Справа № 826/14720/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 листопада 2015 року № 826/14720/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича про визнання позивача вкладником банку, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича (надалі - Уповноважена особа Фонду, відповідач) про:

визнання ОСОБА_1 вкладником ПАТ «Банк Камбіо» з належною їй сумою в розмірі 169 620,00 грн., отриманою за договором дарування від 28.09.2014р., укладеного між ОСОБА_3 та позивачем;

визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду;

зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду та подати до Фонду інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відмова банку у відкритті рахунку на ім'я позивача є безпідставною та незаконною, оскільки ОСОБА_1 набула у власність грошові кошти у розмірі 11 000, 00 доларів США за договором дарування від 28.09.2014р., укладеного між ОСОБА_3 та позивачем, які знаходяться на поточному рахунку в банку.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав до суду письмові заперечення, у яких зазначив суду, що включення певного вкладника банку до повного переліку вкладників, а потім і до загального реєстру означає підтвердження права цієї особи на отримання коштів від Фонду.

В той же час, на момент укладення договору дарування ПАТ «Банк Камбіо» було віднесено до категорії проблемних та з метою стабілізації діяльності установлено обмеження в діяльності банку, зокрема, зупинено відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам, та зупинено зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ «Банк Камбіо».

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, судом встановлено наступне.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір дарування грошових коштів від 28.09.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1679.

Відповідно до умов договору дарування, Дарувальник дарує ОСОБА_1 (обдарованій) безоплатно та безумовно у власність, а обдарована приймає у власність грошові кошти у розмірі 11 000,00 доларів США, які знаходяться на поточному рахунку у ПАТ «Банк Камбіо», що на день укладання цього договору за курсом НБУ (12,9088) еквівалентно 141 996,80 грн.

ОСОБА_1 задекларувала зазначену суму як доходи, що мала отримати на підставі Договору дарування. Податкова декларація про майновий стан та доходи подана до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, що підтверджується печаткою ДПІ на документі від 24.04.2015р.

До податкової декларації також додавався Додаток 2 (Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомого майна та/або від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм) та/або в результаті прийняття у спадщину чи дарунок майна).

ОСОБА_3 звернулась до ПАТ «Банк Камбіо» із заявою від 22.10.2014р. про відкриття поточного рахунку на ім'я ОСОБА_1

Листом від 09.11.2014р. № 19/2625 банк відмовив заявнику у відкритті рахунку, посилаючись на відсутність довіреності від ОСОБА_1 на підтвердження повноважень ОСОБА_3

ОСОБА_3 повторно звернулась до ПАТ «Банк Камбіо» із заявою від 24.11.2014р. про відкриття поточного рахунку на ім'я ОСОБА_1 та здійснення переказу частини належних їй грошових коштів, розміщених на рахунку в іноземній валюті, в розмірі 11 000,00 доларів США на рахунок ОСОБА_1, який банк має відкрити відповідно даної заяви.

В подальшому, ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженої особи Фонду із заявою щодо вжиття заходів для виплати вкладнику - ОСОБА_1 грошових коштів на підставі договору дарування від 28.09.2014р.

Листом від 12.03.2015р.№19/1021 Уповноважена особа Фонду відмовила у задоволенні заяви позивача.

Вважаючи протиправними зазначені дії відповідача позивач звернувся до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі по тексту - Закон № 4452-VI).

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону № 4452-VI, відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Частиною першою статті 3 Закону України № 4452-VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно ст. 2 Закону № 4452-VI вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно п.п. 14, 17 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що реєстр учасників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - реєстр учасників Фонду) - реєстр, який ведеться Фондом та містить відомості про участь банку в системі обов'язкового гарантування вкладів фізичних осіб.

Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом п.п. 1, 2 ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: 1) веде реєстр учасників Фонду; 2) акумулює кошти, отримані з джерел, визначених статтею 19 цього Закону, здійснює контроль за повнотою і своєчасністю перерахування зборів кожним учасником Фонду; 3) інвестує кошти Фонду в державні цінні папери України; здійснює випуск облігацій у порядку та за напрямами розміщення, визначеними цим Законом, і видачу фінансових векселів у випадках, передбачених законом про Державний бюджет України на відповідний рік; 4) здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; 6) бере участь в інспекційних перевірках проблемних банків за пропозицією Національного банку України; 7) застосовує до банків та їх керівників відповідно фінансові санкції і накладає адміністративні штрафи; 8) здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку; 9) здійснює перевірки банків відповідно до цього Закону; 10) надає фінансову підтримку банку відповідно до цьогоЗакону; 11) здійснює аналіз фінансового стану банків з метою виявлення ризиків у їхній діяльності та прогнозування потенційних витрат Фонду на виведення неплатоспроможних банків з ринку та відшкодування коштів вкладникам; 12) надає цільову позику банку для виплат вкладникам банку відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, а також фінансування витрат для оплати роботи осіб відповідно до пункту 2 частини шостої статті 36, пунктів 7 і 8 частини другої статті 37 та частини четвертої статті 47цього Закону, що здійснюються протягом дії тимчасової адміністрації; 13) здійснює заходи щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону; 14) вивчає та аналізує тенденції розвитку ринку ресурсів, залучених від вкладників учасниками Фонду.

Відповідно п.п. 1,2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014р. № 782 «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014р. № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо», згідно з яким з 05.12.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 05.12.2014р. по 03.12.2015р. та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Камбіо».

Також, рішенням виконавчої дирекції Фонду № 161 з 25.12.2014р. уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015р. № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. № 46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича строком на 1 рік з 02.03.2015р. по 01.03.2016р. включно.

Як вже зазначалось, 28.09.2014 між ОСОБА_3 та позивачем укладено договір дарування грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1679.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що вкладником, у розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є ОСОБА_3 так як позивач не укладав договір банківського вкладу, а лише набув право вимоги на кошти за вкладом згідно договору дарування від 28.09.2014р.

Таким чином, положення абзацу 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються на позивача.

Згідно ст. 27 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 6, 8, 11 розділу І Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012р. № 14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012р. за № 1548/21860 (далі - Положення № 14), Фонд гарантує відшкодування коштів за вкладом, який вкладник має в банку, який в подальшому реорганізувався шляхом перетворення, на тих самих умовах, що і до реорганізації. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду та зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду, адже, як встановлено судом, дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на позивача, в рамках спірних правовідносин, не розповсюджується.

Позовні вимоги про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду визнати ОСОБА_1 вкладником ПАТ «Банк Камбіо» задоволенню також не підлягають виходячи з наступного.

Національний банк України прийняв постанову 25.09.2014р. № 603 БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії проблемних», відповідно до якої, в тому числі, зупинено в ПАТ «Банк Камбіо» відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам.

Згідно листа Національного банку України від 16.02.2015р. № 47-312/9632, який наявний в матеріалах справи, Постанова № 603 БТ від 25.09.2014р. вручена представником Національного банку України першому заступнику Голови правління ПАТ «Банк Камбіо» 29.09.2014р. о 11:00 год.

Враховуючи зазначене, оскільки на дату звернення позивача до банку з заявою про відкриття рахунку, існувала заборона Національного Банку України на відкриття рахунків фізичним особам, то позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Суд також окремо зазначає, визнання певної особи вкладником банку лежить поза межами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем у повному обсязі доведено правомірність своїх дій.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко