Справа № 807/3900/13-а
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

807/3900/13-а

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015р. Справа № 876/4330/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (позивача-1 у справі): не з’явився

позивача-2 у справі: не з’явився

відповідача у справі: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Туристичний центр “Верховина”

на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.03.2014р. у справі №807/3900/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Туристичний центр “Верховина” та Кам’яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області

до управління Держземагенства в Ужгородському районі Закарпатської області

про визнання дій неправомірними та скасування витягу, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2013р. позивачі: Товариство з обмеженою відповідальністю “Туристичний центр “Верховина” та Кам’яницька сільська рада Ужгородського району Закарпатської області звернулись до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до управління Держземагенства в Ужгородському районі Закарпатської області про визнання дій неправомірними та скасування витягу, просили визнати протиправними дії управління Держземагентства в Ужгородському районі Закарпатської області по застосуванню локальних коефіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони за наступними факторами: “земельна ділянка розташована у зоні пішохідної доступності швидкісного транспорту: 1,15”; “земельна ділянка прилягає до вулиці без твердого покриття”; “земельна ділянка прилягає до вулиці без централізованого газопостачання”; “земельна ділянка розташована в межах території рекреаційного призначення: 1,09”, при здійсненні розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 2,00га., розташованої в межах села Кам’яниця, яку орендує Товариство з обмеженою відповідальністю “Туристичний центр “Верховина” на підставі договору оренди від 10.08.2006р.; визнати протиправними дій управління Держземагентства в Ужгородському районі Закарпатської області по застосуванню коефіцієнту функціонального використання для “земель комерційного призначення – 2,5”, розташованої в межах села Кам’яниця, яку орендує Товариство з обмеженою відповідальністю “Туристичний центр “Верховина” на підставі договору оренди від 10.08.2006р. та скасувати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку Держземагентства в Ужгородському районі №2/505 від 11.04.2013р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що управлінням Держземагенства в Ужгородському районі Закарпатської області було сформовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №2/505 від 11.04.2013р., застосовано локальні коефіцієнти всупереч затвердженій нормативній грошовій оцінці с.Кам’яниця та Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого спільним наказом Держкомзему, Мінагрополітики, Мінбудархітектури, Української академії аграрних наук №18/15/21/11 від 27.01.2006р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач у справі: Товариство з обмеженою відповідальністю “Туристичний центр “Верховина”, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з’ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що розрахунок локальних факторів та коефіцієнтів, проведений управлінням Держземагенства в Ужгородському районі Закарпатської області, суперечить фактичним обставинам справи та довідці Кам’яницької сільської ради №744/02-13 від 15.08.2013р. Апелянт зазначає, що відповідачем не застосовано понижуючого коефіцієнту в рядку “земельна ділянка прилягає до вулиці без твердого покриття” 0,90-0,95, оскільки земельна ділянка прилягає до вулиці без твердого покриття, що підтверджується довідкою сільської ради. Земельна ділянка прилягає до вулиці без каналізації та тепломережі, але суб’єкт владних повноважень не застосував понижуючі коефіцієнти. Крім того, в довідці сільської ради вказано, що земельна ділянка розташована не в межах території рекреаційного призначення, тому визначений коефіцієнт 1,09 також неправомірно.

В судове засідання сторони не з’явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Відповідно до вимог ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а саме дає оцінку позовній вимозі про визнання протиправними дій управління Держземагентства в Ужгородському районі Закарпатської області по застосуванню локальних коефіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони за наступними факторами: “земельна ділянка розташована у зоні пішохідної доступності швидкісного транспорту: 1,15”; “земельна ділянка прилягає до вулиці без твердого покриття”; “земельна ділянка прилягає до вулиці без централізованого газопостачання”; “земельна ділянка розташована в межах території рекреаційного призначення: 1,09”, при здійсненні розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 2,00га., розташованої в межах села Кам’яниця, яку орендує Товариство з обмеженою відповідальністю “Туристичний центр “Верховина” на підставі договору оренди від 10.08.2006р., та скасування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку №2/505 від 11.04.2013р. в цій частині.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Рішенням 12 сесії шостого скликання від 03.12.2011p. Кам’яницька сільська рада зобов’язала орендарів земельних ділянок виготовити нову нормативну грошову оцінку орендованих земельних ділянок для укладання додаткових угод до договорів оренди щодо зміни орендної плати відповідно до нової нормативно-грошової оцінки (т.1 а.с.18).

