Справа № 2а-6621/11/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2011-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 липня 2011 року № 2а-6621/11/2670

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Каракашьяна С.К. при секретарі судового засідання Шкребтій І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва

про визнання протиправним та скасування рішення від 18.02.2011р. №43/17-04

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, особисто,

від позивача: ОСОБА_2, представник,

від відповідача: Горбатенко А.О., представиник

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва, в якому просить скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 43/17-04 від 18.02.2011р.

В обґрунтування позову позивачем було зазначено, що у відповідача були відсутні передбачені Законом підстави для прийняття оспорюваного рішення, оскільки позивач є платником єдиного податку, тому не був зобов'язаний вести облік товарів.

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва (далі -відповідач) позовні вимоги заперечуються з огляду на правомірність винесеного рішення. Відповідач стверджує, що проведеною перевіркою було встановлено порушення, допущене позивачем, зокрема, здійснення продажу товару, який не було обліковано.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт № 10/17-04/НОМЕР_1 від 07.02.2010р. На підставі даного акту відповідачем було винесено рішення від 18.02.2011р. № 43/17-04 про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яким до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 за порушення пункту 8 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом ДПА України від 29.10.99р. №599, та пункту 12 статті 3 Закону України від 6 липня 1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» було застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 408446,0 грн.

Перевіркою було встановлено, що суб'єкт малого підприємництва - фізична особа ОСОБА_1 - платник єдиного податку в 2009 та 2010р. (І-ІІІ кв.) здійснив продаж не облікованих товарів у порядку, встановленому законодавством (неведення графи «витрати на виробництво продукції»в книзі обліку доходів та витрат), на загальну суму 204 223,0 грн., в.т.ч. за 2009р. на суму 143343,0 грн. за 2010р. (І-ІІІ кв.) -60980,0 грн.

Порушення, встановлене перевіркою, полягало в тому, що СПД - ФО ОСОБА_1 не вівся у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах або за місцем їх реалізації та здійснювався продаж товарів, які не відображені в такому обліку, чим порушено п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06.07.1995р. за №265/95-ВР зі змінами та доповненнями.

Суд з наявністю даного порушення не погоджується, виходячи з вищевикладеного.

Актом перевірки було встановлено, що позивач протягом періоду з 01.10.2007р. по 30.09.2010р. був платником єдиного податку.

Відповідно до статті 6 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Судом встановлено, що позивачем велась Книга обліку доходів та витрат, ведення якої передбачено затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1269 Порядком.

Згідно п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що штрафна санкція до позивача застосована на підставі ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», облік товарних запасів фізичною особою -суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) -у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до абзацу восьмого статті 4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від 03.07.1998 р. № 727/98, форма книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, і порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Відповідно до п.1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1269 від 26 вересня 2001 року, Книга обліку доходів і витрат (далі - книга) ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку). Згідно п. 5 цього Порядку, суб'єктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Форма Книги обліку доходів та витрат передбачена Інструкцією про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 21 квітня 1993р. №12 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 9 червня 1993р. за №64, відповідно до змісту якої вона має такі розділи: 1 -«період обліку», 2 -«кількість виготовленої продукції, наданих послуг, закуплено товару», 3 -«витрати на виробництво продукції, придбання товару», 4 -«кількість проданої продукції, надання послуг», 5 -«ціна продажу продукції (послуг)», 6 -«сума виручки (доходу)», 7 -«чистий дохід».

Пунктом 8 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999р. №599 та зареєстрованого в Мінюсті за №752/4054 від 02.11.1999р., передбачено, що для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій, платник єдиного податку веде Книгу обліку доходів і витрат згідно із додатком №10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.93 №12 та зареєстрованої в Мінюсті України від 09.06.1993р. за №64. При цьому обов'язковому заповненню підлягають лише графи «період обліку», «витрати на виробництво продукції», «сума виручки (доходу)», «чистий дохід».

З наданої книги позивача судом вбачається, що Книга обліку доходів і витрат велася позивачем з порушенням встановленого порядку, оскільки в ній не було заповнено позивачем графи 2,3, 4, 5, 7.

Проте, це не може бути підставою для застосування до позивача штрафних санкцій, і визначення обставини реалізації позивачем товару як необліковуваного.

Згідно наданих пояснень позивачем надавалися послуги по виготовленню та складанню меблів.

Отже, необлікованим товаром може бути визначено конкретний товар, який продано позивачем без здійснення його обліку. При цьому ухвалою суду про порушення провадження у справі у відповідача витребовувався розрахунок суми застосованих санкцій з зазначенням - дати вчинення порушення, дати виявлення, суми коштів, суми санкцій. Відповідачем зазначених вимог суду виконано не було, витребовуваного розрахунку не надано.

Судом вбачається, що проведеною перевіркою не було встановлено обставини реалізації позивачем товару, який не було обліковано, зокрема обставини наявності у позивача такого товару, та передачі позивачем такого товару іншим особам.

Натомість відповідачем було визначено всю суму виручки, отриманої позивачем, як вартість товару, який не було обліковано. Акт перевірки не містить жодних посилань на конкретну обставину реалізації товару позивачем -вартість такого товару, його найменування, дата реалізації.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на те, що відповідачем не було надано жодних доказів реалізації позивачем товару.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва від 18 лютого 2011 року № 43/17-04

3.Судові витрати в сумі 3,40 грн. присудити на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.К. Каракашьян