Справа № 804/6743/15
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2015 рокусправа № 804/6743/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

при секретарі: Портненко М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у справі № 804/6743/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки в межах досягнення процедури податкового компромісу від 30.04.2015 року №11577/10/28-01-39-01-11 в частині відмови в розгляді уточнюючого розрахунку ТОВ «АТБ-Маркет» з податку на прибуток за 2014 рік, поданого в межах застосування податкового компромісу; зобовязати відповідача розглянути та прийняти як податкову звітність уточнюючий розрахунок позивача з податку на прибуток за 2014 рік, поданий в межах застосування податкового компромісу.

В обґрунтування позову зазначав, що 16.04.2015 року позивач подав до відповідача заяву про податковий компроміс, в якій містилося прохання розпочати процедуру досягнення податкового компромісу відповідно до поданих уточнюючих розрахунків, зокрема з податку на прибуток підприємства за звітний (податковий) період - 2014 рік, та уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік з позначкою «Податковий компроміс», до якого додано Перелік (опис) операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації для застосування процедури досягнення податкового компромісу, однак 08.05.2015 року було отримано рішення від 30.04,2015 року № 11577/10/28-01-39-01-11 про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки в межах досягнення процедури податкового компромісу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. При цьому суд виходив з того, що платник не має право скористатися процедурою податкового компромісу для подання уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на прибуток за базовий звітний період 2014 рік, оскільки застосування процедури податкового компромісу можливе лише за уточнюючими розрахунками за періоди до 1 квітня 2014 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом встановлено, що 02.03.2015 року позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток за звітний податковий період 2014 рік. (а.с. 106-109).

Крім того, 16.04.2015 року позивач подав до відповідача заяву про податковий компроміс та уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік з позначкою «Податковий компроміс». (а.с. 100)

Того ж дня позивачем було надано до податкового органу уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік з позначкою «Податковий компроміс», до якого додано Перелік (опис) операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації для застосування процедури досягнення податкового компромісу (по господарським операціям з 01.01.2014 по 31.03.2014 року). (а.с. 35-99).

За результатом розгляду заяви «Про податковий компроміс» відповідачем було прийнято рішення № 11577/10/28-01-39-01-11 від 30.04.2015р. «Про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки в межах досягнення процедури податкового компромісу», в якому зазначено, що уточнюючий розрахунок з податку на прибуток за 2014 рік в рамках застосування податкового компромісу, розрахунок не розглядається, так як платник податків не має права скористатися процедурою податкового компромісу для подання уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на прибуток за базовий звітний період - 2014 рік, у звязку з тим, що відповідно до пункту 1 підрозділу 9 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України податковий компроміс це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобовязань з податку підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, відповідно по поданій уточнюючій декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік ТОВ «АТБ-маркет» не має право скористатися процедурою податкового компромісу. (а.с. 12-14).

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 1 підрозділу 9? розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено, що податковий компроміс це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість подаються за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Разом з уточнюючим розрахунком подається перелік (опис) господарських операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації.

При складанні уточнюючих розрахунків податкових зобовязань для застосування податкового компромісу не враховуються суми коригувань податкового кредиту з податку на додану вартість та/або витрат, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування податком на прибуток, відображені в уточнюючих розрахунках, які одночасно відповідають таким умовам: 1) подані в порядку, встановленому статтею 50 цього Кодексу, після 1 квітня 2014 року; 2) уточнюють показники податкових декларацій за звітні (податкові) періоди, що передували 1 квітню 2014 року; 3) за результатами подання таких уточнюючих розрахунків було зменшено податкове зобов'язання (збільшено від'ємне значення) з податку на прибуток або податку на додану вартість за такі звітні (податкові) періоди.

У платника податків за результатами застосування податкового компромісу не можуть виникати або збільшуватися помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання.

Таким чином, діючим законодавством передбачено спеціальний режим звільнення від юридичної відповідальності за заниження податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств (процедура податкового компромісу); податковий компроміс має часові обмеження в застосуванні, а саме застосовується до правовідносин, що виникли до 1 квітня 2014 року, з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, тобто 1095 років після граничного строку подання податкової декларації 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації. (пункт 11 підрозділу 9? розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України).

Таким чином, як правильно зазначає апелянт, податковий компроміс застосовується саме до правовідносин, що виникли до 1 квітня 2014 року, а не до поданих декларацій за певні податкові періоди, як помилково вважає відповідач.

Закон чітко встановлює право платника податків досягти податкового компромісу по податковим зобовязанням з податку на прибуток по правовідносинам, які виникли до 01.04.2014 року.

Діюче податкове законодавство не забороняє уточнювати податкові зобовязання з податку на прибуток по правовідносинам за період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року в тому числі за наслідками подання податкової декларації за 2014 рік для застосування податкового компромісу та не містить жодних виключень, заборон чи спеціальних правил по уточненню податку на прибуток за 2014 рік.

