Справа № 344/11868/14-а
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/133/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.,

секретаря Орнат Л.І.,

за участі позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання в місячний термін винести на розгляд сесії міської Ради питання погодження приватизації земельних ділянок без згоди суміжного користувача, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з адміністративним позовом до відповідача та просить визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської міської ради щодо винесення на розгляд її сесії питання погодження їй приватизації земельних ділянок на вул. Січинського 94а в м. Івано-Франківську площею 0,0762 га. особисте селянське господарство та 0,0252 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без згоди суміжника ОСОБА_4, зобовязати Івано-Франківську міську раду в місячний термін винести на розгляд сесії міської ради питання погодження їй приватизації земельних ділянок на вул. Січинського 94а в м. Івано-Франківську площею 0,0762 га. особисте селянське господарство та 0,0252 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без згоди суміжника ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у власності позивачки та ОСОБА_4 перебуває домоволодіння на вул. Січинського 94-94а в м. Івано-Франківську. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1754 кв.м. право на користування якою перебувало у ОСОБА_6. Між позивачем та ОСОБА_4 протягом тривалого часу існує спір щодо користування земельною ділянкою, яка обслуговує будівлі. 30 серпня 2013 року узгоджувальною комісією виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради нам рекомендовано звернутись до суду. Позивач та ОСОБА_4 звернулись до суду, однак їм відмовлено у задоволенні позову, оскільки земельна ділянка не перебуває у їх власності. 05 жовтня 2010 року позивачці рішенням Івано-Франківської міської ради надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на землю та передачу її у власність площею 0,0252 га. на вул. Січинського 94а в м. Івано-Франківську для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,0762 га. на вул. Світла в м. Івано-Франківську для ведення особистого селянського господарства. Суміжний землекористувач відмовляється підписати технічну документацію. 13 березня 2014 року позивачка звернулась до міської ради із заявою про винесення на розгляд сесії питання погодження приватизації земельних ділянок без згоди суміжника ОСОБА_4 Однак, питання на вирішення сесії міської ради не винесено до цього часу.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2014 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача та позивач вимоги позову підтримали з мотивів наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачкою до своєї заяви від 13 березня 2014 року не додано всіх необхідних документів для винесення питання на розгляд сесії міської ради. Позивачці надана відповідь в якій вказано, що для розгляду сесією Івано-Франківської міської ради питання про передачу у власність вказаних земельних ділянок позивачці необхідно подати у відділ Держземагенства м. Івано-Франківська розроблений та погоджений проект землеустрою, витяг з ДЗК та інші передбачені документи.

Третя особа та його представник в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, всебічно, повно та обєктивно дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне.

На праві власності позивачці належить домоволодіння № 94а на вул. Січинського в м. Івано-Франківську, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.18).

Рішеннями Івано-Франківської міської ради від 05 жовтня 2010 року позивачці надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на землю та передачу у власність земельних ділянок: площею 0,0252 га. на вул. Січинського 94а в м. Івано-Франківську для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,0762 га. на вул. Світла в м. Івано-Франківську для ведення особистого селянського господарства (а.с.11, 12).

13 березня 2014 року позивачка звернулась до Івано-Франківської міської ради із заявою про винесення на розгляд сесії питання про погодження їй приватизації земельних ділянок без згоди суміжника ОСОБА_4, який не погоджує позивачці межі земельних ділянок.

Позивачка стверджує, що до заяви нею було долучено всі необхідні документи, а також проект землевідведення, однак в заяві про якісь додатки не йдеться (а.с.14-15).

Правові засади організації та діяльності органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Однак питання земельних відносин регулюється Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Згідно з п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ст. 10, 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією, цим та іншими законами до їх відання. Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що міські ради правомочні вирішувати відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

При цьому, відповідно до ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

В подальшому після виготовлення проектної документації щодо відведення земельної ділянки, орган місцевого самоврядування вчиняє дії за відповідною заявою та наданим проектом, передбачені вимогами ч.9, 10 ст.118 ЗК України, згідно якої, орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

А тому, суд прийшов до висновку, що тільки за дотриманням сторонами спору вищевказаних дій, та у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність (на підставі поданого вже погодженого проекту землеустрою) або залишення заяви без розгляду, питання вирішується в судовому порядку (ч.11 ст.118 ЗК України).

Як вбачається із відповіді виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 09 квітня 2014 року на заяву позивачки від 13 березня 2014 року (а.с.16), для розгляду сесією Івано-Франківської міської ради питання про передачу у власність вказаних земельних ділянок позивачці необхідно подати у відділ Держземагенства м. Івано-Франківська розроблений та погоджений проект землеустрою, витяг з ДЗК та інші передбачені документи.

Таких документів позивачкою не було додано до своєї заяви від 13 березня 2014 року, а тому питання на розгляд сесії міської ради не виносилось.

Доказів того, що позивачкою було надано відповідачу весь пакет документів, відповідно до вимог Земельного кодексу України, позивачем суду не надано.

Крім того, як вбачається із листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 18 грудня 2013 року, частина земельної ділянки знаходиться в межах червоних ліній вул. Січинського, тому позивачці необхідно скоригувати межі земельної ділянки (а.с.51).

Отже, на час подання позивачкою заяви до відповідача 13 березня 2014 року в неї не було погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,0252 га. на вул. Січинського 94а в м. Івано-Франківську для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,0762 га. на вул. Світла в м. Івано-Франківську для ведення особистого селянського господарства, а тому у відповідача не було підстав для винесення питання позивачки на розгляд сесії міської ради.

В матеріалах справи міститься висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Січинського 94а в м. Івано-Франківську датований 09 вересня 2015 року (а.с.115), однак позивачкою оскаржується бездіяльність відповідача щодо невинесення на розгляд сесії міської ради питання щодо затвердження проекту на підставі її заяви від 13 березня 2014 року, а не будь якої іншої заяви.

Саме про заяву від 13 березня 2014 року позивачка вказує в позовній заяві, як на обґрунтування бездіяльності відповідача.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Вирішуючи спір в межах вимог визначених позивачкою, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.118 Земельного кодексу України, ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтями 2, 7, 8, 9, 11, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання в місячний термін винести на розгляд сесії міської Ради питання погодження приватизації земельних ділянок без згоди суміжного користувача відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 07 грудня 2015 року.

Суддя Бабій О.М.