Справа № 2а-2085/12/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 березня 2012 року № 2а-2085/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Каракашьяна С.К. при секретарі судового засідання Шкребтій І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, адміністративну справу:

за позовомОСОБА_8
доДарницької районної у місті Києві державної адміністрації Головного державного санітарного лікаря Дарницького району м. Києва Дарницького районного управління Головного управління МНС України Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві Головного управління економіки та інвестицій Київської міської державної адміністрації Головного управління комунальної власності м.Києва Прокуратури Дарницького району міста Києва Прокуратури м. Києва Дарницького районного суду міста Києва
про визнання рішень, дій та бездіяльності неправомірними та стягнення відшкодування
за участі третіх осіб Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Позняки-Комфорт Товариства з обмеженою відповідальністю Домобудівельний комбінат Акціонерного комерційного банку Аркада
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 січня 2012 року було передано до Окружного адміністративного суду міста Києва справу за позовом ОСОБА_8 до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, Головного державного санітарного лікаря Дарницького району м. Києва, Дарницького районного управління Головного управління МНС України, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, Головного управління економіки та інвестицій Київської міської державної адміністрації, Головного управління комунальної власності м.Києва, прокуратури Дарницького району міста Києва, прокуратури м. Києва, Дарницького районного суду міста Києва.

З урахуванням заяв про збільшення позовних вимог позивач просив суд:

«Визнати рішення, дії чи бездіяльність Відповідача-1 у зв'язку з на данням права Третій особі-2 та Третій особі-3 продати мені Приміщення незаконними.

Визнати рішення, дії чи бездіяльність Відповідача-1 у зв'язку з по годженням мені функціонального призначення Приміщення під продо вольчий магазин незаконними.

Визнати рішення, дії чи бездіяльність Відповідача-2, Відповідача-3 та Відповідачем у зв'язку з погодженням мені перепланування Приміщення під продовольчий магазин незаконними.

Визнати рішення, дії чи бездіяльність Відповідача-5 у зв'язку зі стяг ненням з мене пайових внесків в бюджет міста Києва в розмірі 24,53 тис. грн. незаконними.

Визнати рішення, дії чи бездіяльність Відповідача-6 у зв'язку з пос відченням мені Приміщення під продовольчий магазин незаконними.

Стягнути з бюджету на мою користь суму матеріальних збитків в розмірі 24 530 грн.

Відшкодувати на мою користь з бюджету заподіяну мені Відповіда чами моральну (немайнову) шкоду в розмірі 120 000 грн., а саме:

за незаконні рішення, дії чи бездіяльність Відповідача-1 в розмірі 40 000 грн.;

за незаконні рішення, дії та бездіяльність Відповідача-2, Відповідача-3, Відповідача-4 в розмірі по 20 000 грн. за кожного, а і того 60 0000 грн.;

за незаконні рішення, дії та бездіяльність Відповідача-5 і Відповідача-6 в розмірі по 10 000 грн. за кожного, а і того 20 000грн.»

Заявою від 16.01.2012р. позивач доповнив позовні вимоги вимогами :

«Додатково визнати рішення, дії чи бездіяльність Відповідача - 7, Відповіда ча - 8 та Відповідача - 9 незаконними.

Додатково відшкодувати на мою користь з бюджету заподіяну мені Відповідачем-7, Відповідачем-8 і Відповідачем-9 моральну (немайнову) шкоду в розмірі по 20 000 грн. за кожного, а і того 60 000 грн.»

Заявою від 15.03.2012р. позивач доповнив позовні вимоги наступними вимогами:

«Зобов'язати Відповідача-7 (прокурора Дарницького району м. Києва) розглянути заяву мого представника ОСОБА_1 від 13.05.2011р. про скоєння злочину посадовими особами ОСББ «Позняки -Комфорт»(Третя особа-1) та прийняти рішення і здійснити дії, передба чені нормами ст. 97 - 99 КПК України, а саме:

порушити кримінальну справу, чи відмовити в порушенні криміна льної справи;

вручити копію постанови про порушення кримінальної справи чи копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

Зобов'язати Відповідача-8 (прокурора м. Києва) розглянути заяву мого представника ОСОБА_1 від 02.03.2012р. про скоєння злочину суддями Дарницького районного суду м. Києва (Відповідач-9) і посадовими особами Відповідача-7 (прокуратура Дарницького району м. Києва) та прийняти рішення і здійснити дії, передбачені нормами ст. 97 - 99 КПК України, а саме:

порушити кримінальну справу, чи відмовити в порушенні криміна льної справи;

вручити копію постанови про порушення кримінальної справи чи копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.»

Представник позивача просить винести окрему ухвалу щодо порушення третьою особою прав позивача.

