Справа № 461/14809/14-а
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року Справа № 876/6707/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 27 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до департаменту містобудування Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

08 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до департаменту містобудування Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ відповідача за №222 від 22 липня 2013 року ,,Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію з розширенням ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 квартир № 21, № 55, № 87, № 114, № 149 на вул. Панаса Мирного,26 за рахунок влаштування консольних балконів в частині затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію з розширенням ОСОБА_5 квартири № 21.

Позовні вимоги мотивовані тим, що прийняттям оскарженого наказу порушені її права, оскільки внаслідок проведеної ОСОБА_5 реконструкції повністю обмежене потрапляння природного освітлення у її квартиру. Вона не може відкрити вікна у квартирі, що унеможливлює нормальне проживання у квартирі.

Постановою від 27 травня 2015 року Галицький районний суд м. Львова в задоволенні позову відмовив в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що комісією будинкоуправління №4 при виході на місце складено акт, в якому зазначено, що облаштований ОСОБА_5 консольний балкон до квартири №21 повністю обмежує природне освітлення в її (позивача) квартиру №170.

Крім того, оскаржений наказ відповідач прийняв з порушенням приписів ч. 2 ст. 383 ЦК України, п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 ,,Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт., п. 4.9 Стандарту послуги з надання містобудівних умов та обмежень на реконструкцію житлових та нежитлових приміщень (будівель) за рахунок влаштування балконів, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 16.11.2012 № 800.

З огляду на викладене, позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач та її представник в судовому засіданні апеляційного суду підтримали вимоги апеляційної скарги та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи - Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_4 також підтримала вимоги апеляційної скарги.

Представник третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 23 червня 2008 року позивач ОСОБА_1 отримала спеціальний ордер для вселення на житлову площу в гуртожитку за № 21 на зайняття кімнати № 170 у будинку № 26 на вул. П.Мирного м. Львова (а.с.5). Кімната розташована у підвальному (цокольному) поверсі.

Над кімнатою позивачки ОСОБА_1 у квартирі № 21 будинку № 26 на вул. П.Мирного м. Львова проживає сім'я третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

З метою реконструкції квартир у вказаному будинку шляхом влаштування консольних балконів до квартир № 21, № 55, № 87, № 114 та № 149 на замовлення мешканців вказаних квартир ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 фізична особа-підприємець ОСОБА_12 розробив відповідний Містобудівний розрахунок.

Для затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки громадяни ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися до департаменту містобудування Львівської міської ради із заявою від 11 червня 2013 року № 3-Ко-14937/АП. При зверненні громадяни, у тому числі третя особа ОСОБА_5, подали Містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками влаштування балконів до квартир № 21, № 55, № 87, № 114 та № 149 в будинку № 26 на вул. П.Мирного м. Львова, що був розроблений ліцензованим ФОП ОСОБА_12.

Наказом №222 від 22 липня 2013 року ,,Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію з розширенням ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 квартир № 21, № 55, № 87, № 114 та № 149 на вул. П.Мирного,26 за рахунок влаштування консольних балконів затверджені містобудівні умови та обмеження.

Суд першої інстанції оглянув Містобудівний розрахунок (робочий проект) влаштування балконів до квартир № 21, № 55, № 87, № 114 та № 149 в будинку № 26 на вул. ОСОБА_13 та встановив, що він виконаний головним архітектором проекту ОСОБА_12, який мав діючу ліцензію на час розробки проекту серії АВ № 331814; виконаний із дотриманням санітарних та протипожежних норм, державних будівельних норм та правил; при розрахунку бралися до уваги наявність підвальних приміщень, з яких під квартирою № 21 розташовані три існуючі віконні прорізи, обладнані приямками довжиною 235 см., шириною 65 см. і глибиною 115 см., огороджені бетонними стінками товщиною 25 см..

Врахування наявності віконних прорізів приміщень належних позивачці ОСОБА_1 при проектуванні влаштування балконів до квартир № 21, № 55, № 87, № 114 та № 149 в будинку № 26 на вул. П.Мирного м. Львова підтверджується також додатком до Містобудівного розрахунку ,,Фрагмент фасаду з проектованими балконами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у затвердженні містобудівних умов та обмежень, оскільки були подані усі передбачені законодавством документи для затвердження таких містобудівних умов та обмежень.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Так, відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Пунктом 8 ст. 1 Закону України ,, Про регулювання містобудівної діяльності визначено. що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до ч.5 ст. 29 цього ж Закону рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно з пунктом 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства, від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 927/11207, перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Підпунктом 4.9 пункту 4 Стандарту послуги з надання містобудівних умов та обмежень на реконструкцію житлових та нежитлових приміщень (будівель) за рахунок влаштування балконів, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 16.11.2012 року № 800 (додаток 5), передбачено, що до документів, необхідних для надання такої послуги надається завірена нотаріально або директором львівського комунального підприємства, що обслуговує житловий фонд, згода власників суміжних квартир.

Пункт 7 Стандарту містить вичерпний перелік підстав для відмови у наданні адміністративної послуги, зокрема, невідповідність поданих документів вимогам пункту 4.

За змістом ч.2 ст. 383 Цивільного кодексу України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

В матеріалах справи (а.с. 8) наявний акт від 30.09.2013 року, складений комісією в складі представників будинкоуправління № 4 , з якого колегія суддів вбачає, що балкон квартири № 21, яка належить ОСОБА_5 повністю загороджує світло мешканці квартири № 170 ОСОБА_1.

На підставі викладеного колегія суддів повністю погоджується з доводами апеляційної скарги про протиправність оскарженого наказу, оскільки такий виданий відповідачем з грубими порушеннями наведених нормативно-правових актів, а саме: відсутня згода власників суміжних квартир, перепланування квартири № 21 значно погіршує умови проживання власника квартири № 170, яка знаходиться у підвальному (цокольному) поверсі безпосередньо під квартирою № 21.

Відповідачу на затвердження був наданий Містобудівний розрахунок, в матеріалах якого містився фрагмент фасаду з проектованими балконами. На вказаному фрагменті чітко зазначено, що запроектований балкон квартири № 21 знаходиться безпосередньо над вікнами квартир, розташованих в підвальному (цокольному) поверсі. Тому згода мешканців вказаних квартир на облаштування консольного балкону квартири № 21 є обовязковою, оскільки таке облаштування порушує їх права на безперешкодне користування своїм житлом.

Оскільки ОСОБА_5 не надала всі передбачені пунктом 4 Стандарту документи, зокрема, згоду власника суміжної квартири № 170 ОСОБА_1, відповідач у відповідності до п. 7 Стандарту зобовязаний був відмовити у затвердженні ОСОБА_5 містобудівних умов та обмежень.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. ст.195, 196, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 27 травня 2015 року у справі № 461/14809/14-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ департаменту містобудування Львівської міської ради за №222 від 22 липня 2013 року ,,Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію з розширенням ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 квартир № 21, № 55, № 87, № 114, № 149 на вул. Панаса Мирного,26 за рахунок влаштування консольних балконів в частині затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію з розширенням ОСОБА_5 квартири № 21.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_14

Постанова в повному обсязі складена 07 грудня 2015 року.