Справа № 22-а-14693/11
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
19 вересня 2011 року м.Київ
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого Даценко Л.М.,
суддів Іванової І.В., Савченка С.І.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов»язання виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -
в с т а н о в и л а:
В квітні 2009 року позивач звернулася до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона є матір»ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років і відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Всупереч закону відповідач у 2008 році виплачує їй державну допомогу в меншому розмірі, а її звернення до відповідача про перерахунок допомоги за цей період залишене без задоволення. Просила визнати неправомірними дії відповідача по відмові у виплаті державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними 3-х років згідно вимог закону та зобов»язати відповідача перерахувати і виплатити допомогу за 2008 рік.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку державної допомоги та зобов»язано відповідача нарахувати і виплатити позивачу допомогу по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст.. 43 Закону України «Про загальнообовязкове держане соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд розглядає справу в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1.ч.1 ст. 197 КАС України у звязку з відсутністю клопотань осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх участю.
Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років та знаходиться на обліку в УПСЗН і отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що до спірних правовідносин щодо виплати позивачці допомоги слід застосовувати приписи Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням», а не Закон України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми».
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, по скільки вони зроблені в результаті порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Застосування судом при вирішенні даного спору положень Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням» необґрунтоване і суперечить його змісту. Даний Закон регулює правовідносини щодо соціальних виплат, які здійснюються виключно Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності і виключно за рахунок страхових внесків роботодавців, що прямо вказано в преамбулі цього Закону, згідно якої - матеріальне забезпечення та соціальні послуги, що надаються за цим Законом, є окремим видом загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян, що здійснюється Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Виплата допомог за цим законом здійснюється за рахунок страхових внесків роботодавців, що прямо передбачено статтями 1, 19 цього Закону.
В даному випадку виплата позивачу допомоги по догляду за дитиною здійснюється органом соціального захисту і за рахунок коштів держбюджету, що врегульовано Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», а тому саме цей закон підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову з таких міркувань
Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» (в редакції п.23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» чинній з 01.01.2008 р.) державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 130 грн.
Згідно п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї.
Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. вказані положення п.23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» не визнавалися неконституційними, вони є чинними і мають виконуватися, а відтак, виплачуючи позивачці допомогу у 2008 р. на підставі цієї норми закону, відповідач діяв правомірно і у відповідності із законом.

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення справи і ухвалення постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205 КАС України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради задоволити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2009 року скасувати і прийняти нову постанову.

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, про визнання дій неправомірними та зобовязання перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :