Справа № 826/21960/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 листопада 2015 року № 826/21960/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного

управління ДФС у м. Києві

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 17.08.2015 року №01885171.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.08.2015 року №01885171, яке Позивач вважає необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Крім цього, Позивач зазначає, що Державною податковою інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві під час визначення грошового зобов'язання не досліджено походження суми анульованої заборгованості 1764835,62 грн.

Представник Позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представники Відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Письмово Відповідач та третя особа не виклали своєї позиції щодо заявлених позовних вимог. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що в судове засідання не прибули представники Відповідача та третьої особи, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Співробітниками Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

За результатами податковим органом складено акт перевірки від 29.07.2015 року №628/26-57-17-01/НОМЕР_1 (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено порушення: пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.2 ст.179 Податкового кодексу України, а саме, неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік та пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, в результаті чого занижено суму податкових зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 299778,46 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Державною податковою інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.08.2015 року №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання у розмірі 374723,08 грн., у тому числі: за основним платежем - 299778,46 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 74944,62 грн.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між Позивачем (Позичальник), з однієї сторони, та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Банк), з іншої сторони, укладено договір про надання споживчого кредиту від 05.06.2008 року №0.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між тими ж сторонами укладено іпотечний договір від 05.06.2008 року №87490, відповідно до якого ОСОБА_1 передано Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» в іпотеку нерухомість майна для забезпечення виконання зобов'язань в повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати плати за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором від 05.06.2008 року №0 та будь-якими додатковими угодами до нього.

Згідно з договору іпотеки Позивачем передає в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 43,1 кв.м.

За результатами перевірки, контролюючим органом встановлено, що відповідну суму анульованої заборгованості за кредитним договором від 05.06.2008 року №0 у декларації Позивачки не відображено як суму додаткового блага, податок не сплачено, внаслідок чого контролюючим органом донараховано Позивачці податок на доходи фізичних осіб у розмірі 299778,46 грн.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У відповідності до абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відтак, обов'язок для сплати фізичною особою податку на доходи фізичних осіб від отриманого додаткового блага, згідно абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, виникає за наступних обов'язкових умов: повідомлення кредитором щодо прощення кредитної заборгованості та отримання позичальником додаткового блага у формі суми анульованого боргу (що було виконано банком); включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного).

Разом з тим, між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" укладено договори факторингу, відступлення права вимоги за договором іпотеки, в результаті чого право вимоги за договором споживчого кредиту та іпотеки перейшло до ТОВ "Кей-Колект".

Відповідно до матеріалів справи, в процесі стягнення заборгованості іпотечна квартира була реалізована кредитором в рахунок погашення заборгованості, кошти від реалізації якої в повному обсязі було перераховано на рахунок ТОВ «Кей-Колект» для погашення кредиту за договором від 05.06.2008 року №0.

Крім цього слід зазначити, що анульована сума податкового боргу може включати в себе тіло кредиту, відсотки та/або пеню, що, відповідно, зумовлює настання для Позивачки різних правових наслідків.

Відповідно до п. 164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктами 164.1.2 та 164.1.3. ПК України встановлено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року.

Згідно з абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

При цьому, відповідно до п.п. 165.1.49 п. 165.1 ст. 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Так, згідно з абз. «б» пп.164.2.14 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються відсотки, отримані від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання.

Таким чином, для включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу додаткового блага необхідне дотримання наступних умов: анулювання (прощення) боргу кредитором за його самостійним рішенням, що не пов'язане з процедурою банкрутства, анулювання (прощення) боргу до закінчення строку позовної давності. При цьому, до такого додаткового блага не відносяться відсотки (неустойка), отримані внаслідок прострочення виконання зобов'язання.

В свою чергу відповідно до договору від 05.06.2008 року №0 банк зобов'язувався надати позичальнику кошти в сумі 100 000 дол. США (еквівалент в гривні станом на дату укладання договору - 485 200,00 грн.), а позичальник зобов'язувався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,5% річних, комісії, неустойки та інші платежі.

При цьому, частина заборгованості (49 501,00 дол. США, еквівалент в гривні станом на 24.10.2014р. 641 049,00 грн.) була погашена за рахунок продажу предмета іпотеки, а решта списана (анульована).

З наведеного вбачається, що позивач отримав від банку кошти в якості кредиту у розмірі еквівалентному 485 200,00 грн., частина заборгованості Позивач передав банком у розмірі 641 049,00 грн. (тобто більшому, ніж розмір кредиту), сума якого була погашена за рахунок продажу предмета іпотеки, інша частина, яка згідно наведеного вище виникла внаслідок простроченої заборгованості була анульована.

Отже, враховуючи вищевикладене, податковий орган виходив з того, що Позивачем було отримано дохід у вигляді додаткового блага, а саме: сума боргу Позивача за договором від 05.06.2008 року №0 у розмірі 1 764 835, 62 грн. перед ТОВ «Кей-Колект» анульована кредитором за його самостійним рішенням, водночас, Відповідачем не взято до уваги, що тіло кредиту було погашено за рахунок продажу предмета іпотеки, а тому інша частина боргу складає розмір відсотків що виникли внаслідок прострочення виконання зобов'язання.

Разом з тим пп.165.1.55 п. 165.1 ст.165 Податкового кодексу України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, як сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Як встановлено судом, Позивачці прощено нараховані раніше частину боргу за нарахованими/простроченими відсотками в розмірі 1 764 835, 62 грн., а відтак з урахуванням вимог пп.165.1.55 п. 165.1 ст.165 Податкового кодексу України не підлягає включенню до оподатковуваного доходу платника податку.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.08.2015 року №01885171.

Згідно із приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 17.08.2015 року №.

3. Стягнути з Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 3747,20 грн. (трьох тисяч семиста сорока семи грн. 20 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук