Справа № 813/5799/15
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

судового засідання про залишення позовної заяви без розгляду

04 грудня 2015 року № 813/5799/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання Петрика Р.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові (в режимі відео конференції) адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування висновку службового розслідування та наказу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2, позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі ГУ МВС України у Львівській області, відповідач), з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування від 26.12.2013 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 2613 від 31.12.2013 року про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що про оскаржувані в даній адміністративній справі висновок службового розслідування від 26.12.2013 року та наказ № 2613 від 31.12.2013 року він дізнався лише 07.08.2015 року при ознайомленні з повним текстом постанови Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 року. Позивач стверджує, що йому раніше не було відомо, що стосовно нього у період з 12.12.2013 року по 26.12.2013 року проводилося службове розслідування, за результатами якого винесено наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ. Позивач зазначає, що жодних підстав для винесення вищевказаних документів не було, адже службову дисципліну він не порушував та дисциплінарних проступків не вчиняв. Відтак, вважає складений стосовно нього висновок службового розслідування та прийнятий наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду у зв'язку з пропущенням строків звернення до адміністративного суду. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що з оскаржуваним наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач був ознайомлений під розписку ще 16.01.2014 року, що підтверджується його особистим підписом із зазначенням дати на тексті наказу. Відтак, в позивача було достатньо часу на реалізацію свого права на оскарження його притягнення до дисциплінарної відповідальності. Крім того, про факт застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_2 дізнався також з копії наказу № 29 о/с від 27.01.2014 року, яка була йому вручена 30.01.2014 року. Крім того, при зверненні до суду 20.11.2014 року з позовом про визнання протиправним наказу № 29 о/с від 27.01.2014 року ОСОБА_2 в позовній заяві покликався на суперечність висновків службових розслідувань, проведених щодо нього перед звільненням. Враховуючи, що жодних поважних причин для пропуску місячного строку звернення до адміністративного суду у позивача не було, представник відповідача просив заявлене ним клопотання про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що дану позовну заяву слід залишити без розгляду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ МВС України у Львівській області № 2516 від 12.12.2013 року "Про призначення службового розслідування", призначено службове розслідування з приводу розпочатого кримінального провадження № 0000041.

За результатами проведення службового розслідування складено висновок службового розслідування за фактом повідомлення про підозру прокуратурою Львівської області працівників СКР Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 26.12.2015 року, згідно якого за грубі порушення положення про Дисциплінарний статут ОВС України, Законів України "Про міліцію", "Про оперативно розшукову діяльність", наказів МВС України від 19.11.2012 року № 1050 та від 22.10.2012 року № 940, що проявилися у перевищенні влади та службових повноважень, порушенні прав та свобод громадянина, недотриманні норм професійної та службової етики, формуванні негативної думки громадськості про корумпованість працівників органів внутрішніх справ, завданні істотної шкоди державним інтересам, самовільному залишенні території обслуговування з питань, що не належить до службових, невжитті заходів щодо припинення правопорушення та повідомлення про нього в найближчий підрозділ міліції, дискредитації звання працівника органів внутрішніх справ, дійшли висновку накласти на оперуповноваженого СКР Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення звільнення з органів внутрішніх справ.

31.12.2013 року ГУ МВС України у Львівській області винесено наказ № 2613 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС", в якому, серед іншого, на оперуповноваженого СКС Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення звільнення з органів внутрішніх справ.

Позивач стверджує, що дізнався про висновок службового розслідування від 26.12.2013 року та наказ № 2613 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС" від 31.12.2013 року, лише 07.08.2015 року при ознайомленні з повним текстом постанови Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 року у справі № 813/7937/14, в якій оскаржував наказ ГУ МВС України у Львівській області № 29 о/с від 27.01.2014 року.

Однак, дане твердження позивача спростовується наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії оскаржуваного в даній адміністративній справі наказу № 2613 від 31.12.2013 року про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, позивача було ознайомлено з даним наказом 16.01.2014 року. Вказане підтверджується його особистим підписом із зазначенням дати ознайомлення.

