Справа № 815/4757/14
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 грудня 2015 р. Справа № 815/4757/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "ім. 28 червня" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КВ-Трейд" до відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про скасування арешту, виключення з опису й арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив скасувати арешт та виключити з акту опису й арешту майна від 11.08.2014 року ємності №1 у кількості 103 штуки.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачем було неправомірно внесено до акту опису та арешту майна ємності №1 у кількості 103 штуки, оскільки зазначені ємності згідно до акту урегулювання заборгованості від 10.03.2014 року ВАТ „Імені 28 червня" були передані ТОВ „Альп-Індустрія". Внесення до акту опису й арешту майна від 11.08.2014 року ємності №1 у кількості 103 штуки порушує права позивача та позбавляє його можливості виконувати договір від 12.03.2014 року, а тому позивач вважає дії відповідача противоправними.

За наслідками розгляду адміністративного позову Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2014 року ухвалено постанову про часткове задоволення адміністративного позову.

Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було неправомірно внесено до акту опису та арешту майна ємності № 1 у кількості 103 штуки, оскільки державні органи не можуть нехтувати правами і обов'язками, що виникли між ТОВ „Альп-Індустрія" та ТОВ „КВ-Трейд" на підставі договору на виконання певних дій, а відтак не повинні порушувати їх прав і перешкоджати здійсненню їх обов'язків, а тому наявність в акті опису та арешту ємності № 1 у кількості 103 штуки не може спростувати договору на виконання певних дій від 12.03.2014 року. Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку, що ємності № 1 у кількості 103 штуки підлягають виключенню із вказаного акту опису та арешту майна, оскільки ТОВ „КВ-Трейд" на законних підставах та згідно до договору має щодо цього майна права та обов'язки.

В апеляційній скарзі ВАТ "ім. 28 червня", посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт вказав, що ТОВ „КВ-Трейд" не є власником ємностей, не є стороною у виконавчому провадженні, не є учасником виконавчого провадження та не є особою , яку залучено до проведення виконавчих дії, є лише виконавцем підрядних робіт за договором сумнівного походження, до якого ВАТ „Імені 28 червня" не має ні якого відношення. Таким чином та відповідно до вимог діючого законодавства ТОВ „КВ-Трейд" не наділено відповідною правосуб`єктністю щодо оскаржень дій державного виконавця або звільнення з під арешту майна третіх осіб.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

З матеріалів справи убачається, що 12.03.2014 року між ТОВ „КВ-Трейд" та ТОВ „Альп-Індустрія" укладено договір. Згідно до умов даного договору ТОВ „Альп-Індустрія" виступаючи в якості замовника за договором доручило ТОВ „КВ-Трейд" здійснити дії з демонтажу металевих конструкцій (бочок які використовувались у винному виробництві), розташованих за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Салгани, вул. Салганська,7-Б, які належать ВАТ „Імені 28 червня"; розпил демонтованих металевих конструкцій (бочок які використовувались у винному виробництві); реалізацію металобрухту, отриманого в результаті розпилу демонтованих металевих конструкцій.

11.08.2