Справа № 3584/11/2070
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2011-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків

07 грудня 2011 р. справа № 2а- 3584/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Сагайдак В.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Шевченка І.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом державного підприємства "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр" до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр», 14 грудня 2006 р. звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові, в якому просив визнати недійсними повідомлення-рішення від 29.06.2006 року №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0 видані СДПІ по роботі з ВПП (з урахуванням рішення ДПА у Харківській області від 13.09.2006 р. № 3381/10/25/010), після адміністративного оскарження позовні вимоги змінювались з урахуванням рішень субєкта владних повноважень.

Постановою Господарського суду Харківської області від 29.05.2007 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2007 р., частково задоволено позовні вимоги. Визнано повністю недійсними повідомлення-рішення СДПІ ВПП у м. Харкові від 12.12.2006 р. № /3, № /3, № /3, № /3, № /3, № /3, № /3, № /3, №/3, № /3 та № /3 на загальну суму 30442,83 грн.. Визнано частково недійсними податкові повідомлення-рішення СДПІ ВПП у м. Харкові № /3 від 12.12.2006 р. в частині застосування штрафної санкції в розмірі 6094,25 грн. та № /3 в частині застосування штрафної санкції в розмірі 201720,58 грн.. У визнанні недійсним податкового повідомлення-рішення СДПІ ВПП у м. Харкові № /3 від 12.12.2006 р. на суму 4980,00 грн. було відмовлено.

Ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 01.03.2011 касаційну скаргу позивача задоволено, касаційну скаргу відповідача задоволено частково. Постанову Господарського суду Харківської області від 29.05.2007 р. та ухвалу апеляційного адміністративного суду від 26.11.2007 р. по справі № АС - 41/547-07 (22а-1332/07) скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В ході судового розгляду позивач заявлені вимоги про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 29.06.2006 року №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0 підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що в ході проведення невиїзної перевірки позивача від 16.06.2006 р. відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 29.06.2006 р. про донарахування штрафних санкцій на загальну суму 905593,35 грн. за порушення граничних строків сплати податків та зборів в таких розмірах:

- податковим повідомленням рішенням № /0 застосований штраф 20% в сумі 38,36 грн. за платежем збору за спеціальне використання водних ресурсів загальнодержавного значення;

- податковим повідомленням рішенням № /0 застосований штраф в розмірі 10% в сумі 8,42 грн. за платежем по збору за спеціальне використання водних ресурсів загальнодержавного значення;

- податковим повідомленням рішенням № /0 застосований штраф в розмірі 20% в сумі 4980 грн. за платежем частини прибутку (доходу) господарських організацій, що вилучається до бюджету;

- податковим повідомленням рішенням № /0 застосований штраф у розмірі 50% в сумі 6750 грн. за платежем податок на прибуток, одержаний за рахунок знижувального коефіцієнта 0,8 до норм амортизації;

- податковим повідомленням рішенням № /0 застосований штраф у розмірі 20% в сумі 16,39 грн. за платежем на податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів;

- податковим повідомленням рішенням № /0 штраф у розмірі 10% в сумі 38 грн. за платежем комунальний податок;

- податковим повідомленням рішенням № /0 штраф у розмірі 20% - 0,04 грн. за платежем комунальний податок;

- податковим повідомленням рішенням № /0 штраф у розмірі 20% - 376,16 грн. за збором за забруднення навколишнього середовища;

- податковим повідомленням рішенням № /0 штраф у розмірі 10 % - 72.82 грн. за збором за забруднення середовища;

- податковим повідомленням рішенням № /0 застосований штраф у розмірі 10% в сумі 13896,25 грн. за платежем податок на додану вартість;

- податковим повідомленням рішенням № /0 застосований штраф у розмірі 20% в сумі 11955, 97 грн. за платежем податок на прибуток;

- податковим повідомленням рішенням № /0 застосований штраф у розмірі 50% в сумі 190367,17 грн. за платежем податок на додану вартість;

- податковим повідомленням рішенням № /0 застосований штраф у розмірі 50% в сумі 148,07 грн. за збором за спеціальне використання водних ресурсів загальнодержавного значення.

За результатами адміністративного оскарження первинна скарга ДП «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр»задоволена частково, було збільшено розмір штрафної санкції у розмірі 50% узгоджених сум податкових зобовязань за збором за спеціальне користування водними ресурсами державного значення, сплачених з затримкою, на 79,18 грн.; у розмірі 50% узгоджених сум податкових зобовязань з податку на додану вартість, сплачених із затримкою, на 6310,11 грн..

За результатами розгляду скарг прийняті відповідні податкові повідомлення-рішення через дріб 1, 2 та 3, які з урахуванням уточнених позовних вимог (т.3 а.с. 9), позивач просить визнати недійсними та скасувати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно акту № НОМЕР_1 від 16.07.2009 р. прийняті з порушенням норм діючого законодавства України та прав позивача, а вказані штрафні санкції були застосовані до позивача за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобовязань за період 2001-2004 років, тобто зі значним пропуском строків позовної давності, що встановлені чинним законодавством.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що СДПІ ВПП у м. Харкові 16.06.2006 р. була проведена невиїзна перевірка з питання своєчасності сплати до бюджету податкових платежів, за наслідками якої складено акт перевірки ДП «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» (код за ЕДРПОУ: 01188827) по податку на додану вартість за період 2001-2003 р.р., жовтень 2004 р., листопад 2004 р., по податку на прибуток за період 2001 р. квітень 2004 р., комунального податку за 2001 р., збору за забруднення навколишнього природного середовища за 2001 р., податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів за 2002 р., плати за спеціальне використання водних ресурсів за 2003 рік, частини прибутку (доходу) господарських організацій (державних, казенних підприємств та їх обєднань), що вилучається до бюджету, податок на прибуток, одержаний за рахунок знижувального коефіцієнта 0,8 до норм амортизації за 2001 рік»№ 1068/49-026, та застосовані штрафні санкції.

Окрім викладених обставин, з метою зясування спірних правовідносин, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2011 р. було призначено судово-економічну експертизу.

З урахуванням отриманих висновків експертизи суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно дослідивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Штраф, застосований податковим повідомленням рішенням №/3 у розмірі 10 відсотків узгодженого податкового зобовязання, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 9629,00 грн. (з врахуванням рішення ДПА у Харківській області від 13.09.2006 р. № 3381/1025) виник внаслідок несвоєчасної сплати позивачем узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість в січні-квітні 2002 р..

Рішення про донарахування штрафної санкції за певний термін недоплати було прийнято СДПІ ВПП у м. Харкові на підставі акту документальної невиїзної перевірки 16.06.2006 р., тобто несвоєчасно, більше, ніж через 3 роки з дати фактичної сплати податкового боргу. На момент прийняття податкового повідомлення - рішення про застосування штрафних санкцій (16.06.2006 р.) первинні документи (платіжні доручення) за період 2001-2002 р.р. були знищені згідно з актом від 02.06.2006 р. як такі, що не підлягають зберіганню. Таким чином, позивач не мав можливості надати відповідні первинні документи (платіжні доручення) за період 2001-2002 р.р. під час проведення перевірки.

Відповідно до п. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»від 16.07.96 р. № 996-XIV (тут і далі нормативно-правові акти в редакції, чинній на час виникнення відповідних правовідносин), строк зберігання бухгалтерських документів не може бути менший, ніж три роки. Такий строк встановлений для платіжних доручень та журналів-ордерів наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України «Про затвердження Переліку типових документів»від 20.07.1998 р. № 41, зареєстрованим в Мінюсті України 17 вересня 1998 р. за № 576/3016, за умови проведення перевірки дотримання податкового законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що документальна перевірка позивача у вказаний період проводилася на підставі направлення СПДІ ВПП у місті Харкові № 408 від 17.03.2005 року.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ визначені наступні строки давності:

- строк давності самостійного визначення податковим органом суми податкових зобов'язань платника податків у випадках визначених цим законом 1095 днів;

- граничні строки стягнення податкового боргу 1095 днів;

- граничні строки для подання заяв на повернення надміру сплачених або невідшкодованих податків і зборів (обов'язкових платежів) 1095 днів.

