Справа № 448/956/15-а
Суддя: Стецик Я. Є.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдигий унікальний номер 448/956/15-а
Провадження № 2-а/448/40/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.11.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

з участю секретаря - Тхір О.Т.,

позивачки - ОСОБА_1

її представника - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

та третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи ОСОБА_4 та Відділ Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області, про скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що їй на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку, який знаходиться по вул.Липневій, 8 в с.Хоросниця Мостиського району Львівської області. Вказану частку житлового будинку вона успадкувала після смерті сина - ОСОБА_5

Зазначає, що у 2004 році вищевказану частину житлового будинку її син ОСОБА_5 купив у ОСОБА_6 Власник іншої частини цього ж будинку ОСОБА_7, колишній чоловік ОСОБА_6, свою частку продав ОСОБА_4, третій особі у справі.

Вказує, що за ОСОБА_6 згідно записів у по-господарських книгах рахувалися земельні ділянки для обслуговування 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель, споруд по вул.Липневій, 8 в с.Хоросниця Мостиського району Львівської області та для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,65 га.

Стверджує, що 03.03.2015р. звернулась із заявою в Твіржанську сільську раду про виділення їй земельної ділянки пропорційно до 1/2 частини житлового будинку, в тому числі і земельної ділянки площею 0,12га для ведення ОСГ, та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З огляду на те, що її заява від 03.03.2015р. тривалий час залишалась без розгляду, звернулась з адміністративним позовом до суду на неправомірні дії (бездіяльність) Твіржанської сільської ради. Постановою Мостиського районного суду від 23.06.2015 року її (позивачки) позов задоволено. Зобовязано Твіржанську сільську раду на найближчій сесії розглянути дану заяву.

Зазначає, що 20.07.2015р. Твіржанська сільська рада винесла рішення №16, яким надала їй (позивачці) дозвіл на розробку схеми розподілу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Липневій, 8 в с.Хоросниця Мостиського району, загальною площею 0,06га. Вказаним рішенням їй (позивачці) дано дозвіл на розподіл лише земельної ділянки, на якій розташований вищевказаний житловий будинок та господарські споруди. Однак, відмовлено у поділі земельної ділянки площею 0,12 га, призначеної для ведення ОСГ, якою на даний час користується ОСОБА_4, третя особа по справі.

Вважає, що сесія Твіржанської сільської ради безпідставно відмовила їй у віднесенні в сферу поділу і поділ земельної ділянки площею 0,12га для ведення ОСГ, а тому просить визнати протиправним та скасувати вищевказане рішення Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області №16 від 20.07.2015р. Крім того, просить скасувати вищевказане рішення ще й з тих підстав, що рішення сесії суперечить протоколу сесії.

Вимоги позивачкою та її представником підтримано в судовому засіданні.

Представник відповідача Твіржанської сільської ради Мостиського району в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог позивачки. Вважає, що оскаржуване рішення від 20.07.2015р. є законним і обґрунтованим, що при його прийнятті не були порушені права позивачки ОСОБА_1, що відсутні підстави для скасування даного рішення. Крім того, пояснив, що будинковолодіння (житловий будинок, господарські будівлі та споруди) по вул.Липневій, 8 в с.Хоросниця Мостиського району розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,06 га. і що саме такий розмір земельної ділянки був виділений під забудову забудовнику ОСОБА_8 В подальшому власниками цього будинковолодіння по 1/2 частині стали ОСОБА_7, син ОСОБА_8, та ОСОБА_6, дружина ОСОБА_7, кожен із яких мав лише у користуванні земельні ділянки. Зокрема, ОСОБА_6 мала в користуванні земельні ділянки загальною площею 0,65га, в тому числі під житловим будинком, для обслуговування такого та господарських будівель і споруд - 0,03га, а ОСОБА_7 0,33га, в тому числі під житловим будинком, для обслуговування такого та господарських будівель і споруд - 0,03га. Підтвердив ту обставину, що у березні 2012р. ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_7 частину будинку по вул.Липневій, 8 в с.Хоросниця Мостиського району, і що з цього часу ОСОБА_4 стала користуватись земельними ділянками, які були в користуванні у попереднього землекористувача ОСОБА_7, в тому числі і земельною ділянкою площею 0,12га. Зазначив, що з часу придбання ОСОБА_5, сином позивачки, іншої частини житлового будинку по вул.Липневій, 8 в с.Хоросниця Мостиського району, ні він, ні сама позивачка не користувались спірною земельною ділянкою площею 0,12га. Сільською радою зазначена земельна ділянка вказаним особам не виділялась.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила, що дійсно згідно договору купівлі-продажу від 05.03.2012р. придбала у попереднього власника - ОСОБА_7 частину будинку по вул.Липневій, 8 в с.Хоросниця Мостиського району, що з часу придбання житла стала користуватись земельними ділянками, що були у користуванні у ОСОБА_7, в тому числі і земельною ділянкою площею 0,12га., якою користується і по даний час.

Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову заперечує і просить розгляд справи провести у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Спірні відносини, які виникли по даній адміністративній справі, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України та ЦК України (у редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин), Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та цим Кодексом.

