Справа № 728/2716/15-а
Суддя: Лобода Н. В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 728/2716/15-а
Номер провадження 2-а/728/82/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року 12:05 год. Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря - Кирути Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмачі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Бахмацького районного суду з позовом до Управління ПФУ в Бахмацькому районі про зобов»язання вчинити певні, мотивуючи свої вимоги тим, що при його переведені 01.12.2012 року з пенсії за вислугу років, призначеної згідно із ЗУ«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, відповідач застосував показник середньої заробітної плати за 2007 календарний рік, що є неправомірним, оскільки необхідно було взяти для розрахунку показник середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року призначення пенсії, тобто за 2009-2011р. На звернення позивача до Управління ПФУ в Бахмацькому районі про проведення відповідного перерахунку із застосуванням належного показника середньої заробітної плати, ОСОБА_1 отримав відмову, викладену в листі від 09.11.2015 року № 93/02/М-1, що і змусило його звернутися до суду з даним позовом, в якому він просить зобов»язати УПФ в Бахмацькому районі провести перерахунок та виплатити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009-2011 р. з 01.06.2015 року.

У судове засідання сторони не з»явились, надали заяви про слухання справи за їх відсутності; окрім того позивач просив визнати дії відповідача щодо підстав призначення і обчислення його пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік протиправними та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком застосувавши показник заробітної плати за 2009-2011 р., починаючи з 01.06.2015 року; представник відповідача, згідно наданих письмових заперечень, позов не визнала в повному обсязі, просить відмовити в його задоволенні, оскільки пенсія ОСОБА_1 призначена згідно вимог чинного законодавства, діючим законодавством при переведенні із пенсії за вислугу років на пенсію за віком при розрахунку заробітної плати не передбачена можливість застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії, а тому порушення законності в діях УПФ в Бахмацькому районі не вбачає і вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 41 КАС України, у зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що 10.12.2012 позивач звернувся до відповідача із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року і з 01.12.2012 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області та отримує вищевказану пенсію.

За документами пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_1 становить 41 рік 9 місяців 26 днів.

Відповідачем при призначенні пенсії позивачу було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік, а не показник середньої заробітної плати за 2009-2011 роки, з посиланням на те, що він отримував до часу звернення пенсію, яку було призначено у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII.

Позивач, вважає вказані дії відповідача не правомірними і оскаржив їх до суду.

З матеріалів пенсійної справи, яка була оглянута в судовому засіданні, вбачається, що до призначення пенсії за віком ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років, як військовослужбовець, призначену на умовах і в порядку, передбачених ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року, при розрахунку якої взагалі не застосовувався показник будь-якої середньої заробітної плати в галузях економіки України, враховувались зовсім інші показники, ніж ті, що використовуються відповідачем для нарахування пенсії за віком на умовах, передбачених ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року.

Згідно ч.3 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Отже, аналіз змісту даної правової норми вказує на однозначний висновок про те, що при обчисленні пенсії за вислугу років, призначеної згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року за основу береться грошове забезпечення, яке, в свою чергу, складається з окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

В свою чергу, відповідно до ст.40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року не містить жодного посилання на показник «середня заробітна плата у галузях економіки України» (тим більше саме за 2007 рік).

За таких обставин даний показник не має жодного відношення до пенсії позивача за вислугу років, що отримувалася ним, оскільки при її розрахунку він не застосувався взагалі, а тому і не повинен застосовуватися при розрахунку пенсії за віком.

Таким чином, оскільки формула розрахунку раніше призначеної пенсії не містила в собі такої складової як «середня заробітна плата (дохід), що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії», то висновок про необхідність застосування для призначення позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України (тим більше за 2007 рік), є невірним.

Стаття 5 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року визначає, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Отже, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Тобто, законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року.

Таким чином, в даному випадку відбулося саме призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року.

Крім того, позивачу було припинено виплату пенсії за вислугу років, призначену відповідно до ЗУ « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, по причині призначення пенсії за віком за іншим Законом.

Таким чином, оскільки позивачу було призначено інший вид пенсії за іншим законом у 2012 році, то має застосовуватися середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2009-2011 роки, як це передбачено ст.40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року.

Разом з тим, оскільки пенсія згідно ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року була призначена вперше, то для визначення розміру пенсії мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули та граничні розміри коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

Порядок переведення з одного виду пенсії на інший визначений нормами ч.3 ст.45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року, які вказують, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (частина четверта статті 45 вказаного Закону).

Отже, аналіз вищенаведених правових норм вказує на те, що навіть при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тільки за бажанням пенсіонера.

Матеріали справи не місять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність такого бажання у позивача як на момент призначення пенсії за віком у 2012 році, та і на час вирішення спору в суді.

В частині третій статті 45 даного Закону йдеться про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій за матеріалами пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як, мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 31 березня 2015 року № 21-612а14 та від 09 червня 2015 року № 21-550а14, висновки якого, виходячи із змісту статті 244-2 КАС України, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком в 2012 році, необхідно було застосувати показники середньої заробітної плати за 2009-2011 роки, а не показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях України за 2007 рік, тому вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, тому за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області на користь ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню сплачений ним при поданні адміністративного позову судовий збір в розмірі 487.20 грн.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року, ЗУ«Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року, керуючись ст.ст. 6, 41, 69-70, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 ,244-2 Кодексу адміністративного судочинства суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області щодо підстав призначення і обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком у відповідності до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року, застосувавши показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2009-2011 р., починаючи з 01.06.2015 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. в рахунок відшкодування судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода