Справа № 3011/11/2070
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 3011/11/2070
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 р. м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Нікітенко Л.Ю.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Повного товариства "Ломбард "Легкі гроші" ТОВ "Легкі гроші" та ТОВ "Швидка фінансова допомога" до Державної податкової інспекції в Білогірському районі Автономної Республіки Крим про визнання податкових повідомлень-рішень протиправними, їх скасування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Повне товариство «Ломбард «Легкі гроші»ТОВ «Легкі гроші»та ТОВ «Швидка фінансова допомога»»(далі за текстом - позивач, ПТ «Ломбард «Легкі гроші»») звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Білогірському районі Автономної республіки Крим, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.03.2011р. № /0, від 09.03.2011р. № /0, від 09.03.2011р. № НОМЕР_1, що винесені Державною податковою інспекцією в Білогірському районі Автономної республіки Крим.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач зазначив, що оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями суми грошових зобовязань та застосованих санкцій визначено неправомірно. Висновки Державної податкової інспекції в Білогірському районі Автономної республіки Крим про завищення валових витрат у звязку з тим, що вони здійснені за договором оренди, який не засвідчено нотаріально, вважає помилковими та такими, що не відповідають фактичним обставинам. Вказав, що ломбард виконує функції податкового агента лише у випадку, коли за його посередництвом здійснюється продаж майна боржника. Однак, таких фактів при проведенні перевірки Державною податковою інспекцією в Білогірському районі Автономної республіки Крим виявлено не було, оскільки умовами укладених договорів було передбачено інший порядок продажу заставного майна. Застосування санкцій за порушення порядку ведення касових операцій на підставі Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» вважає таким, що виходить за межі повноважень органів державної податкової служби.

В судовому засіданні представник позивача доводи та вимоги адміністративного позову підтримав, просив суд про їх задоволення в повному обсязі.

Відповідач, Державна податкова інспекція в Білогірському районі Автономної Республіки Крим (далі за текстом відповідач, ДПІ в Білогірському районі АРК) в наданих до суду письмових запереченнях на позов виклав власну правову позицію щодо обставин справи, вимоги адміністративного позову не визнав. В обґрунтування заперечень вказав на те, що витрати за договором оренди, відносно якого не дотримано умови щодо обовязкового нотаріального посвідчення, не можуть бути віднесені до складу валових витрат при обчисленні податку на прибуток, який підлягає сплаті до бюджету. Вважає, що у разі, коли ломбардом реалізовується заставне майно, ломбард отримує грошові кошти заставодавця, у якого в звязку з невиконанням договору фінансового кредиту виникає оподатковуваний дохід у вигляді обумовлених договором сум кредиту (позики), а тому саме в цей час з суми неповернутого кредиту ломбард, як податковий агент, повинен нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб. З цих підстав просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи адміністративного позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані судом та надані сторонами по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Матеріали справи свідчать, що позивач, Повне товариство «Ломбард «Легкі гроші»ТОВ «Легкі гроші»та ТОВ «Швидка фінансова допомога»»19.12.2008р. пройшов встановлену законодавством процедуру державної реєстрації юридичної особи, має відповідне свідоцтво серії А01 за № 089400, в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців перебуває з кодом 36224852. Позивач є фінансовою установою, про що Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 02.04.2009р. видано відповідне свідоцтво.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачем, Державною податковою інспекцією в Білогірському районі Автономної Республіки Крим відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 та ст. 77, Податкового кодексу України проведено документальну планову виїзну перевірку Пятої Кримської філії Повного товариства «Ломбард «Легкі гроші»ТОВ «Легкі гроші»та ТОВ «Швидка фінансова допомога»»(далі за текстом Пята Кримська філія) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 24.06.2009р. по 30.09.2010р.. Матеріалами справи підтверджено, що Пята Кримська філія є відокремленим підрозділом юридичної особи - Повного товариства «Ломбард «Легкі гроші»ТОВ «Легкі гроші»та ТОВ «Швидка фінансова допомога»», що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Відповідно до ч. 3 ст. 95 Цивільного кодексу України представництво не є юридичною особою, воно наділяється майном юридичної особи, що її створила, і діє на підставі затвердженого нею положення. Суд зазначає, що за приписами ст. 80 Цивільного кодексу України саме юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, а також може бути позивачем та відповідачем у суді.

Результати документальної планової виїзної перевірки Пятої Кримської філії Повного товариства «Ломбард «Легкі гроші»ТОВ «Легкі гроші»та ТОВ «Швидка фінансова допомога»»оформлені актом від 24.02.2011р. за № 300/23-02/36456123, висновками якого встановлено порушення п.п. 1.18.1 п. 1.18 ст. 1, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що призвело до заниження податку на прибуток за 1-3 квартали 2010р. на загальну суму 3979,00 грн., п. 1.15 ст. 1, п. 12.3 ст. 12, п.п. 4.2.1, п.п. 4.2.15 п. 4.2 ст. 4, п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб на суму 482,81 грн., п.п. 2.11 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України № 637 від 15.12.2004р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005р. за N 40/10320, в частині перевищення встановлених строків використання виданих під звіт коштів та відсутності авансових звітів.

Відповідно до матеріалів справи на акт перевірки № 300/23-02/36456123 Пятою Кримською філією були надані заперечення від 02.03.2011р. № 02-03/01, які ДПІ в Білогірському районі АРК залишила без задоволення, про що направила лист від 09.03.2011р. № 343/10/23-02.

На підставі висновків акту перевірки від 24.02.2011р. за № 300/23-02/36456123 та відповідно до п.п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України відповідачем 09.03.2011р. прийнято податкові повідомлення-рішення № /0, яким визначено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в загальній сумі 4973,75 грн., з яких 3979,00 грн. основний платіж, 994,75 грн. штрафна (фінансова) санкція, № /0, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 603,51 грн., з яких 482,81 грн. основний платіж, 120,70 грн. штрафна (фінансова) санкція згідно з п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України, та № НОМЕР_1, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 449,91 грн. за порушення Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України № 637 від 15.12.2004р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005р. за N 40/10320.

В ході розгляду справи судом встановлено, що висновки відповідача про заниження податку на прибуток підприємств ґрунтуються на тому, що до складу валових витрат Пятою Кримською філією відносились витрати на оплату оренди приміщення за договором, укладеним на три роки та не засвідченим нотаріально. Суд зазначає, що питання правильності формування складу валових витрат врегульовані спеціальним законом Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів, які придбаваються таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. За змістом п.п.5.2.1 п. 5.2 ст.5 коментованого закону, до валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Звідси випливає, що правильність формування платником податків валових витрат вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання товарів з його господарською діяльністю. Крім того, слід враховувати, що відповідно до п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з п.п. 1.18.1 п. 18.1 ст. 18 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»оперативний лізинг (оренда) - господарська операція фізичної або юридичної особи, що передбачає відповідно до договору оперативного лізингу (оренди) передання орендарю майна, що підпадає під визначення основного фонду згідно із статтею 8 цього Закону, придбаного або виготовленого орендодавцем на умовах інших, ніж передбачаються фінансовим лізингом (орендою).

В матеріалах справи міститься надана позивачем копія договору суборенди нежитлового приміщення № 1 від 01.07.2009р. з актом приймання-передачі до нього, за змістом яких Пята Кримська філія приймає від ФО-П ОСОБА_2 в тимчасове платне користування нежитлове приміщення для господарської діяльності за адресою по вулиці Чобан-Заде, 7-б, в м. Білогірськ Автономної Республіки Крим. Суд звертає увагу, що відповідно до акту перевірки від 24.02.2011р. № 300/23-02/36456123 нежитлове приміщення за вказаною адресою є фактичним місцезнаходженням Пятої кримської філії, за цією ж адресою ДПІ в Білогірському районі АРК проведено перевірку та складено сам акт.

За приписами ч. 2 ст. 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Однак, наявний в матеріалах справи договір суборенди нежитлового приміщення № 1 від 01.07.2009р. згідно з його п. 4.1 укладений строком з 01.07.2009р. по 01.01.2012р., що є меншим, ніж той, з яким законодавство повязує обовязок нотаріального посвідчення договору.

Суд зазначає, що відповідачем до матеріалів справи не надано жодних доказів, які б свідчили, що Пята Кримська філія до складу валових витрат відносила витрати по орендній платі за договором, укладеним на строк три і більше років, який не посвідчений нотаріально. Натомість, в матеріалах справи містяться надані позивачем щомісячні акти виконаних робіт за період з листопада 2009р. по грудень 2010р. за договором оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.07.2009р., а також прибуткові касові ордери на підтвердження оплати послуг оренди приміщення. Таким чином, наявність у позивача первинних документів, які відповідають як вимогам п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»в частині документального підтвердження сум валових витрат, так і вимогам до складання первинних документів, що визначені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»та п.п. 2.4 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704, підтверджена в ході судового розгляду. З цих підстав суд вважає неправомірними висновки ДПІ в Білогірському районі АРК про порушення Пятою Кримською філією вимог п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а тому позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 09.03.2011р. № /0 підлягають задоволенню.

Щодо висновків акту перевірки від 24.02.2011р. № 300/23-02/36456123 про заниження податку з доходів фізичних осіб в сумі 482,81 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору. Актом перевірки ДПІ в Білогірському районі АРК від 24.02.2011р. за № 300/23-02/36456123 встановлено, що 01.12.2009р. 2009р. Пятою Кримською філією було оплачено адміністративний штраф в сумі 170,00 грн., накладений на директора ОСОБА_3, однак вказана виплата на користь ОСОБА_3 не була врахована в складі загального місячного оподатковуваного доходу останнього за грудень 2009 року, що призвело до ненарахування, неутримання та неперерахування до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб в розмірі 25.50 грн..

Згідно з п.п. 4.2.15 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до складу загального місячного оподатковуваного доходу підлягає включенню сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої розраховується згідно з пунктом 9.10 статті 9 цього Закону. Суд зазначає, що відповідно до п.п. 2.11 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України № 637 від 15.12.2004р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005р. за N 40/10320, видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт. Натомість, актом перевірки від 24.02.2011р. за № 300/23-02/36456123 ДПІ в Білогірському районі АРК встановлено, що з каси під звіт на придбання товарно-матеріальних цінностей були видані кошти ОСОБА_3. За видатковими касовими ордерами № 13 від 08.02.2010р. на суму 270.00 грн., № 17 від 07.05.2010р. на суму 1457,63 грн. та № 30 від 03.09.2010р. на суму 18,00 грн. кошти у встановлені законодавством строки повернуті не були, до складу загального місячного оподатковуваного доходу ОСОБА_3 не включались, що призвело до заниження сум податку з доходів фізичних осіб в сумі 308,06 грн..

Суд зазначає, що ні в адміністративному позові, ні в ході розгляду справи судом позивач факти вчинених порушень щодо заниження загального місячного оподатковуваного доходу ОСОБА_3 не заперечував, жодних доказів, які б спростовували такі факти, до матеріалів справи не надав.

Необґрунтованими суд вважає також доводи позивача щодо відсутності обовязків податкового агента. Актом перевірки від 24.02.2011р. за № 300/23-02/36456123 ДПІ в Білогірському районі АРК встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Пятим Кримським філіалом надавались фінансові кредити згідно з договорами про надання фінансового кредиту, застави та заставних білетів від 03.05.2010р. на загальну суму 995,00 грн., в тому числі ОСОБА_4 на суму 400,00 грн., ОСОБА_5 на суму 100,00 грн., ОСОБА_6 на суму 120,00 грн. та ОСОБА_7 на суму 375,00 грн.. У звязку з неповерненням кредиту у встановлений строк заставне майно було реалізовано, за що на розрахунковий рахунок Пятої Кримської філії надійшло 1632,23 грн., що включає суму в розмірі 637,23 грн., яка перевищує розмір забезпечених заставою вимог заставодержателя та підлягає поверненню заставодавцям.

За приписами п. 1.15 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податковим агентом є юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону. Підпунктом 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього ж Закону. Відповідно до п.п. 4.2.6 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»до складу загального місячного оподатковуваного доходу фізичних осіб включається частина доходів від операцій з майном, розмір якої визначається згідно з положеннями статей 11 - 12 цього Закону. За таких обставин під час одержання ломбардом коштів від реалізації заставленого майна сума, що перевищує розмір забезпечення заставою вимог заставодержателя (ломбарду), є обєктом оподаткування в платника податку, якому вона повертається, та підлягає оподаткуванню ломбардом згідно зі ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Таким чином, з огляду на положення п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 та п. 12.3 ст. 12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, ломбард є податковим агентом і має виконати всі свої функції щодо нарахування (виплати) доходу, утримання (сплати) та перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб. За таких обставин суд вважає обґрунтованими висновки акту перевірки від 24.02.2011р. за № 300/23-02/36456123 ДПІ в Білогірському районі АРК про заниження суми податку з доходів фізичних осіб в розмірі 149,25 грн..

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про Національний банк України" та з метою удосконалення готівкових розрахунків постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. N 637, затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005р. за N 40/10320, яке визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями). Органи державної податкової служби відповідно до ст. 3 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»визначені в якості таких, що здійснюють контроль за додержанням норм з регулювання обігу готівки в національній валюті України. При цьому, ст. 2 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»встановлено, що штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються органами державної податкової служби в тому числі на підставі матеріалів проведених ними перевірок в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок. Положення вказаних норм дозволяють стверджувати, що встановивши при проведенні перевірки факт перевищення встановлених строків використання виданих під звіт коштів ОСОБА_3 08.02.2010р. в сумі 270,00 грн. та 07.05.2010р. в сумі 1457,63 грн., а також відсутність авансового звіту за фактом отримання коштів ОСОБА_3 03.09.2010р. в сумі 18,00 грн., що є порушенням п. 2.11 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України № 637 від 15.12.2004р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005р. за N 40/10320, відповідач був повноважний на застосування штрафних санкцій згідно зі ст. 2 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»у розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум та в розмірі сплачених сум відповідно.

Суд звертає увагу, що факти вчинених порушень Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України № 637 від 15.12.2004р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005р. за N 40/10320, позивачем не заперечуються та не спростовуються.

За таких обставин суд вважає необґрунтованими та документально непідтвердженими вимоги адміністративного позову про скасування податкових повідомлень-рішень від 09.03.2011р. № /0 та № НОМЕР_1, а тому в цій частині позовних вимог в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Повного товариства "Ломбард "Легкі гроші" ТОВ "Легкі гроші" та ТОВ "Швидка фінансова допомога" до Державної податкової інспекції в Білогірському районі Автономної Республіки Крим про визнання податкових повідомлень-рішень протиправними, їх скасування задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.03.2011р. № /0, що винесене Державною податковою інспекцією в Білогірському районі Автономної республіки Крим.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 05 липня 2011 року.

Суддя Шевченко О.В.