Також у статті 15 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ йдеться про порядок застосування відповідних строків, умови їх дотримання, продовження, тощо.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем, СДПІ ВПП у м. Харкові порушено строк, передбачений чинним законодавством для прийняття рішення про застосування штрафу, податкове повідомлення рішення №/3 має бути визнане недійсним в повному розмірі.

Податковим повідомленням рішенням №/3 донарахований штраф у розмірі 20 відсотків узгодженого податкового зобовязання, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 6345,5 грн. внаслідок несвоєчасної сплати податку на додану вартість за декларацією №19045 від 11.04.2002 р.. Рішення про донарахування штрафної санкції за певний термін недоплати прийнято відповідачем 16.06.2006 р., тобто більше ніж через 3 роки з дати фактичної сплати податкового боргу.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/3.

Податковим повідомленням рішенням №/3 донарахований штраф у розмірі 50 відсотків узгодженого податкового зобовязання, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 638805,17 грн., який виник внаслідок несвоєчасної сплати податку на додану вартість за різні факти порушень (у відповідності до Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17.03.2001 року №110 і зареєстрованої в Мінюсті України 23.03.2001 р. за № 268/5459).

Надане позивачем як доказ платіжне доручення №1 від 27 грудня 2006 р. про перерахування податкової заборгованості з ПДВ відповідно до п.37 ст. 11 та п.63 ст.43 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»та договору 12/09-11 від 26.12.2006 р. в сумі 1 482 100,00 грн. (а.с. 135-136 т. 1), яке було здійснено за рахунок надходжень до державного бюджету згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку використання у 2006 році коштів, передбачених у державному бюджеті для погашення заборгованості за виконане в минулі роки державне замовлення на трансляцію телерадіопрограм, вироблених для державних потреб»від 15.12.2006 р. №1750, не приймається судом як належний доказ з огляду на неможливість визначення в рахунок якої саме заборгованості (якого періоду) був зарахований цей платіж.

Проведеною судово-бухгалтерською експертизою висновки акту документальної невиїзної перевірки в частині застосованого штрафу у розмірі 50 відсотків узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 638805,17 грн., суму штрафу у розмірі 55669,76 грн. неможливо підтвердити документально через те, що первинні бухгалтерські документи були знищені, а висновки акту в частині донарахованого штрафу у розмірі 583135,41 грн. документально не підтверджуються через зарахування ДПІ в рахунок погашення податкового боргу поточних платежів (зі зміною їх призначення).

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання податкового повідомлення рішення №/3 недійсним в повному обсязі.

Щодо податкових повідомлень-рішень №/3, №/3 №/3, судом встановлено наступне:

Штраф, застосований податковим повідомленням-рішенням №/3 у розмірі 20 відсотків узгодженого податкового зобовязання, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 4380,82 грн. (з врахуванням рішення ДПА у Харківській області від 13.09.2006 р. № 3381/1025) виник внаслідок несвоєчасної сплати податку на прибуток за декларацією №2038 від 18.04.2001 р., який був сплачений 11.07.2001 р.. Суд зазначає, що відповідач мав право прийняти рішення про застосування штрафної санкції за певний термін недоплати одразу після фактичної сплати позивачем податкового зобовязання (тобто після 11.07.2001 р.). Матеріали справи свідчать, що оскаржене рішення було прийняте 16.06.2006 р., тобто через пять років з дати фактичної сплати податкового боргу. Згідно з актом від 02.06.2006 р. платіжні доручення за період 2001-2002 р.р. були знищені як такі, що не підлягають зберіганню.

Документальна перевірка позивача в цей період проводилась на підставі направлення СПДІ по роботі з ВПП у місті Харкові № 408 від 17.03.2005 р. за попередні три роки.

Таким чином, із врахуванням значених обставин, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення рішення №/3 має бути визнане недійсним в повному обсязі.

