Справа № 22-а-7306/11
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2011-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
20 червня 2011 року м.Київ
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого Даценко Л.М.,
суддів Іванової І.В., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов»язання виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -
в с т а н о в и л а:
В лютому 2009 року позивач звернулася до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона є матір»ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років і відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Всупереч закону відповідач у 2008 році виплачує їй державну допомогу в меншому розмірі, а її звернення до відповідача про перерахунок допомоги за цей період залишене без задоволення. Просила визнати неправомірними дії відповідача по відмові у виплаті державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років згідно вимог закону та зобов»язати відповідача перерахувати і виплатити допомогу за період з жовтня 2008 року по грудень 2008 року.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2009 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку державної допомоги та зобов»язано відповідача нарахувати і виплатити позивачу допомогу по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з жовтня 2008 року по грудень 2008 року, з врахуванням вже виплачених коштів.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд розглядає справу в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1.ч.1 ст. 197 КАС України у звязку з відсутністю клопотань осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх участю.
Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач має доньку ОСОБА_2, 30.07.2008 р.н та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.
Позивач знаходиться на обліку в УПСЗН і отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. У 2008 р. допомога виплачується позивачу в значно меншому розмірі, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом права.
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, по скільки вони зроблені в результаті порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» (в редакції п.23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік») державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 130 грн.
Згідно п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї.
Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. вказані положення п.23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» не визнавалися неконституційними, вони є чинними і мають виконуватися, а відтак, виплачуючи позивачці допомогу у 2008 р. на підставі цієї норми закону, відповідач діяв правомірно і у відповідності із законом.

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення справи і прийняття постанови про задоволення позову.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову і прийняти нову постанову про відмову в позові з тих підстав, що допомога виплачувалася позивачу протягом 2008 року у розмірі, встановленому Законом України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» і права позивача порушені не були.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205 КАС України, колегія судів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області задоволити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2009 року скасувати і прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов»язання виплатити допомогу по догляду за дитиною відмовити.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : _________________

Судді : _________________ ________________