Справа № 815/589/15
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/589/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року 09 год. 30 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська до публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_1» про стягнення заборгованості зі збору на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 142186125 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська до публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_1» про стягнення заборгованості зі збору на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 142 186 125 гривень 00 копійок.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.07.2015 року справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська до публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_1» про стягнення заборгованості направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

25.08.2015 року справа повернулась до Одеського окружного адміністративного суду та була передана судді Корой С.М.

07.09.2015 року здійснено повторний автоматичний перерозподіл справи та справу передано судді Тарасишиній О.М

Ухвалою від 08.09.2015 року Одеським окружним адміністративним судом справу прийнято до свого провадження.

В судове засідання 02.12.2015 року зявився представник позивача, адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив суд стягнути з відповідача заборгованість зі збору на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 142186125 грн.

Представник відповідача у судове засідання 02.12.2015 року не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 21.09.2015 року надав до суду заперечення проти позовної заяви (Том 1 а.с. 221-228).

Відтак, згідно ч.6 ст.128 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини, підтверджені доказами, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ПАТ ЮНІОН ОСОБА_1 (20305925) (який перейменовано з публічного акціонерного товариства «Єкатеринославський ОСОБА_2, що є правонаступником закритого акціонерного товариства «Фінансовий ОСОБА_3») зареєстровано як платник єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків та зборів на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інших платежів (Том 1 а.с. 13-15).

Співробітниками Управління пенсійного фонду в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області було проведено планові перевірки закритого акціонерного товариства «Фінансовий ОСОБА_3» з питань дотримання вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів та надання достовірних відомостей до органів Пенсійного фонду, про що складено акти від 17.10.2008 року №82 та від 11.12.2009 року №135 (Том 1 а.с. 16-35).

З актів перевірки вбачається, що в період з 01.09.2006 по 30.09.2009 Банком придбавалась валюта для нерезидентів-інвесторів Techoline Service LTD,Winsboro LTD, Dreamlux LTD, позивачем було виявлено несплату відповідачем збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 142 186 125,00 грн., яку в добровільному порядку відповідачем перераховано не було.

Відповідно до акту №82 від 17.10.2008 планової виїзної перевірки фінансово- господарської діяльності закритого акціонерного товариства Фінансовий ОСОБА_3 щодо своєчасності і достовірності нарахування та сплати страхових внесків та інших платежів на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.09.2006 по 31.08.2008 було встановлено, що за перевіряємий період придбалась валюта неризидентами- інвесторами: "Techoline Service LTD", "Winsboro LTD", "Dreamlux LTD для повернення інвестицій в гривневому еквіваленті на загальну суму 13 408 925 134,70 грн. Належить до сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в загальній сумі 133 139 341,13 грн., а саме: Techoline Service LTD" для повернення інвестицій в гривневому еквіваленті на загальну суму 6 619 491 793,85грн. за період з 01.09.06 по 18.05.07 та з 12.05.08 по 29.08.08. Належить до сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в сумі 77 620 349,04грн.; Winsboro LTD для повернення інвестицій в гривневому еквіваленті на загальну суму 6 301 830 415,35грн. за період з 01.03.07 по 29.08.08. Належить до сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в сумі 53 080 977,47грн.; "Dreamlux LTD" для повернення інвестицій в гривневому еквіваленті на загальну суму 487 602 925,50грн. за період з 12.05.08 по 28.08.08 Належить до сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в сумі 2 438 014,62грн.

Відповідно до акту №135 від 11.12.2009 планової перевірки фінансово- господарської діяльності закритого акціонерного товариства Фінансовий ОСОБА_3 з питань дотримання вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів та надання достовірних відомостей до органів Пенсійного фонду за період з 01.09.2008 по 30.09.2009 встановлено що за перевіряємий період придбалась валюта неризидентами-інвесторами: "Techoline Service LTD", "Winsboro LTD", "Dreamlux LTD для повернення інвестицій в гривневому еквіваленті на загальну суму НОМЕР_1 грн. Належить до сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в загальній сумі 9046784 грн., а саме: "Techoline Service LTD" для повернення інвестицій в гривневому еквіваленті на загальну суму 1 083 793 142,20грн. за період з 01.09.08 по 31.12.08. Належить до сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в сумі 5 418 965,70 грн.; "Winsboro LTD" для повернення інвестицій в гривневому еквіваленті на загальну суму 297 480 420,90 грн. за період з 01.09.08 по 30.11.08. Належить до сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в сумі 1 487 402,10 грн., "Dreamlux LTD для повернення інвестицій в гривневому еквіваленті на загальну суму 428 083 252,00 грн. за період з 01.09.08 по 30.11.08 Належить до сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в сумі 2 140 416,25 грн.