Податковим повідомленням рішенням №/3 донарахований штраф у розмірі 10 відсотків узгодженого податкового зобовязання, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 9666,24 грн., який виник внаслідок несвоєчасної сплати податку на прибуток в 2001-2002 р.р. Платник податків на момент прийняття рішення про донарахування штрафних санкцій 16.06.2006 р. не мав можливості надати відповідні первинні документи (платіжних доручень) за період 2001-2002 р.р. через знищення їх згідно з актом від 02.06.2006 р. як таких, що не підлягають зберіганню. Документальна перевірка позивача за цей період проводилася на підставі направлення СПДІ по роботі з ВПП у місті Харкові № 408 від 17.03.2005 року за попередні три роки, тому суд приходить до висновку про неправомірне прийняття повторного рішення про застосування штрафних санкцій за період, що вже ним перевірявся, та з порушенням терміну позовної давності. З огляду на це податкове повідомлення рішення №5/3 має бути визнане недійсним в повному розмірі.

Податковим повідомленням рішенням №/3 донарахований штраф у розмірі 50 відсотків узгодженого податкового зобовязання, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 182916,66 грн., який виник внаслідок несвоєчасної сплати податку на прибуток. Проведеною судово-бухгалтерською експертизою висновки акту документальної невиїзної перевірки в частині застосованого податкового повідомлення рішення №/3 штрафу у розмірі 50 відсотків узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 190367,17 грн., документально підтверджується в сумі 58701,75 грн., та не підтверджуються документально у розмірі 131665,42 грн. Таким чином, із врахуванням вищезазначених обставин, розглянувши всі надані докази та заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення рішення №/3 має бути визнане недійсним частково, у розмірі 131665,42 гривень.

Щодо податкових повідомлень-рішень №/3, №/3 та №/1 судом встановлено наступне:

Відповідно до п. 14-1 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів та плати за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту»від 16.08.1999 р. №1494 платники збору складають податковий розрахунок і подають його до органу державної податкової служби за місцем податкової реєстрації (місцеперебуванням на податковому обліку в органах державної податкової служби). Базовий податковий (звітний) період збору за спеціальне використання водних ресурсів та плати за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту дорівнює календарному кварталу. Податкові розрахунки збору подаються платниками органам державної податкової служби протягом сорока календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу, за місцем податкової реєстрації (місцеперебуванням на податковому обліку в органах державної податкової служби). Сплата збору проводиться по квартальних розрахунках протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного строку, передбаченого для подання квартальної звітності.

Згідно з п.п. 9.1 та 9.2 Інструкції «Про порядок обчислення та справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту»від 01.10.1999 р. № 231/539/118/219, відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання і повноту та своєчасність сплати збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту несуть платники податків відповідно до чинного законодавства України. Штрафні санкції та пеня застосовуються в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Штраф, застосований податковими повідомленнями рішеннями №/3 у розмірі 50 відсотків узгодженого податкового зобовязання, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 148,07 гривень; №/3 у розмірі 20 відсотків узгодженого податкового зобовязання, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 38,36 грн.; та. №/3 у розмірі 50 відсотків узгодженого податкового зобовязання, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 79,180 грн. виник внаслідок несвоєчасної сплати збору за спеціальне використання водних ресурсів загальнодержавного значення за розрахунками №44354 від 02.07.2002 р., №77492 від 07.10.2002 р. та №112733 від 08.01.2003 р. Відповідачем не оспорювався той факт, що наведені розрахунки були надані своєчасно, тим самим податкове зобовязання було узгоджене.

Суд зазначає, що відповідач мав право прийняти рішення про донарахування штрафної санкції за певний термін недоплати одразу після фактичної сплати податкового зобовязання, але таке рішення було прийнято на підставі акту документальної невиїзної перевірки 16.06.2006 р., тобто через 3 роки та 60 днів (через 1155 календарних днів) з дати фактичної сплати податкового боргу.

Враховуючи вимоги п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», необхідно застосувати граничний строк 1095 днів для стягнення податковим органом зобов'язання.

З огляду на викладене, податкові повідомлення рішення №/3, №/3 та №/3 від 29.06.2006 р. мають бути визнані недійсними в повному розмірі.

Податкове повідомлення рішення №/0, яким було застосовано суму штрафу у розмірі 10 відсотків узгодженого податкового зобовязання, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 8,42 грн. за несвоєчасну сплату узгоджених зобовязань зі збору за спеціальне користування водними ресурсами державного значення було скасоване ДПА у Харківській області в процедурі адміністративного оскарження (т.1 а.с. 79), податкове повідомлення рішення №/1 не має правових наслідків, позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо податкового повідомлення рішення №/3 від 29.06.2006 р., судом встановлено наступне:

Відповідно до частини першої пункту 16.4 статті 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», частина прибутку(доходу) господарських організацій (державних, казенних підприємств та їх обєднань), що вилучається до бюджету, сплачується не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним кварталом. Термін сплати узгоджених податкових зобовязань визначено п.п. 5.3.1 п.п 5.3.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року №2181-ІІІ.

Податкове повідомлення-рішення №/0, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 20 відсотків узгодженого податкового зобовязання, сплаченого з затримкою, у загальному розмірі 4980,00 грн. за несвоєчасну сплату узгоджених зобовязань з частини прибутку (доходу) господарських організацій (державних, казенних підприємств та їх обєднань), що вилучається до бюджету, було оскаржене в адміністративному порядку.

За результатами адміністративного оскарження прийняті податкові повідомлення рішення дріб 1, 2 та 3. Проведеною судово-бухгалтерською експертизою висновки акту документальної невиїзної перевірки в частині застосованого штрафу у загальному розмірі 4980,00 грн. за несвоєчасну сплату узгоджених зобовязань з частини прибутку (доходу) господарських організацій (державних, казенних підприємств та їх обєднань) документально та нормативно підтверджуються.

Отже, суд приходить до висновку що податкове повідомлення - рішення №/3 прийнято відповідачем на законних підставах та у межах закону, тому позовні вимоги в частині визнання податкового повідомлення-рішення №/3 недійсним задоволенню не підлягають.

Матеріали справи свідчать, що податкове повідомлення-рішення №/0 скасоване на підставі рішення ДПА у Харківській області від 13 вересня 2006 р. № 3381/1025 в процедурі адміністративного оскарження (т.1 а.с. 79), податкове повідомлення рішення №/1 не має правових наслідків, позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п. б. п. 6.1 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платником податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженому наказом Державної податкової адміністрації України № 253 від 21.06.2001 року (діяв на момент виникнення спірних правовідносин), податкове повідомлення вважається відкликаним, якщо податковий орган скасовує або змінює раніше прийняте рішення про нарахування суми податкового зобов'язання (штрафних (фінансових) санкцій) внаслідок їх адміністративного оскарження.

Згідно з п. 6.3 цього ж Порядку, у випадках, визначених підпунктом «б»пункту 6.1 цього Порядку, податкове повідомлення вважається відкликаним з дня прийняття податковим органом рішення про скасування або зміну раніше нарахованої суми податкового зобов'язання (штрафних (фінансових) санкцій).

Отже, суд не знаходить підстав для визнання такого повідомлення-рішення недійсним.

Штраф, нарахований податковим повідомленням рішенням №/3 від 29.06.2006 р. за порушення граничних строків сплати податку з власників транспортних засобів у розмірі 16,38 грн. виник внаслідок несвоєчасної сплати податку з власників транспортних засобів за розрахунком №557 від 11.03.2001 р.. Сторонами не оспорювався той факт, що наведений розрахунок був наданий своєчасно, тим самим податкове зобовязання було узгоджене.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем, СДПІ ВПП у м. Харкові порушено строк, передбачений чинним законодавством для прийняття рішення про застосування штрафу, оскільки податкове повідомлення-рішення №/0, прийняте 16.06.2006 р., тобто через чотири роки два місяці та 26 днів, або через 1548 календарних днів з дня сплати.

Таким чином, суд вважає доведеними підстави для визнання податкового повідомлення-рішення №/3 недійсним в повному розмірі.

Щодо податкових повідомлень рішень №/0 та №/0 від 29.06.2006р. судом встановлено наступне.

Відповідно до п.4,5 розділу ІІІ Положення про порядок обчислення та сплати в місцевий бюджет комунального податку, затвердженого рішенням Виконкому Харківської міської ради народних депутатів від 21.03.1996 р. №334, квартальні податкові розрахунки комунального податку платники подають податковим органам протягом сорока днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу. Сплата податку проводиться по квартальних розрахунках протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного строку, передбаченого для подання квартальної звітності.

