Справа № 377/1141/15-а
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
іменем України
Справа №377/1141/15-а

Провадження №2-а/377/74/15

03 грудня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Кушнеренка Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 до начальника управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області Баглай Надії Михайлівни, управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява, в якій представник позивача просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області з відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області призначити ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач з 12.05.1986 року по 11.06.1987 року працював в радгоспі «Красне», що знаходився в с.Красне Брагинського району Гомельської , на посаді електромонтера 4-го розряду та з 08.07.1986 року по 12.07.1986 року, з 21.07.1986 року по 26.07.1986 року, з 04.08.1986 року по 09.08.1986 року був задіяний на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 432 від 15.04.2015 року, виданою ВАТ «Комаринський», що є правонаступником радгоспу «Красне», довідкою про заробіток для нарахування пенсії № 431 від 15.04.2015 року.

В подальшому на підставі зазначених документів позивачем було отримане 08.02.1991 року посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, яке перереєстровано 30.09.1998 року (2 категорії). Враховуючи, що він як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС, має право на пенсію на пільгових умовах, а саме в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 13 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то після досягнення 07 липня 2015 року 47 років, він 17 червня 2014 року подав письмову заяву з документами до УПФУ в м. Славутичі Київської області про призначення пенсії. 31.08.2015 року рішенням начальника УПФУ в м. Славутичі Київської області йому було відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що згідно довідки форми 122 від 15.04.2015 року № 432 факт участі ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не підтверджується первинними документами.

Відповідач в особі управління Пенсійного фонду України в Київській області подав до суду заперечення та доповнення до заперечень, в яких просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного.

17.06.2015 року позивачем була подана до управління Пенсійного фонду України в Київській області заява про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку згідно ч.3 п.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням начальника управління Пенсійного фонду України у м.Славутичі Київської області від 31.08.2015 року № 4030/03 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні з тих підстав, що довідка форми 122 № 432 від 15.04.2015 року, видана ВАТ «Комаринський», не підтверджена первинними документами. Копіями розрахунково-платіжних відомостей і книгою резерва за 1986-1987 роки не підтверджено факт роботи позивача у зоні відчуження. Згідно наданих ОСОБА_1 документів вік виходу на пенсію йому не може бути знижено на 13 років. Робота за списком № 1 складає 22 роки 5 місяців 15 днів. Отже, право на пенсію ОСОБА_1 набуде в 50 років. Крім того, в запереченнях зазначено, що начальник УПФУ в м.Славутичі Київської області Баглай Н.М. не може бути належним відповідачем у даній справі, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу було винесено не одноособово ОСОБА_3 , а колегіально за підписами трьох посадових осіб.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Позивач в судовому засіданні пояснив, що він був задіяний на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 08 липня по 12 липня 1986 року, з 21 липня по 26 липня 1986 року, з 04 серпня по 9 серпня 1986 року в АДРЕСА_1 . Так, в період з 08 липня по 12 липня 1986 року приймав участь у вивозі майна з відділення радгоспу «Красне», що знаходилось в с.Капоренка, а саме: виконував роботу по демонтажу лінії електропередач та відключення джерел споживання електроенергії в зв`язку з евакуацією жителів села. В період з 21 липня по 26 липня 1986 року працював в с. Пірьки та виконував роботи по забезпеченню енергопостачання поста охорони внутрішніх військ з охорони 18-кілометрової зони відчуження ЧАЕС. В період з 04 серпня по 9 серпня 1986 року виконував роботи по забезпеченню постачання військових частин, що розміщувались в с.Сувіди Брагинського району Гомельської області. З урахуванням того, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, йому було видане у 1991 році посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, яке було потім перереєстровано, в зв`язку з чим він має право на пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 13 років.

Відповідач в особі УПФУ в м.Славутичі Київської області свого представника в судове засідання не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, в поданих запереченнях просив проводити судове засідання за відсутності його представника.

Відповідач - начальник управління Пенсійного фонду України в Київській області Баглай Н.М. в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач у справі, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається із копії трудової книжки, ОСОБА_1 працював з 12.05.1986 року по 11.06.1987 року в радгоспі «Красне»(а.с. 13-14).

Згідно довідки ВАТ «Комаринський» форми 122 № 432 від 15.04.2015 року, ОСОБА_1 був безпосередньо задіяний в роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 09.12.1987 року № 1497-378 та Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 1966 року № 1173 з 08.07.1986 року по 12.07.1986 року; з 21.07.1986 року по 26.07.1986 року; з 04.08.1986 року по 09.08.1986 року (а.с. 9).

Відповідно до довідки ВАТ «Комаринський» № 433 КСУП «Радгосп «Красне» в зв`язку з реорганізацією приєднано до КСУП «Радгосп «Комаринський» відповідно до рішення Брагинського району виконавчого комітету від 30.04.2009 № 269, яке в свою чергу згідно свідоцтва державної реєстрації юридичних осіб № 0030462 від 18.01.2013 року перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Комаринський»(а.с. 12).

Як вбачається з довідки, виданої 16.02.1992 року Брагинською районною радою народних депутатів Гомельської області Республіки Білорусь, ОСОБА_1 з 26 квітня 1986 року по 4 травня 1986 року проживав в с.Капоренка Брагинського району Гомельської області, яка відповідно до Закону Республіки Білорусь «Про соціальний захист громадян, які постраждали від катастрофи на Чорнобильській АЕС» відноситься до зони евакуації (відчуження) це територія, з якої в 1986 році було евакуйоване населення в зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС (30-ти кілометрова зона) (а.с. 11).

05 липня 1991 року ОСОБА_4 УО УВС Київської області було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2 серії НОМЕР_1 , а 22.03.1993 року зазначене посвідчення перереєстроване Київською облдержадміністрацією та видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році за № НОМЕР_2 серії А (категорія 2). 10.03.1993 року ОСОБА_1 . Київською облдержадміністрацією було видане посвідчення громадянина, евакуйованого у 1986 році із зони відчуження (категорія 2) серія НОМЕР_3 (а.с. 1).

Як вбачається із архівної пенсійної справи позивача, 17 червня 2015 року ОСОБА_1 подав до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області заяву про призначення пенсії за віком згідно частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої додав копії необхідних документів для призначення пенсії, в тому числі: оригінал та копію трудової книжки, довідку про заробіток, довідка про заробіток в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідку про реорганізацію підприємства, копії посвідчень 2 категорії серія НОМЕР_1 від 05.07.1991 року та серії НОМЕР_4 від 22.03.1993 року, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копію диплому, копію військового квитка, копії особових рахунків, копію паспорта, копію книги обліку, довідки форми 122, довідку форми 920.

Рішенням начальника управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області від 31.08.2015 року було відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 з тих підстав, що довідка форми 122 № 432 від 15.04.2015 року, видана ВАТ «Комаринський», не підтверджена первинними документами(а.с. 7-8).

Вважаючи відмову відповідача у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку неправомірною, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Оцінюючи дії відповідача УПФУ в м.Славутичі Київської області з точки зору їх відповідності Конституції України та Законам України, нормативно-правовим актам, прийнятим відповідним органом в межах повноважень та у спосіб, що передбаченими ними, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 1.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730, управління Пенсійного фонду України (далі - Фонд) у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п.п. 1.2. Положення управління у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства соціальної політики України, дорученнями Віце-прем`єр-міністра України - Міністра соціальної політики України, його першого заступника та заступника, наказами Фонду та постановами правління Фонду, дорученнями Голови правління Фонду, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та наказами регіональних управлінь.

Згідно п. 3 п.п. 2.1. Положення одним з основних завдань Управління є призначення (перерахунок) пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (із змінами і доповненнями) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, зокрема, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 14 цього Закону для встановлення пільг і компенсацій визначено, зокрема, таку категорію осіб, як учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 цього Закону підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до абз. 3 п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 р., видача посвідчень провадиться потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (крім зазначеним у абз. 2 цього пункту) Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Згідно абз. 4 п. 10 Порядку посвідчення видаються, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту);

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Частиною першою цієї статті встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Згідно абз.1 п. 1 частини 1 цієї статті учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, зменшується пенсійний вік на 10 років.

Відповідно до абз.5 п.1 частини 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним у встановленому порядку (чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на три роки понад передбачений цією статтею.

Згідно частини третьої цієї статті призначення і виплата пенсій названим категоріям проводиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Відповідно до абз 7 п/п «ґ» п.7 цього Порядку передбачено подання документів, які засвідчують особливий статус особи: зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Аналіз положень цієї норми свідчить про те, що інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, надаються органу Пенсійного фонду України у разі відсутності відповідного посвідчення чи довідки за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 була подана до УПФУ в м. Славутичі довідка ф. 122 № 432 від 15.04.2015 р., яка належним чином оформлена і видана ВАТ «Комаринський», що дає право на зарахування періоду роботи до страхового стажу на пільгових умовах та підтверджує факт участі позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Всупереч встановленому правовому порядку вказана довідка безпідставно відповідачем була поставлена під сумнів і не врахована при обчисленні стажу роботи на пільгових умовах, оскільки вона оформлена належним чином, в установленому порядку не визнана недійсною, її фіктивність не встановлена рішенням компетентного органу.

Більш того, позивачем було надано відповідачеві додаткові документи, які підтверджують обґрунтованість її видачі, а саме: копію довідки про заробітну плату для нарахування пенсії за період з травня 1986 року по червень 1987 року, видану ВАТ «Комаринський» від 15.04.2015 року № 431, з якої видно, що в липні та серпні 1986 року позивачу нарахована заробітна плата у більшому розмірі, ніж в інші місяці роботи в 1986 та 1987 році(а.с.18), копію книги резерву за 1986 рік(а.с. 15).

Як вбачається з архівної пенсійної справи позивача та заперечень відповідача, робота ОСОБА_1 за списком № 1 складає 22 роки 5 місяців 15 днів.

Таким чином, з урахуванням документів, які містяться в архівній пенсійній справі позивача та підтверджують стаж роботи позивача за списком № 1 більше 10 років, та з урахуванням посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році(категорія 2) і довідки ВАТ «Комаринський» форми 122 № 432 від 15.04.2015 року, які підтверджують участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року більше ніж 5 календарних днів, у відповідача були всі підстави для призначення пенсії за віком позивачу з 8 липня 2015 року згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до абз.1, 5 п.1 ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто на 13 років від пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За таких обставин, суд приходить до висновку, що управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області, одним з основних завдань якого згідно п. 3 п.п. 2.1. Положення, є призначення (перерахунок) пенсій, неправомірно відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Виходячи із змісту ст. 1 Закону України «Про судовий збір», ст.94 КАС України, з відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області, дії якого суд визнає неправомірними, підлягає стягненню судовий збір на користь держави, від сплати якого звільнений позивач, в розмірі, передбаченому, п.п. 1 п.3 ч.2 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 160-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області призначити ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням довідки форми № 122 від 15.04.2015 року № 432, виданої відкритим акціонерним товариством «Комаринський».

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області на користь держави судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Постанова в повному обсязі виготовлена 8 грудня 2015 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька