Справа № 817/3410/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 817/3410/15
08 грудня 2015 року м. Рівне

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Жуковська Л.А., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1
доСарненського районного відділу ДМС України у Рівненській області
про визнання незаконним факту реєстрації та зобов'язання вчинення певних дій;

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сарненського районного відділу ДМС України у Рівненській області про визнання незаконним факт реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в будинку №32 по вул. Польова в с. Тинне, Сарненського району, Рівненської області; зобовязати зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в будинку №32 по вул. Польова в с. Тинне, Сарненського району, Рівненської області.

В обґрунтування позовних вимог, позивач, враховуючи порушення права користування належним йому на праві власності майном вказав, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка. Дану ділянку із самочинно збудованим на ній будинком, ОСОБА_1 01.04.2015 року відчужив на користь ОСОБА_6 Однак, позивач не може передати майно набувачу, оскільки в ньому незаконно зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які відмовляються звільнити приміщення будинку і знятися з реєстрації місця проживання.

Разом з тим, вивчивши матеріали справи слід зазначити наступне.

Згідно з п. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У відповідності до ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

При цьому, відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Крім того, відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження регулюються Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні №1382-IV від 11.12. 2003 року (далі - Законом України № 1382-IV від 11.12. 2003 року).

Даний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання.

Так, положенням ст. 7 Закону України № 1382-IV від 11.12. 2003 року закріплено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, зняття особи з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 30.06.2015 року №21-1438а15. А в силу вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди в порядку цивільного судочинства розглядають, зокрема, справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи зміст спірних правовідносин, а саме позбавлення права користування ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на будинок № 32 по вул. Польова в с. Тинне, Сарненського району, Рівненської області, внаслідок чого виник спір, суд приходить до висновку про відсутність публічно-правового спору.

З врахуванням наведеного суд вважає, що дана справа не є справою адміністративної юрисдикції в розумінні ст. 17 КАС України, позовні вимоги підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, шляхом подання цивільного позову про позбавлення права власності на житлове приміщення чи про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 109, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Сарненського районного відділу ДМС України у Рівненській області про визнання незаконним факту реєстрації та зобов'язання вчинення певних дій.

Розяснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до Рівненського окружного адміністративного суду не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу невідкладно.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Жуковська Л.А.