Штраф, нарахований за порушення граничних строків сплати комунального податку у розмірі 10% за податковим повідомленням рішенням №/3 у сумі 38,00 грн. та у розмірі 20% за податковим повідомленням рішенням №/3 - 0,04 грн. відповідач мав право застосувати одразу після фактичної сплати податкового зобовязання, але таке рішення було прийнято 16.06.2006 року, тобто через 5 років (або 1805 календарних днів від дня останньої фактичної сплати). Тому суд приходить до висновку, що вищезазначені податкові повідомлення рішення також мають бути визнані недійсними в повному розмірі.

Щодо податкових повідомлень рішень №/3 та №/3 від 29.06.2006 р.

Згідно п. 7.1, п. 7.2, п. 7.3 Інструкції «Про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища», затвердженої спільним наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, Державної податкової адміністрації України від 19 липня 1999 р. № 162/379, платники збору складають податковий розрахунок збору за забруднення навколишнього природного середовища і подають його до органу державної податкової служби за місцем податкової реєстрації (місцеперебуванням на податковому обліку в органах державної податкової служби). Базовий податковий (звітний) період збору за забруднення навколишнього природного середовища дорівнює календарному кварталу. Податкові розрахунки збору подаються платниками органам державної податкової служби протягом сорока календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу, за місцем податкової реєстрації (місцеперебуванням на податковому обліку в органах державної податкової служби). Сплата збору проводиться по квартальних розрахунках протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного строку, передбаченого для подання квартальної звітності.

Штраф, нарахований на підставі акту невиїзної документальної перевірки у розмірі 10% за податковим повідомленням рішенням №/3 в сумі 1,75 грн. та у розмірі 20% за податковим повідомленням рішенням №/3 в сумі 99,49 грн. виник внаслідок несвоєчасної сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища в 2001 році.

Рішення про нарахування штрафних (фінансових) санкцій прийнято відповідачем 16.06.2006 р., тобто через 1752 календарних дня від дня останньої фактичної сплати, що є порушенням вимог п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»щодо застосування граничного строку 1095 днів для стягнення податковим органом зобов'язання.

Пунктом 7.7 статті 7 закону № 2181 визначена рівність бюджетних інтересів. З цією метою визначено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобовязань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обовязковими платежами) у рівних пропорціях.

У разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу, передбаченого п.п. 7.7 ст. 7 вказаного Закону, податковий орган не наділений правом чи обовязком змінювати призначення платежу, визначене платником податків. Законом №2181 визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платником податків податкового боргу, і серед таких заходів не має зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Відповідно до п.п. 17.1.7 ст.17 Закону України «Про погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобовязаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання, - у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу,

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання, - у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу,

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання, - у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу.

Згідно п. 17.3 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», сплата (стягнення) штрафних санкцій прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

У відповідності до пп. 15.1.1 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом (або іншими Законами України), не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Згідно п.п. 15.2.1 п. 15.2. ст. 15 Закону України «Про погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»у разі, коли податкове зобовязання було донараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у звязку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобовязання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобовязання.

Відповідно до ст. 257 Цивільного Кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином суд приходить до висновку, що СДПІ ВПП у м. Харкові порушено строк, передбачений чинним законодавством для прийняття рішень про нарахування штрафних (фінансових) санкцій.

Критерії протиправності рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень передбачені частиною 3 статті 2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем, СДПІ ВПП у м. Харкові не доказана правомірність прийняття податкових повідомлень - рішень №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3 від 12.12.2006 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 94,159, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов державного підприємства "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр" до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові про скасування рішення задовольнити частково.

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3 від 12.12.2006 року.

Визнати частково нечинним податкове повідомлення-рішення №/3 в сумі 131665,42 грн. і залишити його дійсним в сумі 58701,75 грн.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанову складено 12.12.2011р.

Суддя (підпис)< > ОСОБА_3

З оригіналом згідно. Постанова не набрала законної сили. Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи.< >

Суддя< > ОСОБА_3< >