Справа № 130/2667/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/2667/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вернік В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представників відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання неправомірною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання неправомірною та скасування постанови. Позовні вимоги мотивовано тим, що постановою адміністративної комісії Жмеринської міської ради від 17.09.2015 року по справі про адміністративне правопорушення №01/07 до нього було застосовано заходи адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП. Вважаючи таке рішення неправомірним, просив постанову у справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду від 23.10.2015 року позов задоволено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Жмеринського міськрайонного суду від 23.10.2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представники відповідача (апелянта) апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі за обставин, викладених у ній, просили постанову Жмеринського міськрайонного суду від 23.10.2015 року скасувати, дали пояснення, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі.

Позивач і його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали у повному обсязі, проти її задоволення заперечили, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Крім того, дали пояснення по суті апеляційної скарги, аналогічні викладеним в письмових запереченнях, що приєднані до матеріалів справи. Просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що від гр.ОСОБА_6 до виконкому Жмеринської ради надійшла скарга щодо вжиття заходів відносно ОСОБА_7, який вдома по вул.Д.Бідного 2/3, на думку заявника, розводячи курей, створює нестерпний сморід.

За отриманим 14.07.2015 року колективним зверненням щодо продовжуваного утримання позивачем курника та компостного звалища, що утворювало неприємні запахи та сприяло виплоду мух, робочою групою виконкому у складі головного спеціаліста відділу земельних ресурсів, головного архітектора міста, головного спеціаліста відділу з питань надзвичайних ситуацій, екобезпеки та цивільного захисту населення, працівника із благоустрою Комунального підприємства "Привокзальний ринок" та помічника лікаря-епідеміолога з виходом на місце проживання позивача було встановлено облаштування компостної ями на відстані 6 м. від вікон будинку по вул.Урицького 13/1, самочинно зведеної споруди для утримання курей на відстані 7 м. від будинку по вул.Д.Бідного, 4, а також огорожі у вигляді кліток для утримання кролів на відстані приблизно 8 м. від будинку по вул. Урицького, 9, що було зафіксовано актом обстеження.

На підставі виявлених фактів відносно позивача ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України, за ознаками порушення Правил благоустрою та утримання території м.Жмеринка. Вказані Правила затверджені рішенням Жмеринської міської ради від 02.09.2011 року №191.

Зокрема, приписами п.3.19. даних Правил визначено, що майданчики для компосту, дворові вбиральні та вигрібні ями повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м. від вікон житлових будинків, у тому числі й сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці розміщуються не ближче 12 м. залежно від виду та кількості домашніх тварин, та не менше 20 м. до джерел водопостачання.

При розгляді вказаного протоколу про адміністративне правопорушення на засідання адміністративної комісії при виконкомі Жмеринської ради 10.09.2015 року ОСОБА_2 не з'явився, подавши напередодні письмове клопотання щодо неможливості явки у зв'язку з хворобою, додавши довідку медичного закладу. Рекомендованим листом йому було направлено повістку про повторний виклик до адмінкомісії на засідання 17.09.2015 року, у яке позивач не з'явився.

Адміністративна комісія, розглянувши у його відсутність матеріали адміністративної справи, встановила факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України, та винність ОСОБА_2 у його вчиненні, на підставі чого прийняла рішення за результатом голосування щодо накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що відповідно вимог ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно ст.152 КпАП України порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.218 КпАП України адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст.33, 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи не міститься доказів, які б підтверджували, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (за встановлених вище обставин) у адміністративної комісії були достовірні відомості про належне повідомлення позивача про час і місце розгляду відповідної справи.

Крім того, у ході судового розгляду справи було встановлено, що на час прийняття адміністративною комісією рішення у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, він перебував на стаціонарному лікуванні, а тому об'єктивно не міг бути присутнім на відповідному засіданні, відтак - подавати комісії свої доводи і заперечення з приводу обставин справи.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_8, а також інші особи (а.с. 37), на підставі скарг яких і було ініційовано питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, безпідставно не були допитані адміністративною комісією як свідки при прийнятті оскаржуваного рішення, хоча їх покази можуть мати істотне значення для прийняття правильного рішення при притягненні до адміністративної відповідальності. Зазначені особи також не були вказані як свідки у протоколі про адміністративне правопорушення від 17.07.2015 року (а.с. 7).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КпАП України постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КпАП України.

Згідно вимог ч.1 ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Колегія суддів зауважує, що правомірність оскаржуваного рішення може бути встановлена на підставі аналізу лише тих доказів, що безпосередньо досліджувались при розгляді самої адміністративної справи. Оскільки в ході судового розгляду було встановлено ряд порушень, допущених адміністративною комісією при прийнятті оскаржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що з метою правильного вирішення справи та з'ясування всіх істотних обставин необхідно зобов'язати Виконавчий комітет Жмеринської міської ради повторно розглянути всі матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 із додержанням вимог, встановлених КУпАП. При цьому висновок щодо неправомірності оскаржуваного рішення, закриття провадження у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, без належного з'ясування усіх зазначених обставин, суд вважає передчасним.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої інстанції норм права, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови, якою адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчий комітет Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання неправомірною та скасування постанови скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Постанову адміністративної комісії Жмеринської міської ради Вінницької області від 17.09.2015р. по справі про адміністративне правопорушення №01/07 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. - скасувати.

Зобов'язати адміністративну комісію Жмеринської міської ради Вінницької області повторно розглянути протокол про адміністративне правопорушення від 17.07.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 грудня 2015 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10