Справа № 802/4168/13-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 листопада 2015 р. Справа № 802/4168/13-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Бондаренка І.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика"

до: ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з Вищого адміністративного суду України на новий розгляд надійшла адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 02.10.2013 року.

Протокольною ухвалою суду від 19.11.2015 року неналежного відповідача ОСОБА_3 об'єднану державну податкову інспекцію головного управління Міндоходів у Вінницькій області замінено на належного - ОСОБА_3 об'єднану державну податкову інспекцію головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно за наслідками перевірки, результати якої відображені в акті № 71/22-35878908, сформовано податкове повідомлення-рішення від 02.10.2013 року , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 211 654 грн., з них: 169 323 грн. основного платежу та 42331 грн. штрафних санкцій.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Окремо, зазначив, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2013 року у справі № 802/1376/13-а адміністративний позов ФГ "Злагода-Агро-1" до Гайсинської МДПІ задоволено частково, а саме скасовано податкове-повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 27.02.2013 року. Дане рішення прийняте податковим органом у відношенні ФГ "Злагода-Агро-1" у зв'язку з тим, що перевіркою не підтверджено реалізацію соняшника, зокрема: ТОВ "Вінницька птахофабрика" в сумі 1 015 940, 28 грн.

Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" зареєстроване виконавчим комітетом Ладижинської міської ради 17.06.2011 року.

Види діяльності за КВЕД-2010 розведення свійської птиці, вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, виробництво м'яса свійської птиці, виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах, виробництво олії та тваринних жирів, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (а.с. 127-207).

Між ТОВ "Вінницька птахофабрика" (покупець) та ФГ "Злагода Агро-1" (постачальник) 06.11.2012 року укладено договір поставки № 0016/в. Згідно даного договору у встановлений цим договором термін постачальник бере на себе зобов'язання передати у власність покупця насіння соняшнику (ДСТУ 7011-2009) на умовах СРТ відповідно до міжнародних правил "Інкотермс 2000", а покупець бере на себе зобов'язання прийняти і сплатити товар (а.с. 50).

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано наступні первинні документи: накладні на відпуск зерна в переробку № 42 від 22.11.2012 року, № 41 від 21.11.2012 року, № 86 від 15.12.2012 року, № 81 від 13.12.2012 року, складські квитанції на зерно № 907, 909 від 29.12.2012 року, № 272 від 12.11.2012 року, № 299 від 13.11.2012 року, № 903, 906 від 29.12.2012 року, № 300 від 13.11.2012 року, № 919 від 29.12.2015 року, № 133 від 07.11.2012 року, № 921 від 29.12.2012 року, товарно-транспортні накладні ААК № 488071 від 12.11.2012 року, № 488888 від 06.11.2012 року, № 488884 від 27.12.2012 року, № 488052 від 24.12.2012 року, № 488051 від 23.12.2012 року, № 488053 від 22.12.2012 року, № 488054 від 21.12.2012 року, № 488073 від 20.11.2012 року, № 488897 від 09.11.2012 року, № 488900 від 11.11.2012 року, № 488899 від 11.11.2012 року, № 488898 від 11.11.2012 року, № 488070 від 11.11.2012 року, накладні № 44 від 23.12.2012 року, № 46 від 27.12.2012 року, № 45 від 24.12.2012 року, № 42 від 21.12.2012 року, № 43 від 22.12.2012 року, № 35 від 11.11.2012 року, № 33 від 06.11.2015 року, № 36 від 11.11.2012 року, № 34 від 09.11.2012 року, № 37 від 12.11.2012 року, № 38 від 13.11.2012 року, № 39 від 2012 року, платіжні доручення № 1153586 від 05.12.2012 року, № 1173112, від 24.12.2012 року, № 1174233 від 25.12.2012 року, № 1177562 від 28.12.2012 року, № 50 від 12.11.2012 року, № 58 від 13.11.2012 року, № 69 від 14.11.2012 року, № 92 від 19.11.2015 року, № 3626711 від 23.11.2012 року, № 1143384 від 26.11.2012 року, № 39 від 09.11.2012 року, № 24 від 07.11.2012 року, 1179294 від 03.01.2013 року, податкові накладні № 33/2 від 06.11.2012 року, № 34/2 від 09.11.2012 року, № 36/2 від 11.11.2012 року, № 35/2 від 11.11.2012 року, № 37/2 від 12.11.2012 року, № 38/2 від 13.11.2012 року, № 39/2 від 20.11.2012 року, № 42/2 від 21.12.2012 року, № 43/2 від 22.12.2012 року, № 44/2 від 23.12.2012 року, № 45/2 від 24.12.2012 року, № 46/2 від 27.12.2012 року на загальну суму 1 015 940,28 грн., з них ПДВ в сумі 169 323,40 грн. (а.с. 55-170).

На підставі службового посвідчення серія ВН № 088328 посадовою особою Ладижинського відділення ОСОБА_3 ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області, згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, 79 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ОСОБА_3 ОДПІ від 13.09.2013 року № 126 проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Вінницька птахофабрика" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ФГ "Злагода Агро-1" за період з 01.11.2012 по 31.12.2012 року.

Результати перевірки оформлені актом від 19.09.2013 року № 71/22-35878908, згідно якого встановлено, що підприємством до складу податкового кредиту віднесено суми податку в загальній сумі 169 323 грн., в тому числі в листопаді 2012 року - 132 272 грн. та в грудні 2012 року - 37051 грн. по операціях з придбання соняшника, які проведені з ФГ "Злагода" та не пов'язані з веденням господарської діяльності, тобто не мають доказу наявності витрат, доцільності їх здійснення, а також обґрунтування зв'язку понесених витрат з господарською діяльністю підприємства, не мають реального товарного характеру.

Внаслідок чого позивачем в порушення п. 198.6 ст. 198 та п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 169,323 грн., у тому числі за листопад 2012 року в сумі 132 272 грн., за грудень 2012 року в сумі 37 051 грн.

На підставі висновків акту перевірки, податковим органом у відношенні позивача сформовано податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 02.10.2013 року № НОМЕР_1 за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 211 654 грн., з них: 169 323 грн. основного платежу та 42331 грн. штрафних санкцій.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України). При цьому, норми даного Кодексу застосовуються в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, головною ознакою виникнення права на податковий кредит є реальність здійснення господарської операції з обов'язковим документальним підтвердженням.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 1, 2 ст. 9 Закону).

Крім того, згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N 88 господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Отже, наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. При цьому, господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту.

Як свідчать надані позивачем первинні документи, всього за період листопад-грудень 2012 року ТОВ "Вінницька птахофабрика" придбало у ФГ "Злагода Агро-1" соняшник 217,74 тонн на загальну суму 1 015 940,28 грн. в тому числі ПДВ 169 323,40 грн.

Разом з тим, дані документи суд до уваги не приймає, у зв'язку з наступним.

Згідно постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 08.06.2015 року у адміністративній справі № 802/2395/14-а, за позовом фермерського господарства "Злагода-Агро-1" до Гайсинської ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області, залишеної без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015 року, судами встановлено, що відповідно до листа Харпацької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, акта обстеження використання земель на території Харпацької сільської ради, фермерським господарством у 2012 році посіяно соняшник на полі, який залишився не зібраний. Належним чином завірені копії вказаних рішень долучені до матеріалів справи.

Таким чином, хоч у позивача наявні накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, тобто документи, які підтверджують реалізацію товару, проте в той же час позивачем не надано документи, які стверджують появу у фермерського господарства соняшнику кількістю 217,74 тонн за період з листопада по грудень 2012 року.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2013 року у справі № 802/1376/13-а в частині скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 27.02.2013 року, яке прийняте податковим органом у відношенні ФГ "Злагода-Агро-1" у зв'язку з тим, що перевіркою не підтверджено реалізацію соняшника, зокрема: ТОВ "Вінницька птахофабрика" в сумі 1 015 940, 28 грн., оскільки дане рішення скасоване судом, у зв'язку з невідповідністю частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства України, а саме податковим органом неправильно донараховано в цілому податкове зобов'язання (основний платіж та штрафну санкцію), за період листопад-грудень 2012 року. За таких обставин суд дійшов висновку, що невірно нараховану суму податкового зобов'язання в тому числі штрафну санкцію виокремити неможливо. При цьому судом також поставлено під сумнів реальність реалізації ФГ "Злагода Агро-1" власного соняшника.

Крім того, згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є власниками автомобілів, зазначених позивачем у податкових та товарно-транспортних накладних, встановлено, що протягом 2012 року послуг з перевезення соняшника з ФГ "Злагода Агро-1" на ТОВ "Вінницька птахофабрика" вони не здійснювали (а.с. 86-87).

За таких обставин, враховуючи усе вище викладене суд дійшов висновку, що не міг позивач протягом листопада-грудня 2012 року придбати у ФГ "Злагода Агро-1" 217,74 тонн соняшнику, оскільки по-перше залишків соняшнику у фермерського господарства не було, а по-друге посіяний у 2012 році урожай не міг становити понад 217,74 тонн, оскільки як встановлено з матеріалів справи посіяний урожай залишився не зібраний.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 02.10.2013 року № НОМЕР_1 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення, відповідає критеріям, наведеним у статті 2 КАС України, тобто відповідач діяв на підставі та в межах визначених законом повноважень, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович