Справа № 2а-13868/11/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 жовтня 2011 року < Час проголошення > № 2а-13868/11/2670

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Каракашьяна С.К. при секретарі судового засідання Шкребтій І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі міста Києва

про скасування податкового повідомлення рішення

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, особисто,

від відповідача: не з'явився

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась гр. ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі міста Києва, в якому просить скасувати податкове повідомлення -рішення № від 18.04.2011р., яким нараховано позивачу зобов'язання зі сплати земельного податку із земельної ділянки.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач у відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про плату за землю»не є суб'єктом плати за землю, оскільки не являється власником або користувачем земельної ділянки щодо якої покладено зобов'язання. Також вказує на те, що даний факт був встановлений в судовому порядку при розгляді справи за позовом позивача до ДПІ у Солом'янському районі м.Києва про скасування податкового повідомлення - рішення від 05.05.2009р. №, зокрема, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2011р. скасовано податкове повідомлення рішення - рішення від 05.05.2009р. № ДПІ у Солом'янському районі м.Києва про сплату земельного податку за дану земельну ділянку.

Відповідач заперечення на позов не надав, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Про причину неявки суд не повідомив.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Податковим повідомленням-рішенням № від 18 квітня 2011 року Державна податкова інспекцій у Солом'янському районі міста Києва (далі -позивач), згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 розділу II та пункту 286.5 статті 286 розділу XIII Податкового кодексу України, визначила ОСОБА_1 податкові зобов'язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб у розмірі 1691,50грн.

Здійснюючи нарахування позивачу вказаних податкових зобов'язань відповідач керувався тим, що у зв'язку з придбанням ОСОБА_1 нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, 30 до позивача перейшло право користування частиною земельної ділянки, на якій воно розміщене.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про плату за землю», використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Згідно ст. 5 вказаного Закону, об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умові оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу не виділялася у власність чи у користування земельної ділянки чи її частина (пай) за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, 30.

Так, згідно договору купівлі-продажу приміщень шляхом викупу від 28 лютого 2006 року до ОСОБА_1 перейшло право власності на нежилі приміщення № 1 та № 8 по бул. Чоколівському, 30 в м. Києві, які розміщені у багатоповерховому житловому будинку.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 Земельного кодексу України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруд та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Згідно ч. 2 ст. 42 Земельного кодексу України, у разі приватизації громадянам багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватись безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

У відповідності до п. 4.2 Положення про порядок встановлення та закріплення меж прибудинкових територій існуючого житлового фонду та надання у спільне користувань або спільну сумісну власність земельних ділянок для спорудження житлових будинків, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах Державного комітету України по житлово-комунальному господарству, Державного комітету України у справах містобудування і архітектури, Фонду державного майна України № 31/30/53/396 від 05 квітня 1996 року, суб'єктами права власності (користування) на земельні ділянки прибудинкових територій можуть виступати об'єднання власників багатоквартирних житлових, допоміжних та нежитлових приміщень, у тому числі вбудовано-прибудованих, багатоквартирних житлових будинків згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 4.4 вказаного Положення, виділення частки земельної ділянки власникам квартир і нежитлових приміщень в натурі та їх окреме відчуження не допускається.

Зокрема, із довідки Солом'янської РДА № 8253/01 від 06 липня 2010 року вбачається, що згідно даних Державного земельного кадастру станом на 30 червня 2010 року користувачем земельної ділянки по бул. Чоколівському, 30 в м. Києві є Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Залізничний».

Таким чином, суб'єктом сплати земельного податку за користування вказаною земельною ділянкою є саме КП «Залізничний», а не ОСОБА_1, як помилково вважає відповідач.

Крім того, згідно ст. 13 Закону України «Про плату за землю», підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, -договір оренди такої земельної ділянки.

Позивачем було надано суду копію листа Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) № 07-387/19424 від 24 червня 2010 року, згідно якого в автоматизованій системі ПК «Кадастр»станом на 23 червня 2010 року земельна ділянка на бул. Чоколівському, 30 в м. Києві за ОСОБА_1 - не зареєстрована.

Відомості про те, що позивач є користувачем вказаної земельної ділянки на підставі договору оренди в матеріалах даної справи - відсутні, відповідачем не надані.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем було безпідставно покладено на ОСОБА_1 обов'язок по сплаті земельного податку із земельної ділянки, яка знаходиться на бул. Чоколівському, 30 в м. Києві.

У зв'язку з цим суд вважає законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу ОСОБА_1 про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі м. Києва № від 18.04.2011р.

При цьому суд враховує висновки, викладені в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2011р., оскільки зазначене рішення прийняте між тими ж сторонами, тому обставини, встановлені зазначеним рішенням є обов'язковими для суду в силу частини 1 статті 72 КАС України.

Разом з тим, вимога позивача про визнання її такою, що не є платником земельного податку не підлягає задоволенню з огляду на те, що до компетенції суду не віднесено встановлення нас наявності чи відсутності обов'язків зі сплати податків безвідносно до конкретної ситуації, права та обов'язки, які виникають у фізичних та юридичних осіб в силу вимог закону не потребують додаткового їх визнання в судовому порядку.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі міста Києва № від 18.04.2011р.

3.В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян