Справа № 182/4671/15-а(2-а/0182/111/2015)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2015 рокусправа № 182/4671/15-а(2-а/0182/111/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Прокопчук Т.С. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області в якому просив визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного Фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області щодо нарахування пенсії ОСОБА_1 всупереч вимогам Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» протиправними. Зобовязати Управління Пенсійного фонду в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1, виключивши з розрахунку коефіцієнту заробітної плати період з 01 січня 2004 року по 30 вересня 2012 року, здійснивши оптимізацію заробітку за період з 01 липня 2000 року по 31 січня 2003 року, починаючи з дати призначення пенсії 12 квітня 2015 року. Зобовязати Управління Пенсійного фонду в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області здійснити відповідний перерахунок пенсії з 12 квітня 2015 року та виплатити ОСОБА_1 суму заборгованості, що утворилася з 12 квітня 2015 року та в подальшому виплачувати пенсію в розмірі, що обрахована з заробітку згідно рішення суду.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2015 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне зясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю, у звязку з чим, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, 25 травня 2015 року позивач звернувся до УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки має загальний стаж більше 25 років та пільговий стаж за Списком №1 більше 10 років.

УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі повідомленням по особистому рахунку № 807156 повідомило його про призначення йому пенсії за віком з 12 квітня 2015р., в сумі 2071,98 грн. із заробітної плати, визначеної за 60 календарних місяців роботи за період з 01.06.1991 року по 31.05.1996 року та за періоди роботи після 01.07.2000 року по 30.09.2012 року.

24 червня 2015 року позивач отримав розпорядження № 807156 УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі про розрахунок його пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається множенням коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи визначеного відповідно до ст. 25 вказаного Закону на заробітну плату (дохід) застрахованої особи у гривнях.

Заробітна плата (дохід) застрахованої особи визначається відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» шляхом множення середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії на середній коефіцієнт заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) за кожен місяць страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) на заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 2004 року по 01 квітня 2009 року займався підприємницькою діяльністю, яка зараховується до страхового стражу, відповідач, враховуючи норми статі 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії врахував заробітну плату (дохід) за зазначений період страхового стажу, при розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітної плати позивачу, виключив період з 01 червня 2009 року по 31 грудня 2001 року.

При цьому відповідач при розрахунку коефіцієнту стажу зараховує лише 7,8,9... днів, а при розрахунку коефіцієнту заробітної плати за цей період ділить внески, сплачені позивачем за 7,8,9… днів на суму середньої заробітної плати за цілий місяць, в результаті чого коефіцієнт заробітку знижається, що значно занижує показник заробітної плати для обчислення пенсії.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року; у разі якщо страховий стаж становить менший період, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. В частині 2 цієї ж статті лише підтверджується, що при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії застосовуються коефіцієнти заробітної плати (доходу) саме за місяці страхового стажу.

Підприємцям, які з 01 січня 2004 року здійснювали підприємницьку діяльність та обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів, сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) визначається відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Таким чином, у відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при нарахуванні пенсії підприємця за період з 01 січня 2004 року має бути врахований коефіцієнти заробітної плату (доходу) за фактичний страховий стаж. Пенсійний фонд у свою чергу може врахувати коефіцієнти заробітної плати (доходу) не за фактичний страховий стаж, а за кожен календарний місяць роботи, в яких сплачувалися страхові внески, розраховуючи вказані коефіцієнти шляхом ділення фактичних сум заробітку для нарахування пенсії на заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Період роботи, протягом якого особа здійснює підприємницьку діяльність та перебуває на спрощеній системі оподаткування (сплачує єдиний чи фіксований податок, патент), закономірно призводить до зменшення кількості місяців страхового стажу що враховується для обчислення пенсії, порівняно з тим, якби вона працювала на загальних засадах.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Крім того, при подачі апеляційної скарги Управлінням Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області не сплачено судовий збір.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент подання позовної заяви, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору, що підлягає сплаті становить 0,06 мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2015 року 1218 грн. 00 коп.

Таким чином розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, становить 80 грн. 39 коп.

У звязку з зазначеним, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області суму судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 80 грн. 39 коп.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції-,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2015 р. залишити без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 80 грн. 39 коп. (УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області; 37989274; МФО 805012; рахунок отримувача 1004)

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ч.10 ст.1832 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова