Справа № 814/1417/15
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1417/15

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Миколаївської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року Миколаївська міська рада звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову від 03 квітня 2015 року ВП № 43437848 про накладення штрафу в розмірі 1360,00 грн., винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що невиконання судового рішення Миколаївською міською радою відбулось виключно з поважних причин, а тому постанова про накладення штрафу є незаконною.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року адміністративний позов задоволений.

Суд визнав протиправною та скасував постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про накладення штрафу від 03 квітня 2015 року ВП № 43437848.

В апеляційній скарзі представник відділу вказує на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неправильним та неповним дослідженням доказів і встановленням обставин у справі, що призвело до неправильного її вирішення.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи клопотання осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за відсутності їх представників, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на наступних підставах.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15 січня 2014 року ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» зобовязано передати, а Миколаївську міську раду прийняти у комунальну власність територіальної громади м. Миколаєва протягом 2014 року будівлю гуртожитку № 5 по вул. Київській, 2 м. Миколаєва (а.с.40-41).

На підставі даного рішення суду, відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження № 43437848 та надано строк для самостійного його виконання.

У звязку з невиконанням боржником рішення суду, 30 березня 2015 року відповідачем винесена постанова про накладення на позивача штрафу в розмірі 680,00 грн. та винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1360,00 грн. Також, цього ж дня була складена та направлена вимога про зобовязання виконати рішення суду в строк до 02 квітня 2015 року. Дану вимогу позивачем отримано 30 березня 2015 року (а.с.42).

Станом на 03 квітня 2015 року позивач рішення суду не виконав, у звязку з чим головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 прийнято спірну постанову про накладення штрафу в розмірі 1360,00 грн. (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги та відповідно скасовуючи постанову державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що невиконання рішення суду сталося не з вини позивача, а через його невиконання ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод», який повинен передати вказану будівлю.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, не відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Миколаївська міська рада звернулася до суду із вказаним позовом до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 181 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Статтею 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлено, що органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що в даній категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби, оскільки структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Отже, даний позов заявлено до неналежного відповідача, відповідачем у цій справі має бути управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, і позивач має право звернутись з позовом до належного відповідача.

Крім того, згідно з ч.1 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Так, постанови державного виконавця, зокрема, про накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за його невиконання без поважних причин, що зобов'язує боржника вчинити певні дії та рішення про поновлення на роботі. Прийнята державним виконавцем постанова про накладення на боржника штрафу, що не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання.

Відповідно до ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

- 1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

- 2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

- 3) виключено;

- 4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

- 5) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті;

Поряд з цим, за змістом ч.6 ст.181 КАС України, адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Абзацом 2 п.9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13 грудня 2010 року №3, із змінами внесеними 12 вересня 2014 року, роз'яснено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень.

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист № 2/487/2843/2013 з приводу якого було відкрито виконавче провадження та в рамках якого було накладено штраф на позивача за невиконання рішення суду, виданий Заводським районним судом м. Миколаєва, колегія суддів вважає, що саме до цього суду Миколаївська міська рада повинна звернути позовні вимоги про скасування спірної постанови.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову, оскільки рішення було прийнято неповноважним судом, а позов предявлений до неналежного відповідача.

Отже, враховуючи, що суд першої інстанції порушив вказані норми процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що на підставі ст.202 КАС України, рішення суду попередньої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Миколаївської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова