Справа № 826/4823/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року м. Київ К/800/30004/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області правонаступника Державної податкової інспекції в м. Сумах Державної податкової служби (далі - ДПІ) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 травня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року у справі № 826/4823/13-а за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (далі - Товариство) до ДПІ, Податкового керуючого Державної податкової інспекції в м. Суми Державної податкової служби Адаменко Р.В. (далі - Податковий керуючий), треті особи: Виробничо-комерційне підприємство «Спектр-СІП» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, Міністерство інфраструктури України,

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання дій Податкового керуючого щодо проведення опису майна і складання акту опису № 2 від 31.01.2011 року протиправними; зобов'язання ДПІ звільнити з податкової застави майно, а також вжити заходів з виключення описаного майна з державного реєстру обтяжень; визнання протиправним та скасування рішення ДПІ № 69 від 24.01.2011 року (далі - Рішення № 69) щодо опису майна у податкову заставу.

Зазначило, що Податковий керуючий при здійсненні опису майна вчинив не всі передбачені законодавством дії, у зв'язку з чим були порушенні права Товариства.

27 травня 2013 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року, позов задоволено частково.

Дії Податкового керуючого щодо опису майна Товариства та складання акту опису майна № 2 від 31.01.2011 року визнані протиправними; Рішення № 69 визнане протиправним та скасоване.

Задовольняючи частково позов, суди зазначили, що оскаржуване рішення ДПІ щодо опису майна в податкову заставу та дії, пов'язані з його винесенням, є неправомірними, оскільки належність такого майна боржнику - Товариству, не підтверджена жодним правочином або рішенням суду.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, 24.01.2011 року ДПІ прийняла рішення про опис майна Товариства в податкову заставу.

31 січня 2011 року Податковий керуючий склав акт опису майна № 2 на суму 127 295,98 грн. Перелік майна складено на підставі інформації, наданої ВКП «Спектр-СІП» в листі від 21.01.2011 року, яким повідомлено, що під'їзні колії № 14, № 15, № 18 перебувають на балансі виробничо-комерційного підприємства.

Відповідно до п.,п. 87.1, 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (абз. 1).

Згідно з п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Такий опис здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Даний акт опису складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Пунктом 91.3 статті 91 Податкового кодексу України встановлено, що податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Суди встановили, що вимоги Товариства про визнання протиправними оскаржуваного рішення та дій суб'єктів владних повноважень ґрунтуються на тому, що описане податковим керуючим майно не відноситься до власності боржника ВКП «Спектр-Сіп», а належить саме Товариству.

19 листопада 2013 року рішенням Господарського суду м. Києва Виробничо-комерційному підприємству «Спектр-СІП» у формі товариства з обмеженою відповідальністю відмовлено у визнанні права власності на майно, яке було описане податковим керуючим згідно оскаржуваного рішення в податкову заставу з метою погашення податкового боргу цього підприємства.

12 лютого 2014 року постановою Харківського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Сумської області від 19 листопада 2013 року скасоване.

Визнано за Виробничо-комерційним підприємством «Спектр-СІП» у формі товариства з обмеженою відповідальністю право власності на під'їзні колії № 14, № 15, № 18.

24 квітня 2014 року постановою Вищого господарського суду України постанова Харківського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2014 року скасована, рішення Господарського суду м. Києва від 19 листопада 2013 року про відмову ВКП «Спектр-СІП» у визнанні права власності на майно, яке було описане податковим керуючим згідно оскаржуваного рішення в податкову заставу з метою погашення податкового боргу цього підприємства, залишене в силі.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суди обґрунтовано зазначили, що Податковий керуючий при описі майна в податкову заставу керувався виключно листом ВКП «Спектр-СІП» про належність майна цьому підприємству. В матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що описане майно належить ВКП «Спектр-СІП», що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та визнання дій Податкового керуючого протиправними.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 травня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.