Справа № 811/3541/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Київ К/800/17776/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - Олександрійська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області) про визнання незаконним наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, про: визнання незаконним та скасування наказу Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 7 жовтня 2013 року №34-о «Про звільнення ОСОБА_2.»; поновлення на роботі в Олександрійській ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області; стягнення з середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 8 жовтня 2013 року до дня поновлення на роботі; відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року позовні вимоги задовлено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області «Про звільнення ОСОБА_2.» від 7 жовтня 2013 року №34-о. Визнано протиправним та скасовано наказ Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 21 листопада 2013 року №50-о «Про внесення змін до наказу Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 7 жовтня 2013 року №34-о «Про звільнення ОСОБА_2.». Поновлено ОСОБА_2 на посаді головного державного податкового інспектора Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області з 8 жовтня 2013 року. Стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5374 грн 60 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року скасовано постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року, прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції погодився з доводами позивача відносно порушення порядку її звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем при вивільненні позивача за пунктом 1 статті 40 КЗпП України були дотримані вимоги приписів абзацу 2 пункту 8 частини 1 статті 40, статей 42, 43, 49-2 зазначеного Кодексу, а отже вивільнення останньої є законним, тоді як висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на повному та всебічному дослідженню матеріалів справи і не відповідають обставинам справи.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене ним судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з врахуванням наступного.

Судами встановлено, що 4 травня 2006 року ОСОБА_2 прийнято на роботу до Олександрійської ОДПІ Кіровоградської області та призначено на посаду старшого державного податкового інспектора юридичного відділу. З 4 квітня 2012 року переведено на посаду головного державного податкового інспектора юридичного відділу.

Наказом начальника Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області №34-о від 7 жовтня 2013 року позивча звільнено з посади головного державного податкового інспектора юридичного відділу у зв'язку з реорганізацією та скороченням штатної чисельності Олександрійської ОДПІ Кіровоградської області ДПС, згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

21 листопада 2013 року наказом Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області №50-о до наказу Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 7 жовтня 2013 року №34-о внесено зміни, зокрема, пункт 1 даного наказу викладено у новій редакції: «звільнити головного державного податкового інспектора юридичного відділу Олександрійської ОДПІ Кіровоградської області ДПС ОСОБА_2 з 7 жовтня 2013 року у зв'язку з реорганізацією та скороченням штатної чисельності Олександрійської ОДПІ Кіровоградської області ДПС, згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України».

Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначении строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату.

Частиною 2 статті 40 Кодексу законів про працю України передбачено, що звільнення працівника у випадку реорганізації підприємства, установи, організації допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частиною 3 статті 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Частиною 3 статті 42 КЗпП України визначено, що перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, ніж це передбачено даною нормою і якщо це передбачено законодавством України.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

17 червня 2013 року позивача, за наявності попередньої згоди профспілкового комітету було попереджено про наступне вивільнення у зв'язку з реорганізацією, зміною структури та скорочення штатної чисельності з 19 серпня 2013 року.

Згідно з тимчасовим штатним розписом на 2013 рік Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів У Кіровоградській області, затвердженого 13 червня 2013 року, яке діяло на момент попередження про вивільнення позивача, у штаті юридичного відділу було 3 посади (начальник та головний державний інспектор), які з урахуванням переважного права на залишення на роботі та результативності праці були запропоновані ОСОБА_3 - (начальник юридичного відділу) та ОСОБА_4 (перше робоче місце після проходження військової служби) і ОСОБА_5 (молодий спеціаліст, направлення на роботу ДПА України) - (головні державні інспектори). Позивачу з урахуванням низького рівня виконавської дисципліни (на момент вивільнення не знятих 2 догани), за відсутності переважного права на залишення на роботі, та за відсутності інших вакантних посад в юридичному відділі, останні позивачу запропоновані не були.

Також, як встановлено судом апеляційної інстанції, будь-які інші посади, яким би за кваліфікаційними вимогами відповідала позивач, або ж які не вимагають певної кваліфікації, як на момент вивільнення так і в подальшому в штатних розкладах відповідача були відсутні, а тому не були запропоновані позивачу за об'єктивних причин.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано прийшов виходив з того, що відповідачем при вивільненні позивача були дотримані вимоги КЗпП України.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб