Справа № 815/3789/15
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3789/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліберті Л», що діє від імені та в інтересах: Договір про спільну діяльність від 28.12.2006 року №23981- уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліберті Л», що діє від імені та в інтересах: Договір про спільну діяльність від 28.12.2006 року №23981- уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» (далі уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л») з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (далі ДПІ), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.02.2015 року № (форми «В4»), за яким зменшено розмір відємного значення суми ПДВ у розмірі 2914839 грн.

Позивач зазначив, що вказане рішення прийняте на підставі акту перевірки від 14.01.2015 року №347/15-53-15-514/393312589 «Про результати документальної виїзної перевірки Договір про спільну діяльність від 28.12.2006 року №23981- уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» (36553056), 9 з питання достовірності декларування відємного значення між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту, визначеного у р.19 Декларації з ПДВ за січень, вересень, жовтень 2014 року».

В Акті перевірки зазначено про порушення позивачем вимог пп.196.1.7 п.196 ст.196, п.187.1 ст.187,п.189.4 ст.189, п.188.1 ст.188, пп.198.2,198.6 ст.198, п.201.1,201.10 ст.201 ПКУ та зменшення йому у звязку з цим відповідно до пп. 54.3.2 п.54.3 ст.54 ПКУ відємного значення з ПДВ серпень, вересень, жовтень 2014 року, проте висновки Акту перевірки про порушення ним податкового законодавства, на думку позивача, є безпідставними.

Згідно акту перевірки перевіряюча вважає, що кошти, які отримуються ДСД (Договір про спільну діяльність) від 28.12.2006 року №23981 - уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» під фінансування будівництва є обєктом оподаткування ПДВ, при цьому посилається на пп.14.1.185 п.14.1 ст.14 ПКУ, а саме пп. «г» та «ґ», які визначають що є постачанням послуг з метою оподаткування, та зокрема: «г» передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності; «ґ» передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг. Поряд з цим ТОВ «Ліберті Л», як стороною договору про спільну діяльність, на виконання зобовязань визначених цим договором передавались внески у формі грошових коштів, тобто вказана операція не є операцією по постачанню послуг.

На думку позивача відповідач навмисно не бере до уваги, що операції щодо перерахування грошових коштів (за якими ДПІ донараховує суми ПДВ) відбувались в межах договору про спільну діяльність, який відповідає діючому законодавству України, зокрема,ст.ст.1130,1131 ЦК України, та за яким з врахуванням встановленого пп.136.1.3 п.136.1 ст.136 та пп.196.1.7 п.196 ст.196 ПКУ, ДСД є господарською діяльністю, за якою при перерахуванні коштів, у вигляді внесків у спільну діяльність, не здійснюється нарахування податку на прибуток та ПДВ.

В акті перевірки не розмежовується діяльність щодо залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами, яка регулюється Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», Законом України «Про інвестиційну діяльність» та зовсім іншу господарську діяльність, а саме за договорами про спільну діяльність, за якою також може відбувається будівництво житла та тощо. Однак, така господарська діяльність, як спільна діяльність, врегульована іншими законодавчими актами, зокрема положеннями глави 77 ЦК України, Господарським кодексом України та іншим. Позивач здійснював діяльність саме за укладеним договором про спільну діяльність, що суттєво відрізняється від діяльності, щодо залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами, яка регулюється Законом «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Позивач стверджує, що ним правомірно на підставі належних документів та положень чинного законодавства України, при здійсненні перерахування коштів до ДСД з призначенням: внески згідно ДСД (код 393312589) від 04.12.06 р. без ПДВ, не нарахований ПДВ, так як ця операція, відповідно до пп.196.1.7 п.196.1 ст.196 ПКУ не є об'єктом оподаткування з ПДВ. Безпідставним є зазначення в Акті перевірки про порушення платником податків п. 187.1 ст.187, п. 189.4, ст.189 ПКУ.

Позивач зазначив, що відповідач стверджуючи в Акті перевірки наявність завищення податкового кредиту у звязку з отриманням послуг від основного постачальника ТОВ «Ліберті» та сплатою авансових платежів на підставі договору підряду (84,08% від загальної суми податкового кредиту у серпні 2014 року; 91,39% - у вересні; 85,9% - у жовтні 2014 року) посилається на договір підряду №15/08-12 від 15.08.2012 року, протокол погодження договірної ціни, яка складає 313320000,0грн., у т.ч. ПДВ 52220000,0 грн. та на п.188.1 ст.188 ПКУ щодо порядку визначення бази оподаткування при постачанні товарів/послуг, на п.201.7 ст.201 ПКУ щодо складання податкової накладної на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг. Проте в Акті перевірки не наводиться в чому конкретно полягає порушення податкового законодавства зі сторони уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л».

Позивач вважає, що вищевказане в Акті перевірки не ґрунтується на вимогах законодавства та умовах договору підряда №15/08-12 від 15.08.2012 року. Ним не порушувались вимоги ст.188 ПКУ, якою встановлений порядок визначення бази оподаткування операцій з постачання товарів/послуг (виходячи з договірної вартості, у разі здійснення контрольованих операцій не нижче звичайних цін), оскільки при складанні і погодженні первиних документів, у тому числі актів виконаних робіт (наданих послуг), база оподаткування по кожному постачанні товарів/послуг визначалась з їх договірної ваторсті та/або не нижче звичайних цін. При цьому позивач не згодний з визначенням перевіряючим платежів, які сплачувались за договором підряду як «авансові платежі», оскільки відповідно до п.12 Договору встановлюється обовязок Замовника здійснювати проміжні платежі. Позивач зазначив, що згідно із п.22 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р. №668, якщо під час укладання договору підряду через невизначеність витрат чи інші обставини остаточно встановити договірну ціну неможливо, сторони у договорі підряду визначають приблизну договірну ціну, а також порядок її коригування в процесі виконання робіт (будівництва об'єкта). Приблизна договірна ціна може уточнюватися в міру виконання робіт, здійснення витрат підрядника тощо. Відповідно до п.98 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду.Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об'єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість.

Податківцями не враховано, що на протязі виконання цього Договору у сторін виникала то кредиторська то дебіторська заборгованість, що унеможливлює вирахування відсотків за цими проміжними платежами. Крім того, договірна ціна вказана за умовами Договору підряду є динамічною та може корегуватися, що унеможливлює вирахування відсотків за цими проміжними платежами.

Щодо зазначених в Акті перевірки порушень при оформленні податкових накладних по взаємовідносинам з КП «Одесреклама» ОМР, ТОВ «Мастер груп», ТОВ «Багатопрофільна фірма «Секрет Сервіс», ТОВ «Паритет», ТОВ «Мізол», позивач зазначив, що, у податковій накладній від 11.08.2014 року №49 отриманої від ТОВ «Паритет» була допущена арифметична помилка при визначенні ціни постачання товару без ПДВ.

Позивач не заперечує, що у податковій накладній від 29.08.2014 року №13 на загальну суму 9732,47грн., у т.ч. ПДВ 1622,08грн., отриманої від ТОВ «Мастер груп», було здійснено описку у номенклатурі товарів/послуг продавця, але сума зазначена вірно. Під час перевірки зверталась увага перевіряючих на арифметичну помилку у Договорі на виконання авторського нагляду по будівництву обєкту, оскільки Кошторис, який є невідємною частиною договору, містить погоджену вартість робіт. Крім того, до ДПІ була надана належним чином завірена копія додаткової угоди від 24.12.2014 року, якою п.2.1 викладено у новій належній редакції, проте вказані обставини ДПІ до уваги не прийняти.

Також позивач зазначив, що при виписуванні податкової накладної від 17.07.2014 року №37, отриманої від ТОВ «Багатопрофільна фірма «Секрет Сервіс» було вірно визначено основну ставку, однак не було вказано сотенні та тисячні знаки за колонкою: Кількість (об'єм, обсяг), а саме за податковою накладною мало бути наведене: сума передплати (без ПДВ) 83333,33 : 129788,11 (загальна сума без ПДВ) = 0,642. В Акті перевірки вказано про невірно визначену основну ставку, яка підлягає оподаткуванню, але позивач вважає, що вказувати про неправомірність визначення податкового кредиту наводячи про оформлення спірної податкової накладної від 17.07.2014 №37 з порушенням вимог п.201.11 ПКУ, на підставі зазначення обчисленої кількості, однак не наведення платником сотенних та тисячних знаків у цій колонці, не є достатньою підставою.

Позивач зазначив, що повідомлення-рішення від 02.02.2015 року № ним було оскаржено в адміністративному порядку, однак при розгляді скарг його доводи та надані документи без яких-будь обґрунтувань до уваги не прийняти.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у письмовому провадженні та також клопотання про долучення документів до матеріалів спрви, а саме копій постанови Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року по справі №815/3673/14, копії ухвали апеляційної інстанції від 21.09.2015 року, якою постанова суду першої інстанції залишена без змін, а також копію висновку судово-економичної експертизи по справі №815/3673/14, посчилаючись на те, що по справі №815/3673/14 розглянуті спірні правовідносини між тими сторонами по аналогічним по своїй правовій природі спірним відносинам, що і по даній справі, лише за інший податковий період. Висновком експертизи та постановою суду від 05.03.2015 року визначено, що господарська операція із оприбуткування грошових коштів на поточні рахунки, що здійснені платником податку, що йменується на теперішній час: Договір про спільну діяльність від 28.12.2006 №23981 - уповноважена особа TOB «Ліберті Л» (36553056) - не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, відповідно до вимог пп.185.1 ст.185 та абзацу 2 пп.196.1.7 п.196.1 ст.196 ПКУ (т.2 а.с104-193).

Представник відповідача субєкта владних повноважень в судове засідання не зявився, був повідомлений про день, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю до суду не надав. Представником відповідача були надані заперечення на позов, в яких він просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що прийняте на підставі Акту перевірки повідомлення-рішення від 02.02.2015 року № є правомірним (т.2 а.с.1-9).

Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено, що 14.09.2005 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (Сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «ЮГСТРОЙ» (Сторона 2) укладено Договір про спільну діяльність №72-05И (далі ДСД), а також укладені додаткові угоди до вказаного договору 04.12.2006 року, 01.03.2007 року, 01.07.2008 року (т.1 а.с.92-100).

05.10.2010 року між Управлінням капітального будівництва ОМР (Сторона-1), ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «ЮГСТРОЙ» (Сторона-2) та ТОВ «Ліберті Л» (Нова Сторона-2) укладено Договір про заміну сторони у Договорі про спільну діяльність від 04.12.2006 року, відповідно до якого з моменту його підписання в ДСД від 04.12.2006 року (нова редакція ДСД від 14.09.2005 року №72-05И), реєстраційний номер платника податків 393312589 первісна Сторона-2 (за її згодою) замінюється Новою Стороною-2, до якої переходять усі права та обовязки первісної Сторони-2 в ДСД (т.1 а.с.101).

Відповідно до умов ДСД сторони зобовязуються спільно діяти без створення юридичної особи для будівництва та введення в експлуатацію групи 12-поверхових житлових будинків з обєктами соцкультпобуту та підземним паркінгом з інженерними мережами за адресою: Україна, м. Одеса, Малиновський район, вул. Малиновського, 53-55

Згідно з пп. 2.2.3 п. 2.2 ДСД вести оперативний, бухгалтерський та податковий облік зобовязана Сторона-2, тобто ТОВ «Ліберті Л».

Пунктом 14.1.139 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що для цілей оподаткування ПДВ дві чи більше особи, які здійснюють спільну діяльність без утворення юридичної особи, вважаються окремою особою у межах такої діяльності. Облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку. Для цілей оподаткування господарські відносини між учасниками спільної діяльності прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів.

Відповідно до п. 64.6 ст. 64 ПК України, на обліку у контролюючих органах повинні перебувати ДСД на території України без створення юридичних осіб, на які поширюються особливості податкового обліку та оподаткування діяльності за такими договорами (угодами), визначені цим Кодексом. Взяття на облік договору або угоди здійснюється шляхом додаткового взяття на облік управителя майна, учасника договору про спільну діяльність або угоди про розподіл продукції як платника податків - відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору або угоди.

У відповідності з абз. 4 п. 180.1 ст. 180 ПК України, для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без утворення юридичної особи.

Враховуючи умови ДСД від 14.09.2005 року №72-05И з наступними змінами відповідно до Довідки про взяття на облік платника податків від 08.11.2012 року №3157 на облік в органах державної податкової служби взятий платник податків ТОВ «Ліберті Л» (36553056) відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання Договору про спільну діяльність від 28.12.2006 року №23981 з Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради, знаходиться на обліку в ДПІ та відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість є платником ПДВ (т.1 а.с.105,106).

По даній справі ТОВ «Ліберті Л» (36553056) відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання Договору про спільну діяльність від 28.12.2006 року №23981 з Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради, який є позивачем визначений як Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліберті Л», що діє від імені та в інтересах: Договір про спільну діяльність від 28.12.2006 року №23981- уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л».

18.12.2014 року ДПІ виданий наказ №2771 «Про проведення документальної позапланової перевірки Договір про спільну діяльність від 28.12.2006 №23981-уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» (36553056), 9» на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПКУ з питань правомірності декларування відємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис.грн. та визначено у ряд.19 Декларації з ПДВ за серпень, вересень, жовтень 2014 року та видане направлення на перевірку посадовій особі ДПІ ОСОБА_1 (т.2 а.с.10-11).

Перевірка проведена з 18.12.2014 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складений Акт перевірки від 14.01.2015 року №347/15-53-154/393312589 «Про результати документальної позапланової перевірки Договір про спільну діяльність від 28.12.2006 №23981-уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» (36553056), 9 з питання достовірності декларування відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту, визначеного у р.19 Деклараціях з ПДВ за серпень, вересень, жовтень 2014 року» (т.1 а.с.30-42).

На підставі Акту перевірки ДПІ 02.02.2015 року прийняло податкове повідомлення-рішення від 02.02.2015 року № (форми «В4»), за яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми ПДВ у розмірі 2914839грн., а саме за звітні періоди - серпень 2014 року (декларація № від 19.09.2014 року) на суму 699491грн., вересень 2014 року (декларація № від 20.08.2014 року) на суму 1059343грн., жовтень 2014 року (декларація № від 20.11.2014 року) на суму 1156005 (т.1 а.с.43).

Листом від 26.03.2015 року ДПІ направило позивачу лист, в якому повідомлялось про допущену помилку в акті перевірки та його аркуші 7 та наданий виправлений аркуш. Помилка допущена у посиланні на Порядок ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затверджений наказом ДПАУ від 24.10.2010 року №1002, який втратив чинність, та виправлено на відповідний порядок, затверджений наказом Міндоходів від 25.11.2013 року №708 (а.с.48-49).

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 02.02.2015 року № (форми «В4») в адміністративному порядку, проте рішеннями ГУ ДФС в Одеській області від 30.03.2015 року та ДФС України від 03.06.2015 року скарги залишені без задоволення (а.с.18-29, 45-47, 50-70).

