Справа № 810/826/13-а
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року м. Київ К/800/43836/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Цвіркуна Ю.І.,

при секретарі Бруй О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2014 року

у справі №810/826/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (надалі - ТОВ «Фоззі-Фуд»)

до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області (надалі - ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, поставлено питання про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області від 14.01.2008р. №/0 в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем в сумі 226502,75 грн. та в частині відповідної суми штрафних санкцій та від 14.01.2008р. №/0.

Справа судами розглядалась неодноразово.

За наслідками останнього перегляду, постановою Київського окружного адміністративного суду від 20.05.2014р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2014р., позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування судами норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, контролюючим органом проведено виїзну планову документальну перевірку фінансово-господарської діяльності ТОВ «Фоззі-Фуд» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2006р. по 30.06.2007р., за результатами якої складено акт від 18.12.2007р. №657/23-2/32294926.

За наслідками проведеної перевірки, серед інших порушень, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог п.п.1.22.2 ст. 1, п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено валовий дохід по умовно нарахованим відсоткам на фінансову допомогу в розмірі 5361,50грн.; п.5.9 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», внаслідок чого занижено валовий дохід у зв'язку з заниженням приросту запасів у розмірі 221141,25грн.; п.п.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість.

На підставі висновків вказаного акту відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.01.2008р. №/0, згідно з яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 304683,78грн., з яких 252461,26грн. - за основним платежем та 52222,52грн. сума штрафних санкцій, та від 14.01.2008р. №/0, згідно з яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 31482грн., з яких 20988грн. - за основним платежем та 10494 грн. сума штрафних санкцій.

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення від 14.01.2008р. №/0 залишено без змін, а сума штрафної (фінансової) санкції з податку на прибуток, визначена у податковому повідомленні-рішенні від 14.01.2008р. №/0, була збільшена на 25246,18грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якими погодилась колегія апеляційного суду, цілком правильно та обґрунтовано виходив з наступного.

Згідно з п. 1.22 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» фінансова допомога може бути безповоротною фінансовою допомогою або поворотною фінансовою допомогою.

Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами (п.п.1.22.2 п.1.22 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Судами також встановлено, що 15.03.2007р. між ТОВ «Фоззі-Фуд» (позичальник) та ТОВ «Матсневел ГУДЗ ЛЛС» (позикодавець) укладено договір процентної позики №2, за умовами якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 3000000,00 грн., п.2.2 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування позикою у розмірі 0,1% річних від суми позики.

Позивачем отримано від ТОВ «Матсневел ГУДЗ ЛЛС» 5950000,00грн. в березні 2007р. В квітні 2007р. зазначена сума позивачем була повернута. При цьому позивач нарахував відсотки на отримані кошти за І квартал 2007р. в сумі 13204,00грн. та за ІІ квартал 2007р. в сумі 21446,00грн., що знайшло своє відображення у податковій звітності.

Таким чином, користування позивачем позикою за Договором процентної позики від 15.03.2007р. №2 не є поворотною фінансовою допомогою, оскільки такий договір передбачав сплату процентів за користування позикою, а тому на суму залишку такої позики не нараховуються умовні відсотки.

Крім того, за наслідками проведеної перевірки, відповідач дійшов висновку про не включення до приросту балансової вартості запасів за І півріччя 2007р. товарних запасів на суму 884565грн., чим занижено валовий дохід у зв'язку з заниженням приросту запасів у розмірі 221141,25грн.

Відповідно до п.5.9 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно).

Вартість запасів оплачених, але не отриманих (не оприбуткованих) платником податку - покупцем, до приросту запасів не включається.

Вартість запасів оплачених, але не відвантажених (не знятих з обліку) платником податку - продавцем, до убутку запасів не включається.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду є меншою за їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових витрат платника податку у такому звітному періоді.

За перше півріччя 2007р. позивачем подано до податкового органу разом із декларацією з податку на прибуток Додаток К1/1 «Розрахунок приросту (убутку) балансової вартості запасів».

Згідно цього додатку станом на початок 2007р. у позивача обліковувалося запасів на суму 47458327грн., на кінець звітного періоду станом на 30.06.2007р. запаси позивача склали 77398363грн., приріст балансової вартості запасів становив 29940036грн.

Разом з тим, під час проведення перевірки відповідачу були надані оборотно-сальдові відомості по рахункам (не завірені мокрими печатками), відповідно до яких станом на 30.06.2007р. по рахункам залишки становлять: 20 «Виробничі запаси» - 1226786,43грн., в тому числі: 201 «Сировина та матеріали» - 1047053,86грн., 203 «Паливо» - 21213грн., 207 «Запасні частини» - 2489грн, 209 «Інші матеріали» - 156030,57грн., 22 «МПШ» - 545218,45грн., 281 «Товари на складі» - 76510923,13грн.

У зв'язку з переходом на нову бухгалтерську програму, надані відповідачу під час проведення перевірки оборотно-сальдові відомості були сформовані некоректно та містили неправильні дані щодо залишків товарних запасів.

Однак, відповідно до акту перевірки, податковим органом не перевірялися належним чином первинні документи, які були надані до перевірки, проте відобразив висновок про заниження приросту балансової вартості запасів станом на кінець ІІ кв. 2007р.

Під час процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень ТОВ «Фоззі-Фуд» неодноразово наголошував на тому факті, що надані під час перевірки оборотно-сальдові відомості містили некоректні дані. Відповідачу на запит від 06.03.2008р. №1323/10/2505 була надана нова оборотно-сальдова відомість за ІІ квартал 2007р. та оборотно-сальдова відомість по рахунку 201 ТМЦ за ІІ кв. 2007р., а також було надано реєстр первинних документів за ІІ кв. 2007р. на основі яких формувалася відповідна звітність.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій обґрунтовано не погодились з висновком податкового органу про не включення до приросту балансової вартості запасів за І півріччя 2007р. товарних запасів на суму 884565грн., чим занижено валовий дохід у зв'язку з заниженням приросту запасів у розмірі 221141,25грн., оскільки, з акта перевірки неможливо встановити, яким чином особи, які проводили перевірку, вирахували вищезазначену суму розбіжностей та на підставі яких даних вони робили подібні розрахунки, оскільки такі розрахунки в акті відсутні, як і посилання на конкретні документи при дослідженні яких податковий орган дійшов таких висновків.

Крім того, відповідно до акту перевірки, в порушення п.п.7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» ТОВ «Фоззі-Фуд» включило до податкового кредиту частку сплаченого (нарахованого) ПДВ з вартості товарів, матеріалів, послуг, робіт, яка відповідає частці використання таких товарів, матеріалів, послуг, робіт в оподатковуваних операціях звітного періоду, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 20988,00грн. за період з лютого по червень 2007р.

Згідно з п.п.5.1.7 п.5.1 ст.5 Закону України «Про податок на додану вартість» звільняються від оподаткування операції з поставки (у тому числі аптечними закладами) зареєстрованих та допущених до застосування в Україні лікарських засобів та виробів медичного призначення за переліком. що щорічно визначається Кабінетом Міністрів України до 1 вересня року, попереднього звітному. Якщо у такий строк перелік не встановлено, діє перелік минулого року.

Відповідно до акту перевірки, податковий орган підтвердив правомірність використання позивачем цієї пільги протягом перевіряємого періоду щодо товарів за кодами: - гігієнічні серветки, підгузники для дорослих, жіночі гігієнічні прокладки; - ватні подушечки; - дитячі зволожені серветки; - підгузники дитячі.

Згідно з п.п.7.2.2 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» у разі звільнення від оподаткування у випадках, передбачених статтею 5 цього Закону, у податковій накладній робиться запис «Без ПДВ» з посиланням на відповідний підпункт пункту 5.1 чи пункт статті 5.

Відповідно до п.п.7.4.2 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо платник податку придбаває (виготовляє) товари (послуги) та основні фонди, які призначаються для їх використання в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі ст.5 та п.11.44 ст.11 цього Закону, то суми податку, сплачені у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включаються до складу податкового кредиту такого платника.

Відповідач підтвердив, що позивач не включав до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачені у зв'язку з придбанням товарів, які звільненні від оподаткування згідно ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість».

Згідно з п.п.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» у разі, коли товари (роботи, послуги) виготовлені та/або придбані, частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково ні, до суми податкового кредиту включається та частка сплаченого (нарахованого) податку при їх виготовленні або придбанні, яка відповідає частці використання таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях звітного періоду.

При цьому, як встановлено судами та вбачається з акту перевірки, висновки щодо завищення позивачем податкового кредиту нічим не обґрунтовані, оскільки відсутнє будь-яке посилання на первинні документи позивача на основі яких визначені наведені в таблиці дані, крім реєстру податкових накладних.

Також, в акті перевірки відсутній опис яким чином розраховувалися відсотки неоподатковуваних операцій в загальному обсязі продажу, в чому саме полягає помилка ТОВ «Фоззі-Фуд».

Враховуючи викладене, з урахуванням приписів ч.2 ст.71 КАС України, судова колегія касаційної інстанції погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, не навів належних доказів на підтвердження обґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судами першої та апеляційної інстанцій, виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ Ю.І. Цвіркун