Справа № 2а/1270/7777/12
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року м. Київ К/800/7907/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Луганської митниці

на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.01.2013

у справі №2а-1270/7777/2012

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотрейд»

до Луганської митниці

про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2012, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.01.2013, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення Луганської митниці від 17.09.2012 № 49 та від 17.09.2012 № 50.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового про відмову в позові, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем була проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ «Автотрейд», за результатами якої складений акт від 04.09.2012 № н/0017/2/702000000/.

За висновками акта перевірки встановлено, що позивачем невірно задекларовано товар «Сідельний тягач (трактор колісний для напівпричепів) RENAULT PREMIUM 370.19P.VOITURE DBLE GENRE…» за кодом 701201000 згідно УКТ ЗЕД при митному оформленні ВМД від 11.06.2012 № 702200002/2012/000096 (ставка мита 0%), що призвело до заниження суми податкового зобов'язання по сплаті мита. На думку контролюючого органу, вищезазначений товар повинен декларуватись за кодом в товарній підкатегорії згідно УКТ ЗЕД (ставка мита 10%).

На підставі акта перевірки прийнято податкові повідомлення форми «Р» від 17.09.2012 № 49, яким ТОВ «Автотрейд» визначено грошове зобов'язання за платежем - мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання, в сумі 68535,48 грн., в т.ч. за основним платежем - 54828,38 грн., за штрафними санкціями - 13707,1 грн.; від 17.09.2012 №50, яким ТОВ «Автотрейд» визначено суму податкового зобов'язання за платежем - податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами господарювання, в сумі 13707,10 грн., в т.ч. за основним платежем - 10965,68 грн., за штрафними санкціями - 2741,42 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, та вважає, що судом повно встановлено обставини у справі, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур (пункт 35 статті 1 Митного кодексу України).

У пункті 19 зазначеної статті Митного кодексу України міститься визначення терміна «митні процедури» - це операції, пов'язані зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

За пунктом 10.3 статті 10 Закону України № 168/97-ВР від 03.04.1997 «Про податок на додану вартість» платники податку, які імпортують товари (супутні послуги) на митну територію України для їх використання або споживання на митній території України, відповідають за дотримання правил надання інформації для розрахунку бази оподаткування (суми податку, належного до сплати) митним органам.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» згідно з нормами цього пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми в порядку, встановленому зазначеним Законом.

Згідно зі статтею 313 Митного кодексу України класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

Незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи (стаття 69 Митного кодексу України).

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України. Таких обставин у цій справі не встановлено і в судових рішеннях не наведено.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи ВМД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили його на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки у класифікації товару.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої та апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права та постановили обґрунтоване рішення, підстав для їх скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луганської митниці відхилити, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.01.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-239№ КАС України безпосередньо до Верховного Суду України

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун