленому порядку фізичні особи-підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація.
Зареєстровані в установленому законом порядку субєкти господарювання (новостворені), які протягом 10 днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої - шостої груп, вважаються платниками єдиного податку з дня їх державної реєстрації.
Згідно з п.п. 10.1.2 п.10.1 ст.10 ПК України єдиний податок належить до місцевих податків.
Відповідно до п.291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і уборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Пунктом 291.3 ст. 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Згідно п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
При несплаті зобов'язання у встановлений строк виникає податковий борг, який, згідно п.п. 14.1.175 ст. 14 Кодексу, становить сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій зі їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк.
Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію (п. 14.1.39 ст.14 Податкового кодексу України).
Таким чином, вищевказана заборгованість відповідача становить узгоджене грошове (податкове) зобов'язання та, внаслідок його несплати, - податковий борг.
Відповідачем не було добровільно погашено суми податкового боргу по платежем та зборам до бюджету, у зв'язку з чим, нові податкові вимоги відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПКУ на адресу платника не направлялися.
Діями (бездіяльністю) відповідача порушено вимоги ст. 67 Конституції України, а також вимоги п.п. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України, якими регламентовано обов'язок платника податків щодо сплати податків і зборів у строки та розміри встановлені ПК України.
З позову вбачається, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму боргу в розмірі 1448 грн. Проте, позов обґрунтовано заборгованістю з єдиного податку в розмірі 1231,60 грн.
Таким чином, позов Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підлягає частковому задоволенню, а саме в частині боргу в розмірі 1231,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 36, 57-59, 87, 95, 288 Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 128, 160-163, 167, 183-2, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовні вимоги Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави кошти в погашення податкового боргу в розмірі 1231,60 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити
Постанова суду підлягає негайному виконанню.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_2