Справа № 826/3941/15
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3941/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС в місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Shell Exploration and Production Ukraine I B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн І Б.В.) до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС в місті Києві про визнання нечинними рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС в місті Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до повідомлень ДПІ у Голосіївському районі від 05 листопада 2014 року №001511501, від 05 грудня 2014 року №000191502 та від 06 січня 2015 року №000481502 повідомлено інвестора про те (оператора представництво "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В.") (Угода про розподіл вуглеводнів від 24 січня 2013 року № 1), що він не має права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість відповідно до пункту 200.18 статті 200 Податкового кодексу України, оскільки не відповідає критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування, визначеними пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Компанія Шелл є інвестором та оператором за Угодою про розподіл вуглеводнів від 24 січня 2013 року, які видобуватимуться в межах ділянки Юзівська, між Державою Україна (в особі Кабінету Міністрів України), Компанією Шелл та ТОВ "Надра Юзівська" на 50 років.

Компанія Шелл в особі представництва "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В." подала до ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС в місті Києві податкові декларації з податку на додану вартість за вересень, жовтень та листопад 2014 року, в яких задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, разом із заявами про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4), на суми 4525463 грн., 1067039 грн. та 5049027 грн. відповідно.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Відповідно до пункту 200.18 статті 200 Податкового кодексу України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.

Пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України визначені критерії, яким повинні відповідати платники податку для отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку.

Разом з тим, особливості оподаткування операцій, що здійснюються в умовах дії Угоди про розподіл продукції, передбачені статтями 335 - 340 Розділу XVIII Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту 2 пункту 337.4 статті 337 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми податку на додану вартість, розрахованої відповідно до цього Кодексу, така сума підлягає відшкодуванню інвестору (оператору), в порядку та строки, передбачені Угодою про розподіл продукції, затвердженою Кабінетом Міністрів України. При цьому інвестор (оператор) має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми в повному обсязі.

Відповідно до підпункту 28.9.6 пункту 28.9 статті 28 Угоди про розподіл вуглеводнів від 24.01.2013 року якщо сума податку на додану вартість (далі - ПДВ), що підлягає сплаті до бюджету, відображена оператором у декларації з ПДВ за цією Угодою, має від'ємне значення, таке від'ємне значення підлягає відшкодуванню оператору у порядку, в строки та на умовах, визначених в цій Угоді. Оператор має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми ПДВ у повному обсязі.

В підпункті 28.6.10 пункту 28.6 статті 28 вказаної Угоди визначено, що загальні умови та критерії отримання бюджетного відшкодування ПДВ або автоматичного відшкодування, передбачені Податковим кодексом України, а також будь - які обмеження щодо права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ та автоматичного відшкодування не поширюються на оператора. Оператор має право на бюджетне відшкодування ПДВ грошовими коштами незалежно від тривалості його реєстрації як платника ПДВ та обсягів оподатковуваних операцій згідно з пунктом 200.5 статті 200 Податкового кодексу України. Критерії для отримання автоматичного бюджетного відшкодування, передбачені пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України , не поширюються на оператора.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, від'ємне значення суми податку на додану вартість підлягає відшкодуванню позивачу у повному обсязі незалежно від загальних умов, критеріїв та обмежень щодо права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість або автоматичного відшкодування, передбачених Податковим кодексом України, і, зокрема, встановлених пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України.

При цьому, згідно положень пункту 335.1 статті 335 Податкового кодексу України, протягом строку дії Угоди про розподіл продукції та в межах діяльності, пов'язаної з виконанням такої Угоди, оподаткування інвестора (оператора) здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом Кодексу та Угодою про розподіл продукції. У разі розбіжностей між положеннями розділу XVIII та іншими положеннями цього Кодексу застосовуються правила, передбачені розділом XVIII цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судом першої інстанції про те, що положення статтей 335, 337 Податкового кодексу України та Угоди про розподіл вуглеводнів від 24.01.2013 року є спеціальними, які також передбачають право інвестора (оператора) на автоматичне бюджетне відшкодування суми податку на додану вартість.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними та скасував повідомлення від 05 листопада 2014 року №001511501, від 05 грудня 2014 року №000191502 та від 06 січня 2015 року №000481502.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС в місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва 03 липня 2015 року - без змін.

Стягнути з державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги до суду в сумі 535 грн. 92 коп.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено 07 грудня 2015 року.

.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.