Справа № 712/10075/15-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Гром Л.М., Пилипенко О.Є.

секретаря судового засідання: Коломійцевої А.О.

за участі Позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.15р. у справі №712/10075/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.15р. адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 11.08.15р. (протокол №45/3) «Про відмову у призначенні ОСОБА_2 щомісячного довічного утримання судді»; зобов'язано відповідача прийняти рішення про призначення та виплату судді у відставці ОСОБА_2, починаючи з 06.08.15р. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84 відсотки грошового утримання судді господарського суду Черкаської області згідно довідки №02/12184/2015 від 02.10.15р.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги Апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що на момент звернення Позивача до пенсійного органу з заявою про призначення щомісячного довічного утримання судді норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» скасовані.

Заслухавши суддю-доповідача, Позивача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, ОСОБА_2 відповідно до постанови Верховної Ради України від 16.07.15р. №636-VII «Про звільнення суддів» звільнено з посади судді Господарського суду Черкаської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Господарського суду Черкаської області від 05.08.15р. №95-к ОСОБА_2 з 05.08.15р. відраховано зі штату господарського суду Черкаської області, у зв'язку із звільненням з посади судді у відставку.

06.08.15р. Позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За результатами розгляду заяви, Комісією по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії та відказних справ при УПФУ в м. Черкасах Черкаської області прийнято рішення (протокол від 11.08.15р. №45/3) про відмову ОСОБА_2 у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Підставою для відмови у призначенні щомісячного довічного утримання судді у відставці слугувало те, що відповідно до частини 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року N 213-VIII, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються ,зокрема, відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Не погоджуючись з таким рішенням, Позивач звернулась до суду.

Задовольняючи адміністративний позов про визнання протиправним такого рішення та зобов'язання відповідача прийняти рішення про призначення й виплату з 06.08.15р. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зазначеному вище розмірі, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач розглянув заяву Позивача як заяву про перехід з одного виду пенсії на інший, не врахувавши при цьому змісту заяви та документів поданих до заяви, а також з того, що право на матеріальне забезпечення судді у відставці Позивач набула з 12.02.14р., тобто з дати звернення до Верховної ради України із заявою про звільнення у відставку; Позивач не могла впливати на обставини та причини бездіяльності Вищої ради юстиції щодо розгляду її заяви про звільнення з посади судді у відставку; право на довічне грошове утримання судді у відставці регламентоване Законом.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пункт 1 частини 3 статті 2 КАС України покладає на суд обов'язок перевірити у кожній справі щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, чи прийняті рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма кореспондується з ч. 2 ст. 19 Конституції України.

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення.

Так, порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 р. N 3-1 зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за N 200/14891. (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 1.1, 1.2.,1.3. Порядку, заява про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) (далі - щомісячне довічне утримання) подається до управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) за місцем проживання (реєстрації) судді через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).

Щомісячне довічне утримання призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акта Верховної Ради України або Президента України про звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку, у тому числі у відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків, та припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду. У разі звернення пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду щомісячне довічне утримання призначається з дня звернення.

Днем звернення за призначенням щомісячного довічного утримання вважається день приймання органом, що призначає щомісячне довічне утримання, письмової заяви та документів, перелік яких наведено в розділі II цього Порядку, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з потрібними для призначення щомісячного довічного утримання документами орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні. (п. 5.4. Порядку).

Відповідно до п 5.5. Порядку, право особи на одержання щомісячного довічного утримання установлюється на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає щомісячне довічне утримання.

Орган, що призначає щомісячне довічне утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення щомісячного довічного утримання із зазначенням його розміру або відмову в призначенні щомісячного довічного утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як зазначалось вище, Відповідач відмовив у призначенні щомісячного довічного утримання із зазначенням причин, а саме: скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються ,зокрема, відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" .

Справді, з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.15р. № 213-VIII (надалі - Закон № 213-VIII), пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» якого передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Цим же Законом були внесені зміни до частин третьої - п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року N 192-VIII) в такій редакції:

"3. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

4. Умови та порядок перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддів Конституційного Суду України визначаються Кабінетом Міністрів України.

5. Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до цієї статті або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до цієї статті, не виплачується;

у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах щомісячне довічне грошове утримання, розмір якого перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2016 року виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмірі.

Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України".

З наведених норм слідує, що у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції змін внесених Законом № 213-VIII, на який покликається Апелянт, не скасована норма щодо довічного грошового утримання судді у відставці, навпаки передбачено, що після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмірі.

Поміж тим, Закон № 213-VIII скасовує норми Закону "Про судоустрій і статус суддів" щодо довічного грошового утримання працюючим суддям, залишаючи за ними право на інші види пенсій (по інвалідності, за віком тощо).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що Відповідач своїм рішенням протиправно, всупереч вимогам абзацу п'ятого частини п'ятої статті 141 у редакції Закону України від 02.03.2015 р. N 213-VIII, відмовив Позивачу у призначенні щомісячного довічного утримання, залишивши Позивача на пенсії за віком, право на яку вона отримала ще у 2004 році.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що Позивач звернулась до Відповідача із відповідною завою та пакетом документів у встановленому законом порядку саме для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про протиправність оспорюваного рішення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Позивач просив лише скасувати оскаржувану постанову відповідача (без визнання її протиправною).

Разом з тим, відповідно до повноважень суду при вирішенні справ, передбачених частиною 2 статтею 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суду слід приймати постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке скасовується.

Отже, керуючись частиною 2 статті 11 цього Кодексу, з метою повного захисту прав позивача та дотримання вимог адміністративного-процесуального законодавства, суд вважає необхідним визнати рішення Відповідача протиправним та скасувати його, зобов'язавши Відповідача повторно розглянути заяву Позивача про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та прийняти відповідне рішення.

Враховуючи те, що у спірному випадку мала місце саме відмова у призначенні довічного грошового утримання судді у відставці, а не призначення такого утримання у невідповідному розмірі, колегія не погоджується з рішенням суду в частині зобов'язання відповідача прийняти рішення про призначення та виплату судді у відставці щомісячного довічного грошового у певному розмірі.

Так, згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи N R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, з огляду на положення ст. 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а у гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Завдання, покладені на органи Пенсійного фонду України, в тому числі щодо прийняття рішення про призначення щомісячного довічного утримання із зазначенням його розміру, за своєю правовою природою, є їх виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями), тобто втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення позову у цій частині - відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст.195, 196, 202, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.15р. у справі №712/10075/15-а - задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.15р. у справі №712/10075/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 11.08.15р. (протокол №45/3) «Про відмову у призначенні ОСОБА_2 щомісячного довічного утримання судді».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області повторно розглянути заяву Позивача про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Гром Л.М.

Пилипенко О.Є.

Повний текст постанови складений: 09.12.15р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Гром Л.М.

Пилипенко О.Є.