За змістом ч.2 ст.11 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього позову та може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Судом встановлено, що будинковолодіння по вул.Липневій, 8 в с.Хоросниця Мостиського району, власниками якого на даний час є позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4, третя особа у справі, розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,06га, що підтверджується Свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах, виданим забудовнику ОСОБА_8, чого сторони не заперечили.

Позивачці ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 1/2 частина житлового будинку за вищевказаною адресою, тобто по вул.Липневій, 8 в с.Хоросниця Мостиського району, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.08.2007р. Вказану частину житлового будинку позивачка успадкувала після смерті сина ОСОБА_5, котрий придбав таку на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2004р. у ОСОБА_6.

Власником іншої 1/2 частини вищевказаного житлового будинку по вул.Липневій, 8 в с.Хоросниця Мостиського району на підставі витягу про державну реєстрацію прав від 13.03.2012р. являється ОСОБА_4, третя особа по справі, котра в свою чергу придбала вказану частину будинку згідно договору купівлі-продажу від 05.03.2012р. у ОСОБА_7.

Встановлено, що ОСОБА_4, третя особа по справі, з часу придбання 1/2 частини житлового будинку за вищевказаною адресою стала користуватись земельними ділянками, які були в користуванні у попереднього землекористувача - ОСОБА_7, в тому числі і земельною ділянкою для ведення ОСГ площею 0,12 га. На час продажу своєї частини житлового будинку ОСОБА_7 мав в користуванні земельні ділянки загальною площею 0,33 га, в тому числі під житловим будинком, для обслуговування такого та господарських будівель і споруд - 0, 03 га.

Також встановлено, що на час продажу іншим власником, зокрема ОСОБА_6 своєї частки будинку ОСОБА_5, спадкоємцем майна якого є позивачка, ОСОБА_6 мала в користуванні земельні ділянки загальною площею 0,65 га, в тому числі під житловим будинком, для обслуговування такого та господарських будівель і споруд - 0,03 га.

Слід зазначити і те, що ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_7 правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки не виготовили, тобто вказані земельні ділянки ними не були приватизовані, а лише знаходились в їх користуванні.

З договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку по вул. Липневій, 8 в с.Хоросниця Мостиського району від 17.04.2004р., укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_5, питання про перехід права власності на земельні ділянки під відчужуваною частиною будівлі не визначалося.

У ст.81 ЗК України зазначається, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини, тощо.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Виходячи з положень, зазначених у ч.1 і ч.2 ст.120 ЗК України та в ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч.1 ст.141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до відповідача із заявою про виділення і поділ земельних ділянок пропорційної до її частки в житловому будинку, в тому числі і земельної ділянки площею 0,12га, вважаючи, що зазначена земельна ділянка теж підлягає поділу, оскільки така відноситься до земель, необхідних для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та ведення ОСГ.

20.07.2015р. сесія Твіржанської сільської ради Мостиського району розглянула заяву позивачки і задовольнила таку частково, надавши позивачці дозвіл на розробку схеми розподілу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Липнева, 8 в с.Хоросниця Мостиського району, загальною площею 0, 06 га, та відмовила у виділі і поділі земельної ділянки площею 0,12 га для ведення ОСГ, оскільки згідно погосподарських книг по с.Хоросниця Твіржанської сільської ради спірна земельна ділянка, на виділ і поділ якої претендувала позивачка, числиться за ОСОБА_4, третьою особою по справі та така нею користується з 2012р.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначається, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговоренню більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

З системного аналізу вищенаведених правових норм слідує, що при розгляді заяви позивачки ОСОБА_1 сесія Твіржанської сільської ради Мостиського району діяла у відповідності до закону, при прийнятті рішення №16 від 20.07.2015р. не допустилася порушень діючого на той час як вимог ЗК України, так і вимог ЦК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто, як вважає суд, правомірно включила у сферу поділу лише земельну ділянку площею 0,06га, на якій розташований житловий будинок, господарські будівлі і споруди по вул.Липневій, 8 в с.Хоросниця Мостиського району, котрий знаходяться у власності (спільній частковій) позивачки ОСОБА_1 і ОСОБА_4, третьої особи у справі, не включивши у сферу поділу земельну ділянку площею 0,12га, якою користується ОСОБА_4

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Виходячи з наданих суду доказів стороною позивачки та доведення перед судом їх переконливості, не вбачається будь-яких порушень з боку Твіржанської сільської ради Мостиського району при здійсненні нею владних управлінських функцій на основі діючого законодавства.

Навпаки, в судовому засіданні встановлено, що Твіржанська сільська рада Мостиського району при винесенні спірного рішення від 20.07.2015р. за №16 діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом.

З огляду на наведені обставини суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.19, 55 Конституції України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 78, 80, 81, 89, 90, 116, 120, 125, 141, 152 ЗК України, ст.ст.316, 317, 318, 319, 373, 377 ЦК України, ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи ОСОБА_4 і Відділ Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області, про скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання до вчинення дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України потягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду першої інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_10

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя Я.Є. Стецик