Оригінал зазначеного наказу оглядався в судовому засіданні 04.12.2015 року.

Суд зазначає, що факт ознайомлення позивача з вказаним наказом підтверджується також відповіддю начальника Львівської установи виконання покарань № 19 полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 № 10/19-6/6742 від 02.12.2015 року, в якій зазначено, що 16.01.2014 року на підставі письмового дозволу Старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області радника юстиції ОСОБА_6 в межах Львівського слідчого ізолятора надавалось побачення ОСОБА_4 з ОСОБА_2 для ознайомлення з наказом начальника ГУ МВС України про його звільнення з органів внутрішніх справ.

В судовому засіданні 04.12.2015 року під присягою було допитано в якості свідка ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4, свідок), який станом на січень 2014 року працював начальником сектору кадрового забезпечення Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області.

Свідок зазначив, що він особисто здійснював ознайомлення ОСОБА_2 з повним текстом наказу № 2613 від 31.12.2013 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, на підтвердження чого ОСОБА_2 поставив свій особистий підпис і дату ознайомлення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в тексті оскаржуваного наказу № 2613 від 31.12.2013 року є чіткі вказівки на те, що такий прийнятий за наслідками проведеного службового розслідування і став підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

З огляду на вказане, суд звертає увагу на те, що позивачу було відомо про висновок службового розслідування від 26.12.2013 року та наказ № 2613 від 31.12.2013 року про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у ще січні 2014 року, однак жодних дій, які б вказували на його незгоду з винесеними рішеннями відповідача позивачем не вчинялося.

Суд при вирішенні питання про залишення даної позовної заяви без розгляду, керувався наступним.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала, що передбачено ст. 100 КАС України.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що про складання оскаржуваного висновку службового розслідування та прийняття наказу про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення позивачу було відомо ще в січні 2014 року.

На підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що перебуває у Львівській установі виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області № 19 з 11.12.2013 року, тому не мав можливості вчасно звернутися до суду з даним позовом.

Однак, з цього приводу суд зазначає, що перебування позивача у вказаній установі не перешкоджало йому неодноразово звертатися до Львівського окружного адміністративного суду з позовними заявами від 01.09.2015 року № 813/4996/15 (суддя Кравців О.Р.), від 06.10.2015 року № 813/5718/15 (суддя Мартинюк В.Я.)., від 19.06.2014 року № 813/4342/14 (суддя Мричко Н.І.), від 20.11.2014 року № 813/7937/14 (суддя Сасевич О.М.) та різного роду клопотаннями, яких з дня відкриття провадження у справі № 813/5799/15, тобто з 16.10.2015 року, надійшло до матеріалів справи 6 шт.: 22.10.2015 року, 30.10.2015 року, 02.11.2015 року, 02.11.2015 року, 02.11.2015 року, 16.11.2015 року.

Крім того, як випливає з відповіді начальника ЛСІ № 19 полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 № 10/19-6/6742 від 02.12.2015 року, ОСОБА_2 ознайомлено з правами та обовязками увязнених, передбаченими наказом МЮ України № 460/5 від 18.03.2013 року «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально виконавчої служби України».

Відтак, суд вважає, що позивач мав реальну можливість звернутися до суду з даним позовом у встановлений для цього законом строк. Чого, однак, не зробив.

Крім того, суд зазначає, що поважними причинами пропуску звернення до суду з позовом визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_2 до ГУ МВС України у Львівській області та додані до неї матеріали не містять жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, тому суд дійшов висновку, що позивачем пропущено встановлений ч. 3 ст. 99 КАС України місячний строк звернення до суду, а підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, - не встановлено.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Крім цього, суд керуючись ч. 2 ст. 8 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 99, 100, 102, 155, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування висновку службового розслідування від 26.12.2013 року та скасування наказу № 2613 від 31.12.2013 року залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали виготовлений 08.12.2015 року

Суддя Потабенко В.А.