Крім того, пунктом 3 підрозділу 9-2 розділу ХХ ПК України встановлено, що подання платником податків уточнюючого розрахунку за періоди, щодо яких не була проведена документальна перевірка, може бути підставою для проведення документальної планової перевірки згідно з процедурою податкового компромісу.

Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем подання уточнюючого розрахунку, контролюючий орган приймає рішення щодо необхідності проведення документальної позапланової перевірки, про що повідомляє платник податків відповідно до статті 42 ПК України.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 9? розділу ХХ ПК України платник сплачує податкові зобовязання, визначені в уточнюючому розрахунку та/або податковому повідомленні-рішенні, у розмірі передбаченому пунктом 2 цього підрозділу, протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем узгодження. Днем узгодження вважається день отримання повідомлення контролюючого органу про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 81 711 065,27 грн. податку на прибуток підприємств для застосування податкового компромісу, в тому числі 12598027 грн. за 2014 рік, що підтверджується платіжними дорученнями від 16.04.2015 року № 52320, № 52326 та від 24.04.2015 року № 58332 (а.с. 103-105).

Таким чином, позивачем виконані всі вимоги підрозділу 9? розділу ХХ ПК України для початку здійснення процедури податкового компромісу, а саме, подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за звітний податковий період, уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств, перелік (опис) господарських операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації, а також проведено сплату до бюджету 5% від суми визначених податкових зобовязань.

З огляду на вказане колегія суддів приходить до висновку про відсутність перешкод для застосування податкового компромісу за уточнюючим розрахунком з податку на прибуток за базовий податковий період 2014 рік, по господарським операціям, що мали місце до 01.04.2014 року, оскільки закон не містить жодних заборон, виключень чи спеціальних правил по уточненню податку на прибуток за 2014 рік. У звязку з цим у відповідача були всі підстави для проведення відповідної перевірки позивача, а також щодо розгляду поданого уточнюючого розрахунку як податкової звітності для застосування податкового компромісу.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Доводи відповідача та висновки суду першої інстанції, що уточнюючий розрахунок щодо застосування процедури податкового компромісу може бути поданий позивачем лише щодо звітної податкової декларації за І квартал 2014 року, а не щодо декларації за звітний календарний 2014 рік є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 152.9 ст. 152 ПУ України для цілей цього розділу використовуються такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік. Базовим податковим (звітним) періодом для цілей цього розділу є календарний квартал або календарний рік для платників податків, визначених у пункті 57.1 статті 57 цього Кодексу.

Згідно абзаців 9, 10 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України в редакції станом на 1 квітня 2014 року у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому-четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобов'язання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобов'язань.

Інших підстав для подання податкової декларації з податку на прибуток за звітний податковий період календарний квартал діюче станом на 1 квітня 2014 року податкове законодавство не передбачало.

Таким чином, станом на час можливого подання податкової декларації з податку на прибуток за І квартал 2014 року позивач не відповідав критеріям, які б давали можливість подати податкову декларацію за перший квартал 2014 року, тому відповідно до вимог Податкового кодексу України подавав звітність з податку на прибуток за загальним правилом за базовий податковий (звітний) період 2014 рік.

Крім того, як зазначалось вище, процедура податкового компромісу застосовується до правовідносин, що виникли до 1 квітня 2014 року, а не до поданих декларацій за певні податкові періоди.

Щодо доводів відповідача, що за наявності у позивача передбаченого законом права на застосування процедури податкового компромісу за період до 1 квітня 2014 року діючим податковим законодавством не передбачено процедури реалізації цього права за період з 1 січня по 1 квітня 2014 року, оскільки позивачем не подавалась за вказаний звітний період податкова декларація з податку на прибуток, колегія суддів зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що ст. 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, у якій би формі вони не забезпечувалися у національному правовому полі. Суд також підкреслив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З огляду на вказане колегія суддів зазначає, що за наявності у особи передбаченого законодавством права на застосування процедури податкового компромісу щодо певних правовідносин, держава в особі відповідного податкового органу зобовязана забезпечити цій особі можливість реалізації такого права.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової, про задоволення позовних вимог.

Повний текст виготовлено 4 грудня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 196, 198, 202, ст. 205, ст. 207, ст. 211, 212, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у справі № 804/6743/15 скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровськ Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 30.04.2015 року № 11577/10/28-01-39-01-11 про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки в межах досягнення процедури податкового компромісу в частині відмови в розгляді уточнюючого розрахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» з податку на прибуток за 2014 рік, поданого в межах застосування податкового компромісу.

Зобовязати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровськ Міжрегіонального головного управління Міндоходів розглянути та прийняти як податкову звітність уточнюючий розрахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» з податку на прибуток за 2014 рік, поданий в межах застосування податкового компромісу.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» сплачений судовий збір в розмірі 109,62 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровськ Міжрегіонального головного управління Міндоходів.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко