Справа № 182/7834/15-а
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/7834/15-а
Провадження № 2-а/0182/176/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.12.2015 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03.11.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

10.04.2015 року він звернувся до пенсійного фонду у м. Нікополі з приводу нарахування йому пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком № 1, надавши заяву встановленого зразку про визначення пенсії за віком на пільгових умовах.

09.07.2015 року листом за № 9750/05/10 відповідач відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зазначивши, що для призначення пенсії ним надано довідку, уточнюючу пільговий характер роботи від 23.06.2014 року за № Г-18/18, видану Філією ВАТ «Концерн Росенергоатом «Білібінська атомна станція», в якій зазначено, що він працював з 16.12.1982 року по 22.08.1986 рік на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на виробництвах та посадах, передбачених списком № 1, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

Однак пунктом 3 Порядку застосування Списків 1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (із змінами) зазначено, що при визначенні права на пенсію застосовуються списки, чинні на період роботи особи.

Він не погоджується із зазначеною відмовою в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах виходячи з наступного.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній, особа, що претендує на призначення пільгової пенсії за віком має надавати довідку, що уточнює пільговий характер робіт.

Згідно із штампом на арк.6 трудової книжки, він - позивач працював на Білібінській атомній електростанції.

Згідно із записом №7 у трудовій книжці від 16.12.1982р. він (мовою оригіналу) «Принят в цех тепловой автоматики и измерений (ТАИ) электрослесарем по ремонту приборов теплотехнического контроля и автоматики тепловых процессов по 3 разряду, на участок КИП», наказ 185-к від 17.12.1982р.

Згідно із записом №8 у трудовій книжці від 16.07.1984р. йому (мовою оригіналу) «Присвоен 4 разряд электрослесаря по ремонту теплотехнического контроля и автоматики тепловых процессов ЦТАИ», наказ 104-к від 17.07.1984р.

Згідно із записом №9 у трудовій книжці від 22.08.1986р. він (мовою оригіналу) «Уволен по ст.31 КЗоТ РСФСР, по собственному желанию, в связи с выездом в центральные районы страны» наказ 100-к від 17.04.1986р.

Відповідно до пп. а) підрозділу 1. «Работы, связанные с радиоактивными веществами» розділу XIII «Радиотехническое производство» Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. N 1173, до зазначених професій та посад відносяться робочі, зайняті повний робочий день на роботах з радіоактивними речовинами та джерелами іонізуючого випромінювання.

Згідно довідок філії ВАТ «Концерн Росэнергоатом» «Билибинская атомная станция» №Г-18/18 від 23.06.2014р., №Г-19/18 від 23.06.2014р. він повний робочий день працював на Білібінській атомній електростанції з 16.12.1982р. по 22.08.1986р. в якості електрослюсаря з ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів ділянки КІП цеху теплової автоматики та вимірювань.

У відповідності з наказом Президіуму Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Об упорядочнивании льгот для лиц, работающих в районах Крайнего Севера и местностях, приравненных к районам Крайнего Севера» при обчисленні трудового стажу, що дає право на отримання пенсії через старість та інвалідність, один рік робота на Крайній Півночі зараховується за 1 рік 6 місяців.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

За змістом положень частин 2 і 3 статті 22 Основного Закону України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 роківі при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до п. З Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, якою затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці на керівників підприємств та організацій незалежно від форм власності та господарювання покладено обов'язок проводити атестацію робочих місць. Відповідно до п.4 Порядку відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

На даний час за Постановою №10 РМ СРСР від 26.01.1991 року робітники, спеціалісти та керівники, постійно зайняті на експлуатації, ремонті та наладці технологічного обладнання, вентиляції, систем управління, приборів технологічного та радіаційного контролю, на роботах щодо виводу з експлуатації атомних реакторів різного призначення та атомних станцій в умовах радіаційної шкідливості включені до Списку №1, і всі працівники, хто працював за цією професією після 1991 року, отримують таку пенсію на пільгових умовах.

На підставі викладеного просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області щодо відмови йому призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 протиправними;

зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 26.01.1991р. №10 з дня його звернення до Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме: з 10.04.2015 року , зарахувавши у його пільговий трудовий стаж роботу за період з 16.12.1982р. по 22.08.1986р. до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідач 23.11.2015 року за Вх. № 23199/15 надіслав на адресу суду заперечення на адміністративний позов, згідно яких просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі на підставі наступного.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно п. 20 Постанови КМУ № 637 від 12.08.1993 року, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Зазначають, що основним документом, що визначає право на пенсію на пільгових умовах є довідка про пільговий характер роботи, що видається підприємствами, установами , організаціями та архівними установами (у разі ліквідації підприємства)

П. 3 Порядку застосування Списків 1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (із змінами) зазначено, що при визначенні права на пенсію застосовуються списки, чинні на період роботи особи.

Згідно довідки № Г-18/18 від 23.06.2014 року, виданої Філією ВАТ «Концерн Росенергоатом «Білібінська атомна станція», позивач працював з 16.12.1982 року по 22.08.1986 рік на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на виробництвах та посадах, передбачених списком № 1, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

До вищезазначеного періоду роботи позивача застосовуються списки затверджені Постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173.

На неодноразові запити на вищезазначене підприємство про видачу довідки з посиланням на списки дійсні на період роботи відповідь не надійшла. Призначити пенсію по довідці № Г-18/18 від 23.06.2014 року, виданою Філією ВАТ «Концерн Росенергоатом «Білібінська атомна станція» з розбіжності з діючим законодавством УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі не може (а.с. 27-29).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, згідно із записом №7 у трудовій книжці від 16.12.1982 р. (мовою оригіналу) «Принят в цех тепловой автоматики и измерений (ТАИ) электрослесарем по ремонту приборов теплотехнического контроля и автоматики тепловых процессов по 3 разряду, на участок КИП», наказ 185-к від 17.12.1982р.

Згідно із записом №8 у трудовій книжці від 16.07.1984р. позивачу (мовою оригіналу) «Присвоен 4 разряд электрослесаря по ремонту теплотехнического контроля и автоматики тепловых процессов ЦТАИ», наказ 104-к від 17.07.1984р.

Згідно із записом №9 у трудовій книжці від 22.08.1986р. позивач (мовою оригіналу) «Уволен по ст.31 КЗоТ РСФСР, по собственному желанию, в связи с выездом в центральные районы страны» наказ 100-к від 17.04.1986р. (а. с. 17).

У вищезазначеній період роботи позивача на вказаній посаді, а саме, з 16.12.1986 року по 22.08.1986 року діяли списки затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. N 1173, згідно якої до Списку 1 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» (мова оригіналу) відносяться «рабочие, занятые полный рабочий день на работах с радиоактивными веществами и источниками ионизирующих излучений» ( п. а «Рабочие» підрозділ 1 «Работы, связанные с радиоактивными веществами» розділу XIII «Радиотехническое производство»)

Згідно довідок філії ВАТ «Концерн Росэнергоатом» «Билибинская атомная станция» №Г-18/18 від 23.06.2014р., №Г-19/18 від 23.06.2014р. позивач повний робочий день працював на Білібінській атомній електростанції з 16.12.1982р. по 22.08.1986р. в якості електрослюсаря з ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів ділянки КІП цеху теплової автоматики та вимірювань, тобто на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на виробництвах та посадах, передбачених списком № 1, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 (а. с 7-8).

У відповідності з наказом Президіуму Верховної Ради СРСР від 10.02.1960р. «Об упорядочнивании льгот для лиц, работающих в районах Крайнего Севера и местностях, приравненных к районам Крайнего Севера» при обчисленні трудового стажу, що дає право на отримання пенсії через старість та інвалідність, один рік робота на Крайній Півночі зараховується за 1 рік 6 місяців (а. с.9-10).

10.04.2015 року позивач звернувся до пенсійного фонду у м. Нікополі з приводу нарахування йому пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком № 1, надавши заяву встановленого зразку про визначення пенсії за віком на пільгових умовах.

09.07.2015 року листом за № 9750/05/10 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зазначивши, що для призначення пенсії ним надано довідку, уточнюючу пільговий характер роботи від 23.06.2014 року за № Г-18/18, видану Філією ВАТ «Концерн Росенергоатом «Білібінська атомна станція», в якій зазначено, що він працював з 16.12.1982 року по 22.08.1986 рік на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на виробництвах та посадах, передбачених списком № 1, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

Однак пунктом 3 Порядку застосування Списків 1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (із змінами) зазначено, що при визначенні права на пенсію застосовуються списки, чинні на період роботи особи.

На неодноразові запити на вищезазначене підприємство про видачу довідки з посиланням на списки дійсні на період роботи позивача відповідь на адресу відповідача не надійшла. В призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком 1, згідно заяви від 10.4.2015 року позивачу було відмовлено (а. с. 6).

З огляду на вищевикладене, суд вважає дії Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 неправомірні, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України неодноразово (зокрема, рішення від 11.10.2005р.№ 8-рп/2005, від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, від 27.11.2008р. № 26-рп/2008 ) розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Також Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Право на пенсійне забезпечення, передбачене статтями 1, 3, ч.2 ст.6, статтею 8, ч.2 ст.19, статтями 22, 23, ч.1 ст.24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства в Україні.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 роківі при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" чоловікам

· на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Суд вважає, що надані позивачем копії документів в своїй сукупності та взаємозв'язку, в цілому відповідають зазначеним вимогам і підтверджують факт роботи позивача за Списком № 1, оскільки в цих документах зазначено професію, періоди роботи, умови роботи, номера наказів.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позивач дійсно працював з 16.12.1986 року по 22.08.1986 року на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці , що підтверджуються записами у його трудовій книжці та довідками філії ВАТ «Концерн Росэнергоатом», тому він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком № 1, незважаючи на те, що відсутні посилання на списки, чинні на період його роботи.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», сума пенсії, не одержана своєчасно з вини органу, що призначає або сплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії не одержана своєчасно з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області з приводу нарахування йому пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком № 1, та надав заяву встановленого зразку про визначення пенсії за віком на пільгових умовах 10 квітня 2015 року, тому саме з цього періоду суд вважає можливим зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та сплачувати позивачу пільгову пенсію за Списком № 1 з 10.04.2015 року.

За наведених обставин, суд вважає, що вимоги позивача слід визнати обґрунтованими і такими, що не суперечать закону, тому вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 18, 71, 94, 99, 100, 104, 161-163 КАС України, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити .

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до п. а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 10 квітня 2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області сплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10 квітня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_2