Справа № 174/814/15-а(2-а/174/31/2015)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2015 рокусправа № 174/814/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у серпні 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області стосовно не нарахування та невиплати адресної грошової допомоги з 01.03.2015, як особі, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та зобовязати Департамент соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області нарахувати, виплатити та виплачувати у подальшому адресну грошову допомогу з 01.03.2015, як особі, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області та прийняти нову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 і перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, з 30.10.2014 перебуває на обліку в Департаменті соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 13.11.2014 ОСОБА_1 призначено виплату щомісячної адресної допомоги з 30.10.2014 по 29.04.2015 у розмірі 442,00 грн.

Згідно з рішенням від 19.12.2014 позивачу здійснено перерахунок щомісячної адресної допомоги в межах терміну призначення: з 30.10.2014 по 29.12.2014 розмір допомоги становить 442,00 грн., з 30.12.2014 по 27.02.2015 221 грн.

Починаючи з 27.02.2015 виплата ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги, як особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, була припинена у звязку з не працевлаштуванням позивача.

Вважаючи протиправними такі дії відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 1 жовтня 2014 року затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, пунктом 2 якого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 3 Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сімї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сімї). Загальна сума допомоги на сімю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сімї та не може перевищувати 2 400 гривень.

Якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сімї або інформацією компетентного органу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, рішенням Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 13.11.2014 ОСОБА_1 було призначено допомогу, як особі переміщеній з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції.

Починаючи з 27.02.2015 ОСОБА_1 була припинена виплата щомісячної адресної допомоги, як особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у звязку з не працевлаштуванням останнього.

В обґрунтування позовних вимог та апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що відповідачем неправомірно припинено виплату щомісячної адресної допомоги, оскільки незважаючи на те, що позивач є працездатною особою, має на утриманні особу, яка досягла 80-річного віку (мати ОСОБА_2Т.), що підтверджується довідками ЛКК Вільногірської міської центральної лікарні №№ 115/48 та 116/48 від 16.03.2015.

Проте суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими вказані доводи ОСОБА_1, адже згідно з положеннями пункту 7 Порядку якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сімї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

ОСОБА_1 є працездатною особою, проте протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги не працевлаштувався, а тому відповідачем правомірно було припинено вищевказані виплати починаючи з 27.02.2015.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що на момент призначення вказаної допомоги, а саме 13.11.2014, позивачем до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області не надавалися жодні документи, що підтверджують надання останнім соціальних послуг особі, що досягла 80-річного віку.

Лише 16 березня 2015 року, тобто після припинення виплат, позивачем до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області було надано заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, а також довідки ЛКК Вільногірської міської центральної лікарні №№ 115/48 та 116/48 від 16.03.2015, на підставі яких останньому рішенням від 23.03.2015 надано статус особи, що надає соціальні послуги та призначено компенсацію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 558 від 29.04.2004.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що з заявою про призначення адресної грошової допомоги на наступний шестимісячний період відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 ОСОБА_1 не звертався.

Як вбачається з відповіді Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області № 4660/01/01-57/15-03/02 від 18.08.2015, позивач у серпні 2015 року звернувся до відповідача лише з заявою про розяснення питання щодо припинення виплати такої допомоги.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для продовження ОСОБА_1 виплат щомісячної адресної допомоги.

Окрім того, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015 внесено зміни до пункту 3 надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до яких особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року в адміністративній справі № 174/814/15-а без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров