Справа № 826/14776/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 грудня 2015 року письмове провадження № 826/14776/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П. розглянувши адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України,

Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України,

про визнання протиправною та скасування постанови

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до відповідача в якому просить: визнати протиправною та скасувати Постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ВП №45957236 від 13.07.2015 року про стягнення з ПАТ "Укртрансгаз" на користь держави 2 335 756,99 грн виконавчого збору.

В обґрунтування своїх вимог щодо незаконних дій відділу примусового виконання рішень, скаржник посилається на те, що строк для самостійного виконання рішення, встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2014, Позивачем не порушувався, оскільки, до надходження на виконання виконавчого листа №826/9904/13-а виданого 02.12.2014 року, постанови про відкриття виконавчого провадження вже існували обставини, що зумовлювали обов'язкове зупинення виконавчого провадження. З дати поновлення виконавчого провадження постановою, яка була отримана Позивачем 13.07.2015, строк на добровільне виконання рішення почав свій перебіг заново ( з урахуванням днів добровільного виконання рішення, які минули до зупинення виконавчого провадження - 5 днів).

Вказує, що відповідно, після поновлення виконавчого провадження ВП №45957236 у Позивача було два дні на добровільне виконання виконавчого листа №826/9904/13-а, тобто, починаючи з 14.07.2015. І саме у вказаний період Позивачем в повному обсязі було виконано постанову суду у справі №826/9904/13-а, враховуючи, що останнє платіжне доручення датовано 15.07.2015.

Також зазначає, що починаючи з 09.07.2015 Позивач розпочав самостійно виконувати рішення суду шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ДВС України, про що свідчить заява ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» про закінчення виконавчого провадження від 16.07.2015 року №9311/6. На день подання цієї позовної заяви постанову про закінчення виконавчого провадження Позивач не отримав, в Реєстрі виконавчих проваджень постанова також відсутня.

Отже, викладені обставини дають підстави стверджувати про те, що Позивач в повному обсязі виконав виконавчий лист №826/9904/13-а, виданий 02.12.2014 року Окружним адміністративним судом міста Києва, в період перебігу строку на добровільне виконання постанови суду у справі №826/9904/13-а і будь-які правові підстави для винесення Відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 2 335 756,99 грн. відсутні.

Представник ПАТ "Укртрансгаз" у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача під час розгляду справи проти заявлених позовних вимог заперечував, з підстав викладених у письмових запереченнях, зокрема, зазначив про порушення позивачем строку звернення до суду з вимогою про оскарження постанови про стягнення виконавчого збору. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача у судове засідання 28.10.2015 року не прибув про розгляд справи повідомлений належним чином.

Суд відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив перейти до розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 05.11.2014 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2014 року по справі № 826/9904/13-а скасовано, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року залишено в силі.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року по справі № 826/9904/13-а було постановлено стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (ідентифікаційний код 30019801) адміністративно-господарські санкції та пеню за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2012 році в розмірі 23 357 569,90 грн.

На виконання постанови від 17 вересня 2013 р. Окружним адміністративним судом м. Києва 02.12.2014 року був виданий виконавчий лист по адміністративній справі № 826/9904/13-а, а відповідачем постановою від 30.12.2014 року № 45957236 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 826/9904/13-а.

Вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2014 року № 45957236 надано боржнику семиденний термін з моменту винесення (отримання) постанови для добровільного виконання рішення суду.

17.01.2015 у зв'язку з тим, що боржника включено до реєстрів підприємств паливно- енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості на строк дії процедури погашення заборгованості відповідно до ЗУ «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

Постановою заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.06.2015 вказану вище постанову про зупинення виконавчого провадження від 17.01.2015 скасовано та зобов'язано державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

10.06.2015 за вих. 16027/0-33-15/2-335/1 державним виконавцем до ПАТ «Укртрансгаз» направлено вимогу щодо повідомлення про виконання судового рішення.

Згідно відмітки вхідної кореспонденції позивача вказану вимогу підприємство отримало 03.07.2015 року, зареєстровано за вх. № 18308. Доказів направлення та вручення вказаної вимоги ПАТ «Укртрансгаз» відповідач суду не надав.

13.07.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за невиконання боржником рішення суду у строк встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2014 року № 45957236 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 2 335756,99 грн.

16.07.2015 року позивач звернувася до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа виданого Окружним адміністративним судом м. Києва 02.12.2014 по справі № 826/9904/13-а про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2012 році в розмірі 23 357 569,90 грн., додавши платіжні доручення про сплату вказаної суми заборгованості.

Позивач вважає, дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору протиправними, а постанову такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV).

Відповідно до ст. 1 Закону №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи, щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Нормами ч. 1 і 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. При цьому рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ч. 1 та п. 13 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону №606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Водночас, ч. 2 ст. 28 Закону №606-XIV визначено виключний перелік випадків, коли виконавчий збір не стягується, а саме: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Відповідно до пп.3.7.1 п.3.7 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно (пп.3.7.2 п.3.7 розділу ІІІ Інструкції №512/5).

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2015 року державним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень винесено вимогу, якою боржнику - ПАТ «Укртрансгаз» встановлено п'ятиденний строк протягом якого повідомити про виконання рішення суду згідно виконавчого листа № 826/9904/13-а від 02.12.2014 року про стягнення з ПАТ "Укртрансгаз" адміністративно-господарських санкцій та пеню за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2012 році в розмірі 23 357 569,90 грн.

Вказану вимогу ПАТ «Укртрансгаз» отримало 03.07.2015 року, згідно відмітки вхідної кореспонденції позивача (вх. № 18308).

Згідно з платіжними дорученнями від 09 липня 2015 року №7999 на суму 5 000 000,00 грн., від 10.07.2015 року № 8020 на суму 5 000 000,00 грн., від 13.07.2015 року № 8056 5 000 000,00 грн., від 14.07.2015 року на суму 5 000 000,00 грн., від 15.07.2015 року на суму 793 053,97 грн. позивачем на рахунок відповідача сплачено 20 793 053,97 грн.

16.07.2015 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ із заявою про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа виданого Окружним адміністративним судом м. Києва 02.12.2014 по справі № 826/9904/13-а.

Таким чином, у строк, встановлений державним виконавцем вимога від 10.06.201 року не виконана, протилежного позивачем не доведено. Доказів звернення до виконавчої служби із заявою про продовження строку для добровільного виконання судового рішення не надано.

У зв'язку з наведеним, державним виконавцем 13.07.2015 р. винесена постанова про стягнення виконавчого збору у сумі 2 335 756,99 грн.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на невиконання судового рішення у строк встановлений державним виконавцем, суд дійшов висновку про правомірність винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Суд зауважує, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору належать до певних видів відповідальності за невиконання рішення у добровільному порядку та порушення обов'язків, що покладаються на осіб, які беруть участь у виконавчому процесі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

З урахуванням положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У позові Приватного акціонерного товариства "Укртрансгаз" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов