Справа № 813/3552/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року № 813/3552/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Шугало С.А.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Єрмолової І.В.

представника відповідача 1 Мота Р.М.

представника відповідача 2 Бондаренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Західного територіального управління Національної гвардії України про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

Встановив:
ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Західного територіального управління Національної гвардії України про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що наказ військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 09.06.2015 №138 (по стройовій частині) в частині звільнення позивача з дійсної військової служби в запас та наказ Західного територіального управління Національної гвардії України від 25.05.2015 №34 (по особовому складу) в частині звільнення позивача з дійсної військової служби в запас видано з порушенням п.118 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, яким передбачено, що під час проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, до кадрового органу номенклатури призначення не пізніше ніж за два місяці до встановлених строків проведення таких заходів подається список військовослужбовців, які вивільняються, з пропозиціями щодо їх дальшого службового використання, а даному випадку ці строки не дотримано. Вказує, що при виданні спірних наказів не дотримано вимог підпункту 1 пункту 116 цього Положення. Також позивачу не було запропоновано іншої вакантної посади.

Позивач та його представник у судових засіданнях позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві та уточненнях до неї. Просили позов задовольнити.

Представники відповідачів подали письмові заперечення проти позову, де зазначають, що згідно з наказом Національної гвардії України від 29.01.2015 року №43 «Про організаційно-штатні заходи в Національній гвардії України» режимно-секретна група військової частини НОМЕР_1 НГУ ліквідовувалась в повному обсязі і на її базі створено режимно-секретне відділення з новою організаційно-штатною структурою. Про даний захід кожний військовослужбовець режимно-секретної групи військової частини НОМЕР_1 НГУ був завчасно за десять днів до проведення атестаційної комісії повідомлений та проведено з кожним бесіди начальником режимно-секретної групи, зокрема із п. ОСОБА_1 було проведено бесіду про, що свідчить запис в аркуші бесід та її особистий підпис про ознайомлення 09.02.2015 року. ОСОБА_1 , 19.02.2015 року була запропонована посада техніка (начальника групи) документального зв`язку вузла зв`язку, від якої вона відмовилась, так як не володіє достатніми знаннями у даній сфері роботи, а бажання навчатись не виявила. Після цього у відповідності до вимог статті 49 КЗУпП, ОСОБА_1 була запропонована посада телефоніста групи телефонного зв`язку вузла зв`язку, яка передбачає виконання роботи з меншим обсягом та службовим навантаженням - від запропонованої посади ОСОБА_1 теж відмовилась. Вважають, звільнення позивача проведено з дотриманням чинного законодавства.

Представники відповідачів у судових засіданнях заперечення на позов підтримали повністю з підстав, викладених у них. Просили у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи представників сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних судів. Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 09.06.2015 проходила військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді відповідального виконавця режимно-сектретної групи (6 розряд).

Згідно з наказом Національної гвардії України від 29.01.2015 року №43 «Про організаційно-штатні заходи в Національній гвардії України» режимно-секретна група військової частини НОМЕР_1 НГУ ліквідовувалась в і на її базі створено режимно-секретне відділення з новою організаційно-штатною структурою.

З вказаним наказом ОСОБА_1 було ознайомлено, що підтверджується записом в аркуші бесід та її особистий підпис про ознайомлення 09.02.2015, тому є голослівним твердження позивача про те, що відповідачами порушено вимоги п.118 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, яким передбачено, що під час проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, до кадрового органу номенклатури призначення не пізніше ніж за два місяці до встановлених строків проведення таких заходів подається список військовослужбовців, які вивільняються, з пропозиціями щодо їх дальшого службового використання.

Враховуючи клопотання безпосереднього начальника ОСОБА_1 , про розгляд на атестаційній комісії одночасно двох кандидатів на посаду начальника режимно-секретної частини на конкурсній основі, перевага була надана кандидату старшині ОСОБА_2 з огляду на те, що посада начальника режимно-секретної частини передбачає виїзд в зону АТО та є матеріально-відповідальною.

Від аналогічної посади у в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 відмовилась мотивуючи це тим, що у неї бракує досвіду.

ОСОБА_1 , 19.02.2015 року була запропонована посада техніка (начальника групи) документального зв`язку вузла зв`язку, від якої вона теж відмовилась.

Також, ОСОБА_1 була запропонована посада телефоніста групи телефонного зв`язку вузла зв`язку, яка передбачає виконання роботи з меншим обсягом та службовим навантаженням - від запропонованої посади ОСОБА_1 теж відмовилась.

19.02.2015 та 10.04.2015 з старшиною ОСОБА_1 було проведено бесіди про скорочення штатної посади, проведення організаційних заходів та роз`яснено порядок звільнення з військової служби при реорганізації. Від підпису в аркушах проведення бесід ОСОБА_1 відмовилась, про що було складено відповідний акт.

Наказом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 13.03.2015 №9 о/с «По особовому складу» старшину ОСОБА_1 звільнено з посади та зараховано в розпорядження.

Наказом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 13.03.2015 №68 «По стройовій частині» старшину ОСОБА_1 звільнено з посади та зараховано в розпорядження.

На підставі наказу Західного територіального управління НГУ від 25.05.2015 року № 34 о/с відповідно до статті 26 за пунктом «г» частини шостої (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості використання на службі) Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з старшиною ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у запас Збройних сил України.

Наказом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 09.06.2015 №138 (по стройовій частині) старшину ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Суд, враховуючи ті обставини, що попередження про наступне звільнення у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості використання на службі проведено у строки, встановлені чинним законодавством, а також позивачу було запропоновано вакантні посади, від яких вона відмовилася, суд приходить до висновку, що звільнення позивача проведено з дотриманням чинного законодавства.

Ст.19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії) : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наслідками розгляду справи суд вважає, що підстав для визнання протиправним та скасування наказу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 09.06.2015 №138 (по стройовій частині) в частині звільнення позивача з дійсної військової служби в запас та наказу Західного територіального управління Національної гвардії України від 25.05.2015 №34 (по особовому складу) в частині звільнення позивача з дійсної військової служби в запас немає, що в свою чергу унеможливлює задоволення позовних вимог також і в частині поновлення на військовій службі та зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України забезпечити посадою відповідно кваліфікації і освітньому рівню позивача і стягнення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на її користь середнього заробітку за час вимушеною прогулу.

Відтак, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

Постановив:
В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський