Справа № 126/274/15-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 126/274/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Куйбіда А.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

08 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області, в якому просив визнати дії управління Пенсійного фонду України уБершадському районі Вінницької області неправомірними та зобов'язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 2.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Мотивами апеляційної скарги особа, яка її подала, зазначає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Позивач в судове засідання не з'явився. Однак 08.12.2015 року представником позивача було надано до суду заяву (вх. № 16659/15) про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 08.12.2015 року на адресу суду надійшла заява (вх. № 16645/15) про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обовязковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Бершадському районі Вінницької області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посаді електрозварювальника, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2.

Згідно протокола №1 засідання комісії по вирішенню питань повязаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій в Бершадському районному управлінні від 08 січня 2015 року позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії з посиланням на невідповідність посад по списку № 2 та відсутність проведення атестації робочих місць.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року позов задоволено .

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

"Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах".

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенси за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенею за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Як встановлено судом першої інстанції та підтвердилось при апеляційному розгляді справи, з 25.07.1978 року по 27.10.2014 року ОСОБА_2 працював на посаді електрозварника, яка віднесена до переліку робіт, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2. Посада електрозварника передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Як слідує з матеріалів справи, атестація робочого місця за умовами праці за посадою "електрогазозварника" відповідно до протоколу № 2 засідання атестаційної комісії від 23 лютого 2006 року на підприємстві була проведена у 2006 році (наказ №33 від 25.12.2006 року а.с. 51).

Згідно списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою КМ СРСР №10 від 26.01.1991 року, передбачена професія монтажника сталевих конструкцій та електрозварювальника.

Відповідно до пункту 3 «Про застосування Порядку списків № 1 і № 2» виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період робити особи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Пункт 8 цього Порядку передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються Списки №1 і №2 виробництв, цехів, професій і посад зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженні Постановою КМУ №1173 від 22.08.1956 року.

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначає, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленого КМ України.

Відповідно до п.1.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого КМ України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у тих випадках, коли в трудові книжці відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установленні для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймається уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх представників. Оскільки, його пільговий стаж підтверджено записами в трудовій книжці позивач просить суд: визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому та зобов'язати відповідача нарахувати йому пенсію за віком на пільгових умовах, згідно ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати первинної подачі ним заяви для нарахування пенсії, тобто з 12 серпня 2014 року.

Судом встановлено та підтверджується трудовою книжкою серії БТ-І № 3569741 заповненої 31.07.1978 року на ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що з 25.07.1978 року по 16.10.1978 року працював в Новоукраїнському міжколгоспбуд електрогазозварником 3 розряду; та згідно записів у трудовій книжці серії УКР № 1353029 позивач з 1988 року по 05.12.2007 року працював електрозварювальником в господарстві яке (згідно архівної довідки № 1108 від 29.10.2014 року) на протязі свого інсування реорганізовувалось : колгосп "Комунар", колгосп "Україна", в КСП "Україна" та в СТОВ "Україна"; з 01.02.2008 року по 27.10.2014 року позивач працював електрозварником ручного зварювання в Асоціації "Реконструкція фундаментів і санація стін".

Як вбачається із матеріалів справи трудова книжка позивача заповнена відповідно до положень внесення записів до трудової книжки та станом на 31.12.1991 року позивач мав стаж електрогазозварника 14 років і 3 місяці, загальний стаж його трудової діяльності становить 37 років 5 місяців 18 днів, що відповідає нормам призначення пільгової пенсії по віку.

Відповідно до ст. 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що даний факт також підтверджується архівною довідкою Комунального підприємства "Бершадського трудового архіва" № 1105 від 29.10.2014 року, дипломом серії №669970 за спеціальністю електрогазозварник 3 розряда, посвідченням зварника № КВ 56-2199/2 та показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 які зазначили, що позивач дійсно працював повний робочий день зі шкідливими умовами на посаді зварювальника ручного зварювання, де річні значення виконання ОСОБА_2 норм виробництва в більшості випадків суттєво перевищували прийнятий мінімум.

Необхідною умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є передбачення самої посади у переліку посад за Списком №2 та зайнятість особи повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами за Списком №2.

Статтею 100 ч.1 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Отже, при визначенні права позивача на пільгову пенсію за віком застосуванню підлягає Список №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року.

Розділом ХХХІІ «Загальні професії» вказаного Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з тяжкими умовами праці, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах передбачалися: газозварювальники та їх підручні; електрозварювальники та їх підручні; газорізчики та їх підручні.

Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 вказаного Порядку передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

З огляду на вищезазначені обставини справи, а також наявність відповідних в трудовій книжці позивача записів та інших доказів по справі, які підтверджують пільговий характер роботи та професію позивача, приймаючи до уваги наявність пільгового стажу, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки під час апеляційного розгляду справи доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8