Ухвалою від 19 березня 2012 року провадження у справі було закрито в частині позовних вимог до прокуратури Дарницького району міста Києва, прокуратури м. Києва, Дарницького районного суду міста Києва на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Решта позовних вимог позивачем ґрунтуються на нормах статей 19, 41, 55 Конституції України, 26, 216, 23 Цивільного кодексу України. Іншого правового обґрунтування позовних вимог позивачем не наведено.

Позивач стверджує, що ним було придбане нерухоме майно, проте, обєднання співвласників багатоквартирного будинку Позняки-Комфорт звернулось до суду з позовом про скасування документів, на підставі яких позивачем набуто право власності та виселення позивача з приміщення. Також позивач стверджує, що вказана третя особа унеможливлює використання позивачем придбаного приміщення.

Відповідачами позовні вимоги заперечуються з огляду на правомірність дій з видачі правовстановлювальних документів та погоджень позивачу.

Третьою особою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Позняки-Комфорт, позовні вимоги підтримуються частково. Зокрема, у наданих суду поясненнях вказана третя особа пояснює, що відповідачі не звернули увагу на те, що приміщення, які відчужено позивачу, є допоміжним, за своїм функціональним призначенням, і можуть перебувати виключно у власності співвласників багатоквартирного будинку. При цьому третя особа посилається на лист Державної архітектурно будівельної інспекції від 20.10.2007р.

Судом було протокольно відмовлено у задоволенні клопотань позивача про зупинення провадження у справі з тих мотивів, що розгляд даної справи не є унеможливленим розглядом цивільної справи про визнання недійсними угод та виселення позивача. Також при цьому суд виходив з того, що передумовою для звернення до суду має бути наявне на момент звернення порушене право, а зупинення справи до такого порушення (можливого виселення позивача) є необґрунтованим.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ :

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви позивача від 27.01.2010, договору про участь у фонді фінансування будівництва від 25 07.2007 № 877-НП та договору про уступку майнових прав від 27.07.2007 № 877-НП, меморіального ордеру від 30.07.2007 № 1005/2 та акту прийому передачі нежитлового приміщення інвестору від 20.10.2008, свідоцтва інспекції Держархбудконтролю в місті Києві про відповідність збудованого обєкта проектній документації від 09.12.2009 № НОМЕР_1, технічної документації БТІ, довідки Головного управління економіки та інвестиції КМДА від 03.03.2009 №049-18/1208, Головним управлінням комунальної власності м.Києва 9 квітня 2010 року було видано наказ №297В «Про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна», у відповідності до якого, на підставі розпорядження КМДА від 27.10.2009р. №1227 позивачу було оформлено право власності на обєкт нерухомого майна нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень№218) продовольчий магазин загальною площею 59,10кв.м., які розташовані в м.Києві по вул.Драгоманова №6а (літера А).

Вищезазначена видача свідоцтва на право власності судом вбачається правомірною, оскільки відповідає всім вимогам чинного законодавства, здійснена на підставі чинних цивільно правових документів та проведена компетентним органом, на підставі звернення належної особи.

Нормами Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю»та Закону України «Про інвестиційну діяльність», передбачено що укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

Теоретично можливе порушення умовами цих договорів прав інших осіб, зокрема, продаж позивачу нерухомого майна, яке належить, або має належати іншим особам, може бути підставою для звернення до суду з позовом про визнання цих угод недійсними, та застосуванням відповідних наслідків, передбачених чинним цивільним законодавством.

В матеріалах справи відсутні будь які посилання позивача та інших осіб, які брали участь у справі, на нормативний акт чи судове рішення, який забороняє видавати свідоцтво на право власності, чи визнає недійсним будь який з вищезазначених документів. При цьому всі документи, на підставі яких особою, якою здійснювалося будівництво та реалізація побудованого нерухомого майна, на момент видачі свідоцтва про право власності та на момент розгляду даної справи в суді є чинними, доказів їх визнання недійсними суду не надано.

Отже, свідоцтво на право власності видано позивачу правомірно, будь яких порушень при його видачі судом не встановлено.

Судом не приймаються посилання третьої особи - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Позняки-Комфорт на лист Державної архітектурно будівельної інспекції від 20.10.2007р. з огляду на те, що вказаному органу не надано права на тлумачення норм чинного законодавства.

Судом не приймаються посилання вказаної третьої особи на норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та рішення Конституційного Суду України про тлумачення норм даного Закону, оскільки, згідно з преамбулою, цей Закон визначає правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання, а Конституційним Судом України надавалося тлумачення саме норм вищезазначеного Закону.

Також судом не приймаються посилання про передачу третій особі будинку на баланс, оскільки зазначене не є підставою для виникнення права власності чи права користування у третьої особи відносно приміщень, які належать позивачу.

Натомість, згідно з договором про участь у фонді фінансування будівництва від 25 07.2007 № 877-НП, позивачем було набуто право власності на нерухоме майно, яке не було частиною державного житлового фонду, а було новоствореним обєктом нерухомого майна, що не заперечувалося сторонами.

Судом також встановлено, що на підставі звернення представника позивача за довіреністю ОСОБА_1М від 22.01.2008 року, Дарницькою районною у м. Києві державною адміністрацією було погоджено функціонального призначення нежитлового приміщення під продовольчий магазин.

Рішенням Київради від 02.12.1999 року № 129/631 «Про питання будівництва нежитлових об'єктів на територіях житлової забудови в місті Києві», зокрема п. 2.3. передбачено, що визначення функціонального призначення нежитлових об'єктів на територіях житлової забудови міста погоджується з районними в місті Києві державними адміністраціями.

Статтею 7 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»передбачено порядок видачі місцевими дозвільними органами документів дозвільного характеру.

Таким чином, суд погоджується з посиланнями вказаного відповідача про те, що погоджуючи позивачу функціональне призначення нежитлового приміщення за адресою: м.Київ, вул. Драгоманова, 6-а, листом від 31.01.2008 за вихідним № 40/1 Дарницька районна у місті Києві державна адміністрація діяла в межах чинного законодавства.

Також судом встановлено, що Головним управлінням МНС України в місті Києві 28 листопада 2008 року видано Експертний висновок №16/1/8285 про відсутність порушень вимог діючих нормативних актів при влаштуванні пожежної сигналізації.

Висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи МОЗ України №05.03.02-07/7396 від 12.02.2008р. проектні матеріали «Розміщення магазину продовольчих товарів у нежитловому приміщенні №4-а в житловому будинку, розміщеному по вул. Драгоманова, 6-а у Дарницькому районі м. Києва»в частині визначення можливості розміщення об'єкта в нежитлових приміщеннях підвального поверху житлового будинку були погоджені, оскільки відповідають вимогам діючого санітарного законодавства України та за умови дотримання вимог цього висновку можуть бути використані у заявленій сфері застосування.

11 серпня.2008 року до СЕС Дарницького району м. Києва надійшла заява з супровідною документацією про розгляд проектних матеріалів перепланування нежитлового приміщення №4-а в житловому будинку на діл. №27 ж/м «Позняки», 4 мікрорайон, під продовольчий магазин.

Після усунення недоліків, викладених у висновку СЕС Дарницького району м. Києва №114 від 02.06.2008р., з врахуванням наданих документів та позитивного висновку МОЗ України №05.03.02-07/7396 від 12.02.2008р., проект «Перепланування нежитлового приміщення №4-а в житловому будинку на діл. №27 ж/м «Позняки», 4 мікрорайон, під продовольчий магазин»було погоджено, про що видано Висновок №205 від 04.09.2008р.

В матеріалах справи відсутні будь які посилання позивача та інших осіб, які брали участь у справі, на нормативний акт чи судове рішення, які забороняють вказаним особам погоджувати використання та надавати експертні висновки. Судом вбачається, що відповідачами було правомірно погоджено позивачу використання приміщення та надано висновки.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновків, що відповідачами правомірно було видано позивачу свідоцтво про право власності, погоджено призначення нерухомого майна та надано висновки.

Клопотання представника позивача про винесення окремої ухвали щодо порушення прав позивача третьою особою, проголошене в судовому засіданні, задоволенню не підлягає, з огляду на те, що відповідно до статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Отже, вищезазначеною правовою нормою передбачено направлення окремої ухвали для вжиття певних заходів субєктом владних повноважень, щодо порушень, допущених таким субєктом, або підпорядкованим (підконтрольним) йому.

Натомість, третя особа не є субєктом владних повноважень, тому порушення прав позивача з її боку можуть бути усунені шляхом звернення позивача з відповідним позовом чи заявою, зокрема, з заявою про усунення перешкод у користуванні майном.

Заява позивача про повернення надміру сплаченого судового збору задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Позивачем було сплачено 2075,42грн. державного мита, у відповідності до квитанцій, залучених до матеріалів справи. При цьому позивачем заявлено вимоги про стягнення 24530грн. майнової шкоди та 180000грн. моральної (немайнової) шкоди, та вимоги про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Натомість позивачем фактично заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 180000грн., повернення сум перерахованого цільового внеску в сумі 24530грн. та вимоги немайнового характеру.

Крім того, в процесі розгляду справи судом не встановлено незаконності дії, рішень чи бездіяльності субєктів владних повноважень, під час сплати державного мита позивачем таких обставин також встановлено не було.

Згідно з частиною першою статті 98 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою, тому вирішення заяви позивача здійснюється саме під час винесення рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 98, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. В задоволенні заяви про повернення надмірно сплаченого судового збору відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.К. Каракашьян