Справа № 2-а-1397/11
Суддя: Кочура О. О.
Дата ухвалення: 2011-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1397/11
Номер провадження 2-а/2513/2787/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2011 року м. Новгород-Сіверський

суддя Новгород-Сіверського районного суду, Чернігівської області ОСОБА_1, розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2011 року ОСОБА_2П звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що він є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з участю у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та отримує державну та додаткову пенсії, виплата яких передбачена статтями 50 та 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначаючи те, що розміри призначених і виплачуваних йому пенсій та додаткової пенсії не відповідають розмірам, передбаченим цим Законом та на відмову Управління ПФУ в Новгород-Сіверському районі привести їх у відповідність з вимогами Закону, а виплачуванні, на підставі постанов Кабінету Міністрів України, їй основні та додаткові пенсії є такими, що не відповідають вимогам Закону, тому просить суд визнати дії відповідача щодо відмови від проведення перерахунку пенсії з 01.05.2011 р. по 31.05.2011 р. відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та у виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобов'язати відповідача зробити перерахунок основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю з 01.05.2011 р., по 31.05.2011 року виходячи з встановлених розмірів відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , та виплатити з 01.05.2011 р. по 31.05.2011 р. заборгованість за відрахуванням вже сплачених сум.

Управління Пенсійного Фонду України у Новгород-Сіверському районі надало суду заперечення проти задоволення позову у повному обсязі.

Оскільки сторони в судове засідання не явились, в адміністративному позові та в запереченнях відповідача на нього містяться клопотання позивача та відповідача про розгляд справи у їх відсутність, суд виходячи з положень ч.4 ст.122 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи адміністративного позову, та заперечення відповідача проти нього, інші матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Як установлено судом ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи і віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам ІІІ групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Верховною Радою України в 2011 р. не приймались закони, якими зупинялась на 2011 р. дія ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», або іншим чином обмежувалась їх дія.

Щодо наведених відповідачем ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», та від 3 січня 2002 року № 1 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, то суд вважає посилання на їх є безпідставним виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, та того, що ОСОБА_3 Уряду від 3 січня 2002 року № 1 вже втратила чинність.

Виходячи з аналізу статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд приходить до висновку, що вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. При цьому, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлений в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Що стосується заперечень Управління ПФУ в Новгород-Сіверському районі щодо правомірності їх дій у звязку з відсутністю джерел фінансування виплат та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, то вони є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання відповідача на відсутність у державному бюджеті коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги (У справі Кечко проти України Європейський суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань).

За приписами ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням ч.2 ст.11 КАС України, суд вважає, з метою можливості виконання постанови суду в подальшому, вийти за межі вимог і резолютивну частину постанови сформулювати наступним чином: «Визнати дії УПФУ в Новгород-Сіверському районі щодо відмови від проведення ОСОБА_2, за період з 01.05.2011 р. по 31.05.2011 р., перерахунку та виплати основної пенсії, основної пенсії, виходячи з встановленого, відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміру - 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з встановленого, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміру - 75 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та урахуванням фактично виплачених коштів протиправними та зобов'язати Управління ПФУ в Новгород-Сіверському районі здійснити ОСОБА_2 за період з 01.05.2011 р. по 31.05.2011 р., перерахунок та виплату основної пенсії, виходячи з встановленого, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміру - 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з встановленого, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміру -75 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та урахуванням фактично виплачених коштів».

Відповідно до змісту адміністративного позову позивач просить суд визнати дії відповідача щодо відмови від проведення перерахунку пенсії з 01.05.2011 р. по 31.05.2011 р. відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та у виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобов'язати відповідача зробити перерахунок основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю з 01.05.2011 р., по 31.05.2011 року виходячи з встановлених розмірів відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , та виплатити з 01.05.2011 р. по 31.05.2011 р. заборгованість за відрахуванням вже сплачених сум.

Чинним законодавством України не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі щомісячних пенсійних виплат в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, які отримує особа в разі досягнення нею передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В даному випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Таким чином, виплата пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це обмежуватиме право позивача на отримання державної пенсії яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Отже суд приходить до висновку про можливість виходу за межі адміністративного позову та задоволення позовних вимог починаючи з 01.05.2011 року.

Керуючись ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 11, 49, 51, 99, 100, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області щодо відмови від проведення ОСОБА_2 перерахунку та виплати основної пенсії, виходячи з встановленого, відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміру - 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з встановленого, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміру - 75 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та урахуванням фактично виплачених коштів - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області здійснити ОСОБА_2 починаючи з 01.05.2011 року перерахунок та виплату основної пенсії, виходячи з встановленого, відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміру - 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з встановленого, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміру - 75 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та урахуванням фактично виплачених коштів.

Відповідно ст.256 КАС України, покласти на Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області обовязок виконати вказану постанову негайно.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ОСОБА_3 може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Кочура