У висновку Акту перевірки від 14.01.2015 року №347/15-53-154/393312589 зазначено, що:

- в порушення пп.196.1.7 п.196 ст.196 ПКУ ДСД від 28.12.2006 №23981-уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» в податкових деклараціях за серпень, вересень, жовтень 2014 року завищено ряд.3 розд.1 «операції, що не є обєктом оподаткування» обсяги постачання у серпні 2014 - на суму 5110500,00грн., у вересні 2014 - на суму 3371501,0грн., у жовтні 2014 - на суму 4109000,00грн.;

- в порушення п.187.1 ст.187, п.189.4 ст.189 ПКУ ДСД від 28.12.2006 №23981-уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» занижено податкові зобовязання по р.1.9 декларації з ПДВ у серпні 2014 року на суму ПДВ - 351750,0грн., у вересні 2014 - на суму ПДВ 561917,0грн., у жовтні 2014 року - суму ПДВ - 684833,0грн.;

- в порушення п.188.1 ст.188,п.198.2 ,198.6 ст.198, п.201.1,201.10 ст.201 ПКУ , п. 5 Порядку ведення реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246, п.14 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міндоходів від 14.01.2014 року №10, п.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» встановлено завищення податкового кредиту ДСД від 28.12.2006 №23981-уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» у податкових деклараціях з ПДВ на суму ПДВ 347741,0грн. у серпні 2014 року, на суму ПДВ -497426грн. у вересні 2014 року, на суму ПДВ-471172,0грн. у жовтні 2014 року;

- відповідно пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПКУ зменшується відємне значення податку на додану вартість по деклараціям з ПДВ:

в серпні 2014 року на за загальну суму 699491,0грн., у тому числі від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по р. 19 на суму ПДВ - 335968,0 грн. та залишку від'ємного значення ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по р. 24 на суму ПДВ - 363523,0 грн.;

в вересні 2014 року на загальну суму 1059343,0грн., у тому числі від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по р. 19 на суму ПДВ- 497426,0 грн. та залишку від'ємного значення ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по р. 24 на суму ПДВ 586417,0грн.;

в жовтні 2014 року на загальну суму 1156005,0, у тому числі від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по р. 19 на суму ПДВ- 518173,0 грн. та залишку від'ємного значення ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по р. 24 на суму ПДВ 637832,0грн. (т.1 а.с.41/зв.-42).

Згідно з Актом від 14.01.2015 року №347/15-53-154/393312589 причиною виникнення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у перевіряємому періоді є придбання ТМЦ та послуг (в тому числі будівельно-монтажних робіт) у зв'язку із будівництвом групи житлових будинків з об'єктами соцкультпобуту та підземним паркінгом із інженерними мережами, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Малиновського, 53/55.

Перевіркою встановлено, що позивачем отримано інвестиційні внески на будівництво від TOB «Ліберті Л» відповідно до договору про сумісну діяльність від 04.12.2006 року, що складає 99,76 % від загальної суми податкових зобов'язань у серпні 2014 року; 99,82 % від загальної суми податкових зобов'язань у вересні 2014 року; 99,76% від загальної суми податкових зобов'язань у жовтні 2014 року.

Уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» задекларовано в податкових деклараціях з ПДВ по р.3 «операції, що не є об'єктом оподаткування» суму в розмірі 2110500,0 грн. за серпень 2014, суму 3371501,0 грн. - за вересень 2014, та суму 4109000,0 грн. за жовтень 2014 з відповідними додатками №6 до вищезазначених податкових декларацій (платником зазначено п. 196.1.7 ПКУ). Однак, платником, в підтвердження даних операцій відповідно Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 25.11.2013 N 708 (далі Порядок N 708), не відображені дані суми в реєстрах виданих податкових накладних.

Також в обгрунування висновків в Акті перевірки зазначено, що предметом ДСД від 04.12.2006 року є сумісна діяльність без створення юридичної особи по будівництву житлових будинків з паркингом та іншими обєктами. Згідно умовам договору комісії від 01.04.2008 року, який укладено з Обслуговуючим кооперативом «Нові Черьомушки», TOB «Ліберті Л» - Комісіонер зобов'язане «...укладати угоди, які направлені на виконання зобов'язань Комісіонеру, які виходять з ДСД, пов'язаних з будівництвом та вводом в експлуатацію групи 12 поверхових житлових будинків Жилого комплексу «Нові Черьомушки» за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 53-55». Згідно з вимогами п.п.2.2.19 ч.2 Додаткової угоди №1 від 04.12.2006 року до ДСД TOB «Ліберті Л» зобов'язане: «Здійснювати будівництво об'єкту у відповідності з встановленими нормами тривалості будівництва».

Внеском підприємства TOB «Ліберті Л» зазначеної Додаткової угоди №1 є: «Роботи, які пов'язані з будівництвом та вводом об'єкту в експлуатацію». У періоді, що перевіряється, уповноваженою особою TOB «Ліберті Л» сформовано податковий кредит по виконаним TOB «Ліберті Л» роботам з будівництва.

Згідно наданих до перевірки документів встановлено отримання грошових коштів ДСД між TOB «Ліберті Л» та УКБ, перерахованих від TOB «Ліберті Л» (код за ): за серпень 2014 року в сумі 351 750 грн., за вересень 2012 року в сумі 561 917 грн., за жовтень 2014 року в сумі 684 833 грн., із зазначенням призначення платежу: «Внесок, згідно договору про спільну діяльність (код 393312589) б/н від 04.12.06р, та договору б/н від 05.10.12р. Без ПДВ»

Перевіряючим зроблений висновок, що враховуючи те, що предметом договору є виконання будівельних робіт, операції з постачання яких належать до об'єкта оподаткування ПДВ, то кошти, які отримуються ДСД між TOB «Ліберті Л» та УКБ від TOB «Ліберті Л» під фінансування будівництва, повинні включати суми ПДВ.

Актом зафіксовано, що інвестиційні внески, отримані позивачем, здійснювались згідно ДСД та включали в собі податок на додану вартість, який платником було віднесено до складу податкових зобов'язань: у серпні 2014 року на загальну суму 502010,0 грн., у т.ч. ПДВ - 83668,33 грн.; у вересні 2014 року на загальну суму 674939,0 грн., у т.ч. ПДВ - 112398,83 грн.; у жовтні 2014 року на загальну суму 506887,0 грн., у т.ч. ПДВ - 84481,17 гривень.

Згідно п. 196.1.7 ПКУ при здійсненні спільної (сумісної діяльності) передача товарів (робіт, послуг) на окремий баланс платника податку, уповноваженого договором вести облік результатів такої спільної діяльності, вважається постачанням таких товарів (робіт, послуг).

В обґрунтування своїх висновків перевіряючий посилається також на Закон України від 19.06. 2003 року N 978-IV «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», яким встановлено загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами, згідно з вимогами ст.ст. 2,4 якого управитель - фінансова установа, яка від свого імені діє в інтересах установників управління майном і здійснює управління залученими коштами згідно із законодавством, Правилами фонду та відповідає вимогам, встановленим цим Законом. Управителем може бути фінансова установа, що отримала в установленому законодавством порядку дозвіл/ліцензію на здійснення визначеної цим Законом діяльності.

Згідно абз. 3 ст. 4 Закону України від 18.09.1991 N 1561-ХІІ «Про інвестиційну діяльність» інвестування та фінансування будівництва об'єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов'язань за якими здійснюється шляхом передачі об'єкта (частини об'єкта) житлового будивництва. Інші способи фінансування будівництва таких об'єктів визначаються виключно законами.

Проте суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що їх діяльність згідно ДСД відмінна від діяльності по залученню коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла, яке регламентовано вищезазначеними Законами.

Також суд вважає, що висновок перевіряючих про те, що у ДСД між ТОВ «Ліберті Л» та УКБ виникає об'єкт оподаткування згідно підпункту 14.1.185 п.14.1 ст.14 ПКУ є необгрунтованим.

Пункт 14.1.185 ПКУ визначає поняття постачання послуг, яким є будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності. Згідно зазначеного пункту з метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є: передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльност (г); передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг (ґ).

Зазначені норми не містять посилань на те, що постачанням послуг є операції з передачі коштів, у звязку з чим висновок перевіряючий з посиланням на вказану норму, що кошти, які отримуються ДСД уповноваженою особою ТОВ «Ліберті Л» під фінансування будівництва, повинні включати суми ПДВ, не грунтується на положеннях податкового законодавства.

При цьому суд враховує доводи позивача, що оцінка аналогичним спірним відносинам, а саме правоміності їх діяльності та відсутності порушення ним подакового законодавства, встановлена судом при розгляді таких правовідносин, які мають продовжуючий характер, за інші попередні податкові періоди, по справі №815/3673/14. В ухвалі суду апеляційної інстранції, якою залишена без змін постанова суду першой інстанції від 05.03.2015 року, зазначено, що у розумінні абзацу 2 п.196.1.7 п.196.1 ст. 196 ПК України поставкою вважається передача товарів (робіт, послуг) учасником спільної діяльності на баланс платника податку, уповноваженого договором вести облік результатів такої спільної діяльності, проте не передача коштів. Відповідно, така передача товарів (робіт, послуг) відноситься до оподатковуваних ПДВ операцій, а передача коштів не відноситься до оподатковуваних ПДВ операцій, що було вірно встановлено судом першої інстанції. В обґрунтування свого твердження про те, що кошти, які внесені ТОВ «Ліберті Л» під фінансування будівництва, є обєктом оподаткування ПДВ, оскільки предметом договору про спільну діяльність є виконання будівельних робіт, ДПІ у Приморському районі м. Одеси не посилається на жодну норму законодавства, яка б вказувала, що операція з внесення коштів учасником спільної діяльності на баланс платника податку, уповноваженого договором вести облік результатів такої спільної діяльності, оподатковується ПДВ при наявності певного предмету договору про спільну діяльність (т.2 а.с.107-140).

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про недоведенність в Акті перевірки порушень позивачем пп.196.1.7 п.196 ст.196 ПКУ в податкових деклараціях за серпень, вересень, жовтень 2014 року щодо завищенння ряд.3 розд.1 «операції, що не є обєктом оподаткування» обсягів постачання у серпні 2014 - на суму 5110500,00грн., у вересні 2014 - на суму 3371501,0грн., у жовтні 2014 - на суму 4109000,00грн. та порушень п.187.1 ст.187, п.189.4 ст.189 ПКУ щодо заниженення податкових зобовязань по р.1.9 декларації з ПДВ у серпні 2014 року на суму ПДВ - 351750,0грн., у вересні 2014 - на суму ПДВ 561917,0грн., у жовтні 2014 року - суму ПДВ - 684833,0грн.

В Акті перевірки також зазначено про завищення позивачем податкового кредиту.

Згідно акту перевірки таке завищення податкового кредиту з ПДВ відбулось:

вналідок порушення позивачем п.198.2, п.198.6 ст.198, п. 201.1, п.201.10 ст.201 ПКУ, Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 14.01.2014 року №10 (далі Порядок №10), в розмірі 25 087,97 гри., за податковими накладними, отриманими від контрагентів - постачальників: КП «Одесреклама» ОМР на суму 208,19грн., ТОВ «Мастер груп» на суму 1622,08грн., ТОВ «Багатопрофільна фірма «Секрет Сервіс» на суму 16666,67грн., ТОВ «Паритет» на 1425,53грн., ТОВ «Мізол» на суму 5165,5грн.;

внаслідок порушення позивачем п. 188.1 ст.188, п. 198.2, 198.6 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 ПКУ, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджених постановою КМУ від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), у розмірі 1291250 грн., в т.ч.:у серпні 2014року - на 329 250 грн., у вересні 2014 року - на 496 000 грн., у жовтні 2014 року - на 466 000 грн. - невірно визначено кількість (об'єм, обсяг).

В акті перевірки щодо завищення податкового кредиту внаслідок порушення п. 188.1 ст.188, п. 198.2, 198.6 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 ПКУ зазначено, що у серпні, вересні, жовтні 2014 року позивачем сплачено авансові платежі (у серпні 2014 - 84,08 % від загальної суми податкового кредиту; у вересні 2014 - 91,39% від загальної суми податкового кредиту; у жовтні 2014 - 85,9% від загальної суми податкового кредиту) та отримано послуги (будівельно - монтажні роботи) від основного постачальника - ТОВ «Ліберті» на підставі договору підряду від 15.08.2012 року №15/08-12. Надання послуг (будівельно - монтажних робіт) оформлено актами у серпні, вересні, жовтні 2014 року за формою КБ - 2в, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ -3.

Відповідно п.2.1 зазначеного договору підряду на виконання будівельно - монтажних робіт №15/08-12 від 15.08.2012 з ТОВ «Ліберті Л» договірна ціна робіт, яка погоджена Сторонами Протоколом погодження Договірної ціни та є невід'ємною частиною діючого Договору (Додаток №1) та складає 313 320 000,0 грн., у т. ч. ПДВ - 52 220 000,0 грн. Перевіркою встановлено, що станом на момент проведення перевірки ціна не коригувалася у бік збільшення відповідно з п. 2.6, 4.4 даного договору. Ціна постачання без урахування податку складає 261 100 000,0 гривень.

У подальшому в Акті перевірки наведені дані обіково - сальдових відомостей по рах.631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками». На думку перевіряючих завищення податкового кредиту відбулося внаслідок порушення позивачем п. 188.1 ст.188, п. 198.2, 198.6 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 ПКУ, Порядку №1246 щодо заповнення податкових накладних, в яких не визначена кількість (обєм, обсяг робіт).

Статтею 188 ПКУ встановлений порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг.

Відповідно до п.188.1 ст.188 ПКУ база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Пунктом 198.2 ст.198 ПКУ визначена дата виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, якою вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.98.6 ст.98 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст.201 ПКУ в редакції на час виникнення спірних правовідносин встановлений обовязок платника податку надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних; а також визначені реквізити податкової накладної.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що ним при визначенні бази оподаткування ПДВ не порушені вимоги п. 188.1 ст.188, п. 198.2, 198.6 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 ПКУ враховуючи положення Договору підряду на виконання будівельно - монтажних робіт №15/08-12 від 15.08.2012 року, а також Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р. №668, які відповідно до його п.1 визначають порядок укладення та виконання договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції будівель і споруд та технічного переоснащення діючих підприємств (далі - капітальне будівництво об'єктів), а також комплексів і видів робіт, пов'язаних із капітальним будівництвом об'єктів. Зазначені умови передбачають право сторін уточняти під час виконання договору договірну ціну.

В акті перевірки не зазначено доказів неправомірності формування податкового кредиту позивачем та невідповідності податкових накладних, за якими він сформований, даним бухгалтерського обліку підприємства, первинним документам щодо господарських операцій по виконанню будівельно-монтажних робіт за договором підряду.

Суд вважає, що не зазначення в податкових накладних кількості будівельно-монтажних робіт, враховуючи, що оплата проводилась, у тому числі проміжними платежами згідно договіру підряду, не може бути підствою для висновку про завищення позивачем податкового кредиту.

При цьому суд також враховує доводи позивача, що оцінка аналогичним спірним відносинам між сторонами надана по справі №815/3673/14. В ухвалі суду апеляційної інстранції, якою залишена без змін постанова суду першой інстанції від 05.03.2015 року, зазначено, що наявність у податкових накладних певних недоліків не позбавляє платника податків на податковий кредит, якщо по цим накладним можливо ідентифікувати учасників господарської операції, з'ясувати опис послуг та їх кількість, ціну поставки, суму ПДВ, а також загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку (т.2 а.с.127-140).

В Акті перевірки міститься перелік накладних, проте не зазначено, яка з них через недоліки в формлені не відповідає первиним документам, даним бухгалтерського обліку та відповідно не могла бути підставою для формування податкового кредиту.

З урахуванням викладеного суд вважає необґрунтованим висновок Акту перевірки про завищення податкового кредиту позивачем на суму 1291250 грн. внаслідок порушення ним п. 188.1 ст.188, п. 198.2, 198.6 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 ПКУ, Порядку №1246.

Щодо висновку Акту перевірки про завищення податкового кредиту позивачем вналідок порушення ним п.198.2, п.198.6 ст.198, п. 201.1, п.201.10 ст.201 ПКУ, Порядку №10, в розмірі 25 087,97 гри., за податковими накладними, отриманими від контрагентів - постачальників: КП «Одесреклама» ОМР на суму 208,19грн., ТОВ «Мастер груп» на суму 1622,08грн., ТОВ «Багатопрофільна фірма «Секрет Сервіс» на суму 16666,67грн., ТОВ «Паритет» на 1425,53грн., ТОВ «Мізол» на суму 5165,5грн., судом встановлено наступне.

Згідно з Актом перевірки позивачем у серпні 2014 року отримано від КП «Одесреклама» ОМР податкову накладну від 31.08.14 року №1163 на загальну суму 1215,3 грн., у т. ч. ПДВ -202,56 грн., в якій невірно визначено дату першої події (авансовий платіж здійснювався платником відповідно виписки банку від 27.08.14 №464 на суму 1215,0 грн., у т.ч. ПДВ - 202,5 грн.), та у вересні 2014 року - податкову накладну від 06.10.2014 року №105 на загальну суму 33,8 грн., у т. ч. ПДВ 5,63 грн. (платіж здійснювався платником відповідно виписки банку від 06.10.14 №534 на суму 1250.0 грн., у т.ч. ПДВ 208,33 грн. Кредиторська заборгованість станом на 01.10.14 -1069,23 грн. по договору від 01.08.2012 № ДГ-0000019.

Крім того, актом зафіксовано, що зазначені податкові накладні від 31.08.14 року №1163 та від 06.10.14 року №105 виписані відповідно до договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 01.08.12 року № 177-ОД, який складений КП «Одесреклама» ОМР з ТОВ «Ліберті», а не з ДСД від 28.12.2006 №23981. На дату закінчення перевірки ніяких додаткових угод до договору від 01.08.12 року № 177-ОД не має.

Судом встановлено, що в договірі № 177-ОД від 01.08.2013 року зазначено, що він укладений з КП «Одесреклама» ОМР не позивачем, а ТОВ «Ліберті» (т1 а.с.180-183). Враховуючи, що позивачем не наведено жодних обгрунтуваннь в спростування встановленого порушення, суд вважає обгрунтованим висновок перевіряючого про завищення податкового кредиту по зазначним податковим накладним, отриманими від КП «Одесреклама» ОМР.

Згідно з Актом перевірки позивачем у серпні 2014 року отримано також податкову накладну від ТОВ «Мастер груп» №13 від 29.08.14 року на загальну суму 9 732,47 грн., у т. ч. ПДВ - 1 622,08 грн. (т.1 а.с.194). Податкова накладна була виписана постачальником відповідно договору від 01.09.13 року №01/09-13 на виконання авторського нагляду по будівництву об'єкту, але в самій податкової накладної зазначено номенклатуру послуг «проектно - изыскательские работы», текст російською мовою, що порушує п.2 Порядку №10 щодо заповнення податкової накладної державною мовою. Крім того, оплата не відповідає умовам договору.

Позивачем в позові не спростоване дане порушення заповнення податкової накладної, лише зазначено, що здійснювався дійсно авторський нагляд, а в податковій накладній допущена описка номенклатури послуг. Позивач погодився і з наявною арифметичною помилкою в договорі та зазначив, що під час перевірки ним було укладено додаткову угоду від 24.12.2014 року, якою виправлена допущена помилка.

Також позивачем не спросовано в позові порушення п.201.1 ст.201 ПКУ щодо заповнення податкової накладної №37 від 17.07.2014 року на загальну суму 100 000,0 грн., у т. ч. ПДВ 16 666,67 грн., отриманої від ТОВ «Багатопрофільна фірма «Секрет Сервіс» (т.1 а.с.191), в якій невірно визначено основну ставку, яка підлягає оподаткуванню (або кількість, об'єм, обсяг), а саме: 0,6 х 129 788,11 = 77872,87 (в податковій накладній зазначено: 0,6 х 129788,11 = 83 333,33). Позивач лише зазначив, що на його думку невірне зазначення ставки не є достатньою підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту. Проте суд вважає таке обгрунтування неспроможним.

Позивач також зазначив про арифметичну помилку та не спростував висновку акту перевірки, не навів жодних обгрунтувань, по порушенням заповнення податкової накладної №49 від 11.08.2014 року на загальну суму 8 553,18 грн., у т. ч. ПДВ 1425,53 грн. (т.1 а.с.192), отриманної у вересні 2014 року від ТОВ «Паритет» щодо невірного визначення ціни постачання одиниці товару/послуги без ПДВ.

Згідно з Актом перевірки позивач у жовтні 2014 року отримав від ТОВ «Мізол» Одеська філія податкову накладну від 30.09.14 №691/7 на загальну суму 30 999,01 грн., у т. ч. ПДВ - 5 165,5 грн. щодо ізоляції для труб та термокліпсів відповідно договору купівлі - продажу від 01.09.14 №1100939. Перевіркою встановлено, що у порушення п.201.1 ст.201 ПКУ в податковій накладній невірно визначено порядковий номер, дату здійснення першої події. Авансовий платіж здійснено відповідно виписки банку від 18.09.2014 року № 494 на суму 38034,88 грн., у т.ч. ПДВ - 6339,15 грн. (податкова накладна відсутня у реєстрі отриманих податкових накладних за вересень - жовтень 2014). Видаткова накладна видана виписана 30.09.2014 року за № 1885779 на суму 30999,01 грн., у т. ч. ПДВ -5166,5 грн. Повернення авансового платежу відповідно банківських виписок за вересень 2014 року ДСД від 28.12.2006 №23981 -уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» на адресу ТОВ «Мізол» Одеська філія не здійснювалося.

Позивач в позові вказаних обставин не заперечує, проте в обгрунтування порушення законодавства посилається на п.198.6 ст.198 ПКУ згідно якого якщо платник податку не включив у відповідному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протяглм 365 календарних днів з дати отримання податкової накладної.

Однак суд вважає таке обгрунтування неспроможним, оскільки в Акту перевірки зазначено про інше порушення, а саме, що в отриманій податковій накладній не вірно зазначено перша подія операції, оскільки були перераховані кошти по господарській операції 18.09.2014 року, а податкова накладна виписана по факту здійснення операції, по видатковій накладній, тобто відображення операції та дані в подаковій накладній не відповідають даним бухгалтерського обліку та вимогам ст.201 ПКУ.

Таким чином, суд вважає правомірним та обґрунтованим висновок Акту перевірки щодо завищення позивачем податкового кредиту внаслідок порушення ним п.198.2, п.198.6 ст.198, п. 201.1, п.201.10 ст.201 ПКУ, Порядку №10, в розмірі 25 087,97 гри., за податковими накладними, отриманими від контрагентів - постачальників: КП «Одесреклама» ОМР на суму 208,19грн., ТОВ «Мастер груп» на суму 1622,08грн., ТОВ «Багатопрофільна фірма «Секрет Сервіс» на суму 16666,67грн., ТОВ «Паритет» на 1425,53грн., ТОВ «Мізол» на суму 5165,5грн.

Згідно з оскаржуємим податковим повідомленням-рішенням від 02.02.2015 року № (форми «В4») позивачу зменшено розмір відємного значення суми ПДВ у розмірі 2914839грн., а саме за звітні періоди - серпень 2014 року (декларація № від 19.09.2014 року) на суму 699491грн., вересень 2014 року (декларація № від 20.08.2014 року) на суму 1059343грн., жовтень 2014 року (декларація № від 20.11.2014 року) на суму 1156005.

В зазначеному податковому повідомленні рішенні відповідачем невірно зазначена дата декларації № за вересень 2014 року, а саме 20.08.2014 року, оскільки декларація за вересень 2014 року подана позивачем 20.10.2015 року (т.2 а.с. 20-23).

Зі змісту Акту перевірки від 14.01.2015 року №347/15-53-15-514/393312589 та його висновків щодо завищення відємного значення суми ПДВ у розмірі 2914839грн. на зазначену суму податковим повідомленням-рішенням зменшено розмір відємного значення по ДПВ за звітні періоди серпень, вересень, жовтень 2014 року, відповідачем враховані суми, на які згідно Акту перевірки занижені позивачем податкові зобовязання з ПДВ у серпні 2014 року на суму ПДВ - 351750,0грн., у вересні 2014 - на суму ПДВ 561917,0грн., у жовтні 2014 року - суму ПДВ - 684833,0грн., а також враховані суми, на які згідно Акту перевірки завищений податковий кредит у податкових деклараціях з ПДВ на суму ПДВ 347741,0грн. у серпні 2014 року, на суму ПДВ -497426грн. у вересні 2014 року, на суму ПДВ-471172,0грн. у жовтні 2014 року.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо неправомірності висновків акту перевірки про завищення позивачем податкових зобовязань з ПДВ, а також неправомірності висновків щодо завищення податкового кредиту за вказані періоди на суму 1291250грн. та встановлення судом правомірності висновків Акту перевірки про завищення податкового кредиту за вказані періоди на суму 25088грн., суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 02.02.2015 року № (форми «В4»), яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми ПДВ у розмірі 2914839грн. підлягаєж скасуванню в частині зменшення розміру відємного значення суми ПДВ на суму 2889751грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених фактів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.02.2015 року № в частині зменшення розміру відємного значення суми ПДВ на суму 2889751грн.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачем судовий збір відповідно до положень Закону україни «Про судовий збір» в редакції діючий на час звернення до суду сплачений у розмірі 10%, суд вважає судові витрати розподіленими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліберті Л», що діє від імені та в інтересах: Договір про спільну діяльність від 28.12.2006 року №23981 - уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 02.02.2015 року № (форми «В4»), яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Ліберті Л», що діє від імені та в інтересах: Договір про спільну діяльність від 28.12.2006 року №23981 - уповноважена особа ТОВ «Ліберті Л» зменшено розмір відємного значення суми ПДВ на суму 2914839грн. в частні зменшення розміру відємного значення суми ПДВ на суму 2889751грн.

У задовленні реши позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.