Справа № 816/3445/15
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 р.Справа № 816/3445/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2015р. по справі № 816/3445/15

за позовом Державної фінансової інспекції у Полтавській області

до Приватного підприємства "Промінь 2008" третя особа Полтавська районна державна адміністрація

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

25 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 фінансова інспекція в Полтавській області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Промінь 2008", третя особа Полтавська районна державна адміністрація про стягнення коштів в розмірі 3134,06 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 фінансовою інспекцією в Полтавській області подано апеляційну скаргу, вважає, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального права ( ст.ст. 1, 2 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, п.10 ч.1 ст. 2 Бюджетного кодексу України , ч.ч. 1, 2 ст. 116, ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 21 Закону України Про оренду землі) та процесуального права (ст. 86, 159 КАС України), а також правової оцінки обставин у справі, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДФІ в Полтавській області на виконання п.1.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Полтавській області на І квартал 2015 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 06.01.2015 №№ 9, 10, 11, від 16.03.2015 № 214 та від 17.03.2015 №№ 215, 216, виданих начальником ДФІ в Полтавській області ОСОБА_2, проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Полтавської РДА, в тому числі використання бюджетних коштів на утримання апарату та коштів, головним розпорядником яких визначено райдержадміністрацію за період з 01.01.2012 по 31.12.2014.

За результатами ревізії складено акт від 08.04.2015 №08-21/20 /а. с. 11-20/.

Так, в ході ревізії, зокрема, встановлено, що Полтавська РДА протягом ревізійного періоду виконувала функції з управління об'єктами державної власності, які знаходяться на її балансі. До ревізії Полтавською райдержадміністрацією надано договори оренди землі за межами населених пунктів Полтавського району.

Передача в оренду земельних ділянок здійснювалася на підставі розпоряджень голови Полтавської РДА (окремо по кожному орендарю) шляхом укладання договорів оренди земельної ділянки.

Під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Полтавської РДА, виявлено факти невиконання орендарями умов договорів, укладених з органами влади та місцевого самоврядування, щодо коригування орендної плати на індекс інфляції.

Так, 26.08.2009 Полтавською РДА укладено з Приватним підприємством "Промінь 2008" договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець - Полтавська РДА зобов'язувався надати, а орендар ПП "Промінь 2008" прийняти в строкове платне користування земельну ділянку для земель іншого призначення (комерційного), яка знаходиться за межами населених пунктів на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Умовами укладеного договору оренди земельної ділянки площею 0,0649 га від 26.08.2009 встановлено річний розмір орендної плати 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки 7 005,95 грн. Орендна плата вносить щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати.

Відповідно до п.10 договору оренди землі від 26.08.2009 обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

Ревізією встановлено, що за підсумком 2012 року ПП "Промінь 2008" повинно сплатити до Щербанівського сільського бюджету 8 150,31 грн., за підсумком 2013 року 8 129,04 грн., за підсумком 2014 року 9 112,61 грн., всього 25 391,96 грн. Фактично ПП "Промінь 2008" протягом 2012-2014 років сплачено 22 257,90 грн.

Внаслідок невиконання умов п.10 договору від 26.08.2009, за висновком ревізії, до Щербанівського сільського бюджету у 2012-2014 роках не надійшло 3 134,06 грн. (2012 731,01 грн., 2013 709,74 грн., 2014 1 693,31 грн.; 731,01 + 709,74 + 1 693,31 = 3 134,06 грн.).

Таким чином, на думку позивача, внаслідок невиконання ПП "Промінь 2008" умов п.10 договору оренди землі від 26.08.2009, останнім порушено вимоги ст.ст.525-526, п.1 ст.629 Цивільного кодексу України, п.1 ст.193 Господарського кодексу України, ст.21 Закону України "Про оренду землі".

Як свідчать матеріали справи, на підставі висновків акту ревізії від 08.04.2015 №08 21/20, ДФІ в Полтавській області відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" направлено письмову вимогу на адресу Полтавської РДА про усунення виявлених ревізією порушень від 28.04.2015 №16-08-6-15/2893 та встановлено термін подання інформації про їх виконання до 28.05.2015 /а. с. 21-23/.

Листом від 04.06.2015 №2607/01-22 Полтавська РДА повідомила ДФІ в Полтавській області про те, що на виконання вимоги від 28.04.2015 №16-08-6-15/2893 про усунення виявлених ревізією порушень належним чином повідомлено кожного з 24 орендарів про наявність у них заборгованості, яка виникла в зв'язку з не проведенням ними коригування орендної плати на індекс інфляції, як передбачено п.10 договорів оренди землі /а. с. 27/.

Оскільки ПП "Промінь 2008"не забезпечено сплату збитків у розмірі 3134,06 грн., ДФІ в Полтавській області звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки дійшов до висновку, що повноваження органів державного фінансового контролю не розповсюджуються на здійснення контролю за правильністю обчислення і справляння орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 №2939-XII встановлено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 50 Порядку проведення інспектування ОСОБА_1 фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Вказані вимоги Порядку узгоджуються з пунктом 10 статті 10 ЗУ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" відповідно до якого органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Разом з тим, пунктом 19 Порядку проведення інспектування встановлено, що якщо під час ревізії виявлено факти порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції контролюючого органу (зокрема, з питань обігу готівки, валютних операцій, формування об'єкта та/або бази оподаткування, ціноутворення, управління державним майном, дотримання антимонопольного законодавства та інших), посадові особи контролюючого органу невідкладно письмово повідомляють про це керівнику контролюючого органу чи його заступнику, які забезпечують інформування відповідних державних органів про такі факти.

З огляду на викладене, статтею 10 "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та пунктом 50 Порядку надано право органу державного фінансового контролю на звернення до суду в інтересах держави лише в тому випадку, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державного фінансового контролю.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів зазначає , що між підконтрольною установою Полтавською районною державною адміністрацією та відповідачем - Приватного підприємства "Промінь 2008" склалися господарські відносини і питання щодо виконання обовязків за цими відносинами повинно вирішуватися між цими особами.

Не виконання підконтрольною установою будь-яких обовязків перед ОСОБА_1 щодо використання бюджетних коштів є порушеннями саме цієї установи.

Відповідно ДФІ може порушувати питання про завдання державі збитків саме підконтрольною установою , в даному випадку Полтавською районною державною адміністрацією.

Крім того , правовідносини з оренди земельних ділянок регулюються нормами спеціального законодавства, а саме, нормами Земельного кодексу України та Податкового кодексу України .

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Таким чином, об'єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник землі і землекористувач, у тому числі орендар.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Підпунктами 14.1.136, 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній у перевіряємий період) визначено орендну плату за земельні ділянки державної і комунальної власності як обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, а плату за землю - як загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Питання щодо оподаткування, механізм нарахування та стягнення податків регулюються Податковим кодексом України і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Положення вказаного нормативного акту регулюють відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Зокрема, пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Інші державні органи не мають права проводити перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, у тому числі на запит правоохоронних органів (пункт 41.4 стаття 41 Кодексу).

Згідно з пунктом 191 статті 191 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (пункт 20.1.19 статті 20 Кодексу).

Отже, аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що повноваження органів державного фінансового контролю не розповсюджуються на здійснення контролю за правильністю обчислення і справляння орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що в період з 18.03.2015 по 24.03.2015 Полтавською ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області проведено перевірку повноти надходження до бюджету плати за користування земельними ділянками відповідно до укладених договорів Полтавською РДА, які знаходяться за межами населених пунктів Полтавського району за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, результати якої оформлені довідкою від 30.03.2015 №5/22-02/04057505 (а. с. 36-47), при цьому, згідно з висновком довідки перевіркою своєчасності внесення до бюджету сум орендної плати за землю встановлено, що станом на 01.01.2015 відповідно до карток особових рахунків рахується заборгованість по ТОВ "Полтавська інвестиційна група", ФО-П ОСОБА_3, ОСОБА_4 та громадянину ОСОБА_5, по решті платників відповідно до карток особових рахунків заборгованість відсутня (а. с. 47).

Тобто, уповноваженим органом доходів і зборів перевірено питання щодо повноти надходження до бюджету плати за користування земельними ділянками відповідно до укладених договорів Полтавською РДА з відповідними суб'єктами господарювання, в тому числі відповідачем, та встановлено, що орендна плата за землю визначається відповідно до вимог статей 288, 289 Податкового кодексу України.

Враховуючи наведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог

Доводи апеляційної скарги є безпідставними не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють заперечення на позов, які подавались суду першої інстанції, були враховані ним при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Стосовно розподілу судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" від 14.07.2011 року № 3674-VI.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про ОСОБА_1 бюджет України на 2015 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2015 року 1218 грн. 00 коп.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності ОСОБА_6 України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 № 484-VIII, яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір".

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру розмірі судового збору становить 2 відсоток розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірі мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів зазначає, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення коштів носять майновий характер.

Таким чином, в даному випадку розмір ставки судового збору за подання ДФІ в Полтавській області апеляційної скарги по справі за позовом майнового характеру становить 2009 грн. 70 грн.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції на час подання апеляційної скарги), апелянт не віднесений до осіб, звільнених від сплати судового збору, а тому судовий збір повинен бути сплачений на загальних умовах.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, звертаючись із апеляційною скаргою, не надав доказів сплати судового збору, але заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх сплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2015 року клопотання позивача було задоволено та відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення апеляційним судом рішення у даній справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з Державної фінансової інспекції в Полтавській області суми судового збору в розмірі 2009 грн. 70 грн.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2015р. по справі № 816/3445/15 залишити без змін.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Державної фінансової інспекції в Полтавській області на рахунок УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова (банківські реквізити отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк ГУДКУ у Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173) судовий збір у розмірі 2009 грн. (дві тисячі дев'ять) гривень 70 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст ухвали виготовлений 08.12.2015 р.