Справа № 814/2903/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/2903/14

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря Скоріної Т.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства по газифікації та газопостачанню «Миколаївгаз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство по газифікації та газопостачанню «Миколаївгаз» (далі ПАТ «Миколаївгаз») звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України (далі СДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 12 серпня 2014 року, яким зобовязано сплатити штраф в сумі 51 178,38 грн. за порушення граничного строку сплати суми грошового зобовязання з авансового внеску з податку на прибуток.

В обґрунтування позову зазначено про те, що позивач, маючи переплату грошових коштів з податку на прибуток та керуючись ст.87 Податкового кодексу України, бажав спрямувати цю переплату в погашення щомісячних авансових внесків з цього податку, про що сповістив відповідача відповідною заявою. Однак, останній проігнорував вказане бажання платника податку, що призвело до несвоєчасного зарахування авансового платежу саме з вини СДПІ.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Суд скасував податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12 серпня 2014 року про сплату ПАТ «Миколаївгаз» штрафу в сумі 51 178,38 грн., за порушення граничних термінів сплати суми грошового зобовязання з авансових внесків з податку на прибуток.

В апеляційній скарзі СДПІ ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та про прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Представник апелянта в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що управління експлуатації газового господарства м. Миколаєва є відокремленим підрозділом (філією) ПАТ «Миколаївгаз» без статусу юридичної особи.

Із 2013 року ПАТ «Миколаївгаз» є консолідованим платником податку на прибуток та зареєстрований як платник податків у відповідача.

ПАТ «Миколаївгаз», маючи переплату по податку на прибуток в сумі 1 202 030,97 грн. станом на 01 січня 2014 року та в сумі 770 476,97 грн. станом на 01 лютого 2014 року, неодноразово направляв відповідачу листи (від 09.01.2014 року № 03/691, від 09.01.2014 року № 06/20, від 08.02.2014 року № 06/559, від 10.02.2014 року № 01-03/14), відповідно до яких просив зарахувати цю переплату в рахунок авансових платежів по податку на прибуток в 2014 році. Так, позивач зазначав, що таке право надано йому згідно п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України (а.с.30-33).

05 лютого 2014 року відповідач листом №115/10/47-435 щодо зарахування надміру сплачених коштів повідомив ПАТ «Миколаївгаз», що їх заява від 09 січня за №06/20 була розглянута, опрацьована та направлена на погодження до Центрального офісу з обслуговування великих платників. Також було зазначено, що враховуючи напруженість виконання індикативних показників зі збору платежів до Державного бюджету у січні 2014 року, забезпечення своєчасних соціальних виплат питання щодо зарахування вказаних коштів знаходиться на розгляді. Після отримання відповіді, документи на зарахування таких коштів будуть передані до Головного управління державної казначейської служби в Одеській області (а.с.34).

У свою чергу, працівниками СДПІ 29 липня 2014 року було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Миколаївгаз» з питання своєчасності сплати авансових внесків з податку на прибуток у січні, лютому 2014 року за управління експлуатації газового господарства м. Миколаєва, за результатами якої було складено акт (а.с.22-27).

У висновках даного акту перевірки зазначено на порушення пп. 16.1.4 ст.16, п. 31.1 ст. 31, п. 57.1 ст. 57 Податкового Кодексу України.

Так, зокрема вказано, що ПАТ «Миколаївгаз» порушило терміни сплати узгодженої суми податкового зобовязання авансового внеску з податку на прибуток у січні 2014 року в сумі 255 891,91 грн., лютому 2014 року в сумі 431 554,00 грн.

На підставі таких висновків, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12 серпня 2014 року, яким позивачу було визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних (фінансових) санкцій в сумі 51 178,38 грн. за порушення граничних строків сплати суми грошового зобовязання з авансового внеску з податку на прибуток (а.с.20).

Задовольняючи позовні вимоги та відповідно скасовуючи спірне податкове повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив із того, що дії платника податку відповідають приписам податкового законодавства та не порушують встановлений ст.87 та ст.43 Податкового кодексу України порядок погашення узгодженої суми податкового зобовязання. Водночас, бездіяльність податкового органу призвела до несвоєчасного зарахування авансового платежу з податку на прибуток.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

В абзаці другому пункту 2 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» та пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу, сплачують у січні лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 152.4. ст. 152. Податкового кодексу України, платник податку, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок до бюджетів територіальних громад за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також до бюджету територіальної громади за своїм місцезнаходженням, визначений згідно з нормами цього розділу та зменшений на суму податку, сплаченого до бюджетів територіальних громад за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Згідно з п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань регулюються ст.43 Податкового кодексу України.

Так, п.43.4 вказаної статті передбачає, що платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів:

- на поточний рахунок платника податків в установі банку;

- на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету;

- повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Відповідно до п.43.5 ст.43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що у платника податку є право, за умови відсутності бюджетної заборгованості, на спрямування надміру сплачених коштів по інших платежах для погашення податкових зобовязань.

Як вже було зазначено вище, позивач бажав спрямувати надміру сплачені кошти з податку на прибуток в рахунок авансових платежів з цього податку, про що письмово сповістив контролюючий орган.

Однак, контролюючий орган проігнорував прохання платника податків та не прийняв до уваги заяви позивача щодо зарахування надміру сплачених коштів з податку на прибуток в рахунок погашення грошового зобовязання з авансового внеску з цього податку.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, контролюючий орган, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надав належних доказів щодо правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що ПАТ «Миколаївгаз» не допустило порушення податкового законодавства.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення, яке відповідає нормам матеріального та процесуального права, апеляційна скарга є необґрунтованою, оскільки наведені обґрунтування позбавлені правового забезпечення відповідними правовими нормами, які відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни чи скасування судового рішення, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно вирішив справу по суті спору.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства по газифікації та газопостачанню «Миколаївгаз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова