Справа № 2а-3529/10/0370
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

за наслідками провадження за нововиявленими обставинами

04 грудня 2015 року Справа № 2а-3529/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2015 року в Волинський окружний адміністративний суд надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21 січня 2011 року, яка була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про поновлення на публічній службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди було задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ № 61-к від 11.10.2010 року Про звільнення ОСОБА_1Ф, поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу мисливського господарства Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства з 11 жовтня 2010 року, стягнуто з Волинського обласного управління лісового господарства Ягодинської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 5828,02 грн. та було стягнуто із Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства в користь ОСОБА_1 заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Про те ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2013 року касаційну скаргу Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства було задоволено частково, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21 січня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року було скасовано, а справу за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

30 квітня 2013 року постановою Волинського окружного адміністративного суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди в задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року у справі № 2а-3529/10/0370 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року залишено без змін.

В заяві про перегляд постанови Волинського окружного адміністративного суду за нововиявленими обставинами заявник вказує на те, що підставою перегляду постанови Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року за новововиявленими обставинами, у відповідності до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України є скасування судового рішення від 21 січня 2011 року, яке набрала законної сили про його поновлення на посаді та винесення судом першої інстанції протилежної постанови від 30 квітня 2015 року про відмову позивачу у задоволенні адміністративного позову, оскільки у постановах за однакового обґрунтування винесено протилежні рішення. Крім цього заявник заявляє, що істотною для справи обставиною, що не була відома заявнику під час розгляду справи є встановлена у двох судових справах обставина, в якій зазначено підстави його звільнення довідка МСЕК та протокол профкому №5 від 08.10.10 року, тоді як під час нового розгляду справи представник відповідача ОСОБА_4 доказувала суду, що основною підставою звільнення заявника була індивідуальна програма реабілітації інваліда від 11.10.2010 року №804, в якій чітко зазначено, що позивач може працювати на даний час лише інженером лісового господарства, що не відповідає встановленому судом у двох справах. Крім цього заявник вказує на нововиявлені обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили, а саме на постанову Президії Волинської обласної організації профспілки працівників лісового господарства №П-14-1 Про розгляд заяви ОСОБА_1, інваліді ІІ групи від 21.08.2014 року, якою визнано факт надання згоди на звільнення ОСОБА_1 профспілковим комітетом відповідача безпідставним та запропоновано профспілковому комітету переглянути рішення профкому від 08.10.2010 року про надання згоди на звільнення заявника із займаної посади та висновок правового аналізу Федерації профспілок Волинської області від 09.10.2014 року. На підприємстві, де працював заявник, відсутня атестація робочих місць та підприємство не входить в Список виробництв, робіт, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №163 від 21.02.2001 року. Крім того, висновок МСЕК щодо стану здоровя не містить протипоказань, наведених в частині 2 Переліку медичних протипоказань для отримання дозволу (ліцензії) на обєкт дозвільної системи, наведених в додатку 2 до пункту 8 Порядку видачі медичної довідки для отримання дозволу (ліцензії) на обєкт дозвільної системи, що затверджений наказом Міністерства охорони здоровя України №252 від 20.10.1999 року.

Також під час вирішення справи Волинський окружний адміністративний суд обґрунтовував своє рішення із посиланням на постанову Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9, при цьому не взяв за основу пункт 15 цієї постанови, відповідно до якого згода профспілкового органу на звільнення не може бути визнаною такою, що має юридичне значення, якщо згода давалась на прохання службової особи, що не наділена правом прийняття і звільнення, і не мала відповідного доручення правомочної особи, чи з ініціативи самого профспілкового органу або з інших підстав, ніж зазначалось у поданні власника чи уповноваженого ним органу, а потім і в наказі про звільнення.

Позивач просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року, у даній справі постановити нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

В запереченні на заяву про перегляд судового рішення за новововиявленими обставинами представник відповідача просить залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення з тих підстав, що вказані заявником істотні обставини: наявність постанови Президії Волинської обласної організації профспілки працівників лісового господарства №П-14-1 від 21.08.2014 року, яка носить рекомендаційний характер та висновку правового аналізу Федерації профспілок Волинської області від 09.10. 2014 року не є нововиявленими обставинами, а профком первинної профспілкової організації Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства, пунктом 2 рішення від 03 жовтня 2014 року (протокол №2) від перегляду рішення профкому Волинського ОУЛМГ від 08.10.2012 року (протокол №5) Про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 із займаної посади на підставі п.2 ст.40 КзПП України утримався.

В судовому засідання заявник та його представник заяву підтримали з підстав викладених у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, просять заяву задовольнити.

Представник відповідача просить заяву залишити без задоволення з підстав викладених у запереченні.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі вважає, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно з статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Отже необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

під час розгляду справи ці обставини обєктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Судом встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21 січня 2011 року, яка була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду4 від 30 серпня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про поновлення на публічній службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди було задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ №61-к від 11.10.2010 року Про звільнення ОСОБА_1Ф, поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу мисливського господарства Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства з 11 жовтня 2010 року, стягнуто з Волинського обласного управління лісового господарства Ягодинської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 5828,02 грн. та було стягнуто із Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства в користь ОСОБА_1 заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Проте ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2013 року касаційну скаргу Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства було задоволено частково, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21 січня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року було скасовано, а справу за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

30 квітня 2013 року постановою Волинського окружного адміністративного суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди в задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року у справі № 2а-3529/10/0370 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року залишено без змін.

В ході розгляду справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій встановлено, що позивач з 2001 року працював провідним спеціалістом в відділі мисливського господарства Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства, а з 2003 року на посаді головного спеціаліста даного відділу. В 2005 році прийняв присягу державного службовця та йому присвоєно 12 ранг державного службовця. З 10.03.2010 року по 26.07.2010 року він проходив лікування в Волинській обласній клінічній лікарні, після чого був направлений на МСЕК. Згідно довідки МСЕК серії ВЛН №0056458 йому встановлена друга група інвалідності. Крім того, за висновком лікарів йому протипоказана робота з фізичним та психоемоційним навантаженням.

Наказом №61-к від 11.10.2010 року позивач був звільнений з займаної посади на підставі п.2 ст.40 КЗпП України за станом здоровя, що перешкоджає продовженню даної роботи.

Основною підставою для звільнення ОСОБА_1 була довідка МСЕК від 26.07.2010 року серії ВЛН №0056458, згідно якої позивачу була встановлена друга група інвалідності і протипоказана робота із фізичними та психоемоційними навантаженнями. Також позивачу була прийнята індивідуальна програма реабілітації інваліда №804 від 11.10.2010 року, в якій чітко зазначено, що позивач може працювати інженером лісового господарства, а не головним спеціалістом відділу мисливського господарства та охорони і захисту лісу, одним з основних посадових обовязків якої, зокрема є постійне проведенням рейдів з обовязковим використанням табельної зброї для охорони державного мисливського фонду, як це передбачено посадовою інструкцією головного спеціаліста відділу мисливського господарства та охорони і захисту лісу Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодилися апеляційний суд та Вищий адміністративний суд, виходив з того, що ОСОБА_1 протипоказано за станом здоровя виконання посадових обовязків, передбачених на посаді головного спеціаліста відділу мисливського господарства охорони і захисту лісу, а також неможливість переведення позивача, за його згодою, на іншу роботу, тому суд дійшов правильного висновку, що звільнення ОСОБА_1 з вищезазначеної посади є правомірним, і відповідач при прийнятті рішення про звільнення позивача з посади головного спеціаліста відділу мисливського господарства охорони і захисту лісу діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та чинним законодавством України.

Отже, винесення судом першої інстанції за новим розглядом протилежної постанови від 30 квітня 2015 року про відмову позивачу у задоволенні адміністративного позову не може розглядатися як нововиявлена обставина.

Не є нововиявленими обставинами довідка МСЕК, протокол профкому №5 від 08.10.10 року та індивідуальна програма реабілітації інваліда від 11.10.2010 року №804, оскільки дані письмові докази були предметом дослідження у судовій справі щодо поновлення позивача на публічній службі.

Також не є нововиявленими обставинами наявність прийнятої 21.08.2014 року постанови Президії Волинської обласної організації профспілки працівників лісового господарства №П-14-1 Про розгляд заяви ОСОБА_1, інваліда ІІ-ї групи, відповідно до якої визнано факт надання згоди на звільнення ОСОБА_1 профспілковим комітетом Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства безпідставним та запропоновано профспілковому комітету відповідача переглянути рішення про надання згоди на звільнення заявника із займаної посади, оскільки така обставина виникла після прийняття постанови Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року та не змінює протокол №5 засідання профкому первинної профспілкової організації Волинського обласного управління лісового та мисливського від 08.10.2010 року про надання згоди на звільнення з займаної посади ОСОБА_1, носить рекомендаційний характер та висновок правового аналізу Федерації профспілок Волинської області від 09.10. 2014 року, оскільки вони не є істотними для розгляду справи, тобто врахування цих обставин судом не є підставою для прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Крім того, не є нововиявленою обставиною факт його обізнаності про існування конкретних шкідливих та небезпечних виробничих факторів і трудового процесу роботи на підприємстві, оскільки така обставина не вплинула на законність прийняття рішення, яке заявник просить переглянути. Також не є нововиявленою обставиною невзяття до уваги під час прийняття постанови від 30 квітня 2013 року Волинським окружним адміністративним судом пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9, оскільки правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також правова оцінка обставин справи була надана судами апеляційної та касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 253 КАС України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Оскільки зазначені заявником обставини не є нововиявленими, то підстави для скасування постанови Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року відсутні. Відтак, заяву ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись статями 160 ч.3, 165, 245-247, 249, 252-253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства про поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, яка буде складена у повному обсязі 9 грудня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д.Ковальчук