Судом встановлено, що відповідачем купівля-продаж валюти без відрахувань до пенсійного фонду здійснено на підставі рішення суду.

Неперерахування суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з суми операції з купівлі-продажу безготівкової валюти, здійсненої як для власних потреб, так і за дорученням клієнтів відповідач мотивував наявністю рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2006 року у справі № 2-2053/06, якими зобов'язано ЗАТ «Фінансовий ОСОБА_3» здійснювати за дорученням позивача придбання іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України за інвестиційними операціями ... без спонукання .. «Technoline Servise LTD», сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а також без утримання суми цього з коштів, що перераховуються на купівлі іноземної валюти.

Разом з тим, під час розгляду адміністративної справи судом було встановлено, а сторонами не заперечувалось, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.02.09 апеляційну скаргу прокурора області задоволено частково, справу № 2-2053/06 направлено на новий судовий розгляд. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2009 року по справі № 2-3086/09 провадження закрито.

У своїх запереченнях представник відповідача зазначив, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 липня 2006 року по справі 2п -2380/06 було задоволено позовну заяву компанії WINSBORO LTD до ЗАТ «ФСБ» про зобовязання виконувати обов'язки за договором на розрахунково - касове обслуговування.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.02.2009 року було задоволено апеляційні скарги УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська та прокурора Дзержинського району м. Кривого Рогу частково, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 липня 2006 року скасовано, справу направлено на новий розгляд. При новому розгляді, ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2009 року по справі №2-1394/09 провадження було закрито.

Окрім того, неперерахування суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з суми операції з купівлі - продажу безготівкової валюти, здійсненої як для власних потреб, так і за дорученням Dreamlivc LTD, відповідач мотивував наявністю рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2007 по справі №2-2611/2007 року, яким було задоволено позовну заяву компанії Dreamlux LTD до ЗАТ «ФСБ» про зобовязання виконувати обов'язки за договором на розрахунково - касове обслуговування. Разом з тим, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.03.09 було розглянуто апеляційні скарги УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська та прокурора Дзержинського району м. Кривого Рогу, який представляв інтереси УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2007 року скасовано, справу направлено на новий розгляд. При новому розгляді, ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2009 року по справі №2-1583/09 провадження було закрито.

Відтак, як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами, судові рішення, які стали підставою для не стягнення відповідачем з нерезидентів-інвесторів збору на обовязкове пенсійне страхування з купівлі іноземної валюти, скасовані.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 98 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» № 3235-IV від 20 грудня 2005 року Відповідач є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування оскільки здійснює операції купівлі-продажу валюти. Збір, відповідно до вищезгаданої статті Закону справляється в розмірі 1,3 відсотка від суми купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V встановлено, що збір з купівлі-продажу валюти протягом 2007 року справляється з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в розмірі 1 відсотка.

Статтею 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 року № 835-VI визначено, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню протягом 2009 року справляється в розмірі 0,2 відсотка.

Відповідно до п.5 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи, що здійснюють операції з купівлі-продажу валют.

Установлено, що для платників збору, визначених пунктом 5 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є сума операції з купівлі-продажу валют (п.4 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»)

Порядок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, (далі - Порядок), (в тому числі сплати збору від операцій купівлі- продажу валют затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740.

Відповідно до п. З вказаного Порядку, банки та їх установи (далі - банки) нараховують, утримують та одночасно з поданням заявки на купівлю іноземної валюти, що здійснюється ними за власними операціями і від імені та за рахунок клієнтів таких банків, сплачують до спеціального фонду державного бюджету додатковий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у відсотковому розмірі (визначеним Бюджетом України на відповідний рік) з суми операції з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню, зазначеної у такій заявці.

Відповідно до п. 4 Порядку, банки перераховують суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у відсотковому розмірі (визначеним Бюджетом України на відповідний рік) з суми операції з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню, здійсненої як для власних потреб, так і за дорученням клієнтів, на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, за місцем реєстрації банків як платників страхових внесків у органах Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 16 Порядку, суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що сплачуються платниками з операцій з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню, торгівлі ювелірними виробами із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння та з відчуження легкових автомобілів, з операцій купівлі- продажу нерухомого майна, з надання послуг стільникового рухомого зв'язку (додаткові збори на виплату пенсій), зараховуються в установленому порядку до спеціального фонду державного бюджету і використовуються згідно із Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Пунктом 19 названого Порядку встановлено, що банки подають до 20 числа місяця, що настає за звітним, до органів Пенсійного фонду України, в яких вони зареєстровані як платники страхових внесків, звіт про нарахування та сплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню згідно з додатком 1.

Відтак, суд дійшов висновку, що саме на банки та їх установи покладено обовязок нараховувати, утримувати та сплачувати до спеціального фонду державного бюджету додатковий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у встановленому розмірі від суми операції з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти в незалежності від здійснення власних операцій чи від імені та за рахунок клієнтів таких банків.

Статтею.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхові внески визначено як - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як передбачено статтею 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», вказаний закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених зазначеним Законом, або в частині, що йому не суперечить. Виключно цим нормативно-правовим актом визначаються, зокрема: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення, сплати таких внесків і стягнення заборгованості за ними.

Відповідно до статті 18 Закону № 1058-ІУ страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України у порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що становить систему оподаткування; на ці внески не поширюється податкове законодавство, а інше не може встановлювати пільги з нарахування і сплати таких внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, порядок справляння та пільги зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлені Законом № 400/97-ВР, яким, як і Законом № 1058-IV, не передбачено такої пільги, як звільнення від сплати цього збору з операцій купівлі-продажу валюти.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що саме на банки та їх установи покладено обов'язок нараховувати, утримувати та сплачувати до спеціального фонду державного бюджету додатковий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у встановленому розмірі від суми операції з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти в незалежності від здійснення власних операцій чи від імені та за рахунок клієнтів таких банків.

Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку, що пільг щодо нарахування та сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу валюти законодавством не передбачено.

З матеріалів справи вбачається, що за період з 01.09.2006 по 30.09.2009 Банком придбавалась валюта для нерезидентів-інвесторів Techoline Service LTD,Winsboro LTD, Dreamlux LTD, позивачем було виявлено несплату відповідачем збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 142 186 125,00 грн., яку в добровільному порядку Банком перераховано не було. За таких умов, заборгованість відповідача зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти становить 142 186 125,00 грн.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Посилання відповідача на рішення суду, яким останнього було зобов'язано виконувати зобов'язання за договорами в частині виконання заявок клієнтів на купівлю іноземної валюти без сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Зважаючи на те, що зазначені рішення судів були скасовані, суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для невиконання обов'язку щодо нарахування та сплати сум додаткового збору з операцій купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідач у своїх запереченнях також зазначив про постанову Верховного Суду України від 07.07.2015 року у справі № №21-334а15 за позовом прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська до Публічного акціонерного товариства «Юніон стандарт банк» про стягнення заборгованості, в якій колегія суддів Судової палати в адміністративних справах ВС дійшла висновку, що акт перевірки не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обовязків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Необхідно зазначити, що суд не приймає такі доводи представника відповідача в обґрунтування своєї правової позиції, оскільки, як було встановлено судом під час розгляду адміністративної справи позивачем було проведено планові перевірки закритого акціонерного товариства «Фінансовий ОСОБА_3» з питань дотримання вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів та надання достовірних відомостей до органів Пенсійного фонду, про що складено акти від 17.10.2008 року №82 та від 11.12.2009 року №135. Вказаними перевірками, відповідачем було встановлено порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740 «Про затвердження Порядку сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування окремих видів господарських операцій». Пунктом 17 вказаного порядку визначено, що у разі неповної або несвоєчасної сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування несплачені суми стягуються з платників із застосуванням фінансових санкцій, передбачених законодавством. В свою чергу, статтею 63 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків. Разом з тим, а ні Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а ні Порядком сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування окремих видів господарських операцій не передбачено складання вимоги за результатами проведеної в даному випадку планової перевірки закритого акціонерного товариства «Фінансовий ОСОБА_3» з питань дотримання вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів та надання достовірних відомостей до органів Пенсійного фонду. Окрім того, суд наголошує, що під час розгляду адміністративної справи судом не було встановлено а сторонами надано доказів щодо нарахування відповідачу пені або застосування до нього штрафних санкцій.

Усі інші доводи представника відповідача суд вважає безпідставними та необґрунтованими. При цьому, слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Доказів, які б спростовували доводи прокурора та позивача, відповідач суду не надав.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінивши наявні у справі докази у їх взаємному звязку, суд дійшов висновку, що адміністративний позов управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська до публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_1» про стягнення заборгованості зі збору на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 142186125 грн. підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська до публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_1» про стягнення заборгованості зі збору на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 142186125 грн.- задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_1» (код ЄДРПОУ (20305925) заборгованість зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 142 186 125,00 грн. (сто сорок два мільйона сто вісімдесят шість тисяч сто двадцять п'ять гривень 00 копійок) на р/р 0004 УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, , банк одержувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012.

Судові витрати розподілити відповідно до статті 94 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Тарасишина