Відповідно до вимог п.п.1.3, 1.4 Порядку, нормативна грошова оцінка земель використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення є матеріали державного земельного кадастру (кількісна і якісна характеристика земель, бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель), матеріали внутрігосподарського землевпорядкування, а земель населених пунктів – їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території, матеріали інвентаризації земель населених пунктів, проекти забудови та розподілу території населених пунктів, місцеві правила забудови.

Пунктом 3.1. Порядку передбачено, що в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Згідно із вимогами ст.20 Закону України “Про оцінку земель”, за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Пунктом п.3.6 Порядку визначено, що Коефіцієнт, який характеризує місцерозташування земельної ділянки (Км), обумовлюється трьома групами рентоутворювальних факторів регіонального, зонального та локального характеру і обчислюється за формулою Км = Км1 х Км2 х Км3, де: Км1 – регіональний коефіцієнт, який характеризує залежність рентного доходу від місцеположення населеного пункту у загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва і розселення; Км2 – зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони); Км3 – локальний коефіцієнт, який враховує місцерозташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони.

Відповідно до вимог п.3.10 Порядку, вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання (Цн) визначається з урахуванням територіально-планувальних, інженерно-геологічних, історико-культурних, природно-ландшафтних, санітарно-гігієнічних та інженерно-інфраструктурних особливостей місця її розташування в межах економіко-планувальної зони за формулою Цн = Цнз х Кф х Км3.

Матеріалами справи підтверджується (т.1 а.с.17, 182), що 11.04.2013р. управлінням Держземагенства в Ужгородському районі Закарпатської області видано Витяг №2/505 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, користувачем якої є Товариство з обмеженою відповідальністю “Туристичний центр “Верховина”.

Як вбачається з витягу, базова вартість земельної ділянки в межах населеного пункту 47,18грн/м.кв, така розташована в І-ій економіко-планувальній зоні – Км 2, з базовою вартістю 47,18грн/кв.м та затвердженою вартістю одного квадратного метра землі згідно економіко-планувальної зони: І-ша зона – 51,90грн/кв.м., згідно з рішенням Кам’яницької сільської ради №96 від 30.12.2010р. (т.1 а.с.206-207).

Відповідачем враховано наступні локальні фактори та коефіцієнти:

- земельна ділянка розташована в зоні пішохідної доступності до громадських центрів;

- земельна ділянка розташована у зоні пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього транспорту: 1.15, що ствердилося схемою прояву локальних факторів;

- земельна ділянка розташована в зоні пішохідної доступності до лісів, зелених зон:1,05. Вказане значення локального коефіцієнту застосовано згідно схеми прояву локальних факторів, яка розповсюджується на всю територію с.Кам’яниця, згідно з затвердженою технічною документацією.

- земельна ділянка прилягає до вулиці без твердого покриття, - що стверджується схемою прояву локальних факторів, тому відповідачем правомірно не застосовано понижуючого показника 0,9 або 0,95, так як земельна ділянка прилягає до дороги із твердим покриттям;

- земельна ділянка прилягає до вулиці без централізованого газопостачання, згідно зі схемою проявів локальних факторів, як встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, частина земельної ділянки прилягає до вулиці із централізованим газопостачанням, тому відповідачем правомірно не застосовано понижене значення коефіцієнта 0.9;

- земельна ділянка розташована в межах території, що має схил поверхні понад 20%;

- земельна ділянка розташована у зоні затоплення паводком понад 4% забезпеченості;

- земельна ділянка розташована в межах території рекреаційного призначення: - 1.09 – застосування даного значення коефіцієнта застосовано на підставі примітки схеми проявів локальних факторів (а.с.77), та встановлено такий на підставі договору оренди, проекту відводу;

- земельна ділянка розташована в санітарно-захисній зоні;

- земельна ділянка розташована її водоохоронній зоні;

- земельна ділянка розташована в зоні перевищення припустимого рівня шуму від залізниці, автодоріг, електропідстанцій та аеродромів.

На підставі наведеного, зважаючи на приведені норми права, наявні та допустимі докази, надані відповідачем, колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те , що відповідачем правомірно здійснено визначення та застосування всіх показників локальних коефіцієнтів в межах даної економіко-планувальної зони, які затверджені технічною документацією, проектом відводу, договором оренди, пройшли відповідну експертизу.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об’єктивно і всебічно з’ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, –

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Туристичний центр “Верховина” на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.03.2014р. у справі №807/3900/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Туристичний центр “Верховина” та Кам’яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області до управління Держземагенства в Ужгородському районі Закарпатської області про визнання дій неправомірними та скасування витягу, - залишити без задоволення.

2. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.03.2014р. у справі №807/3900/13-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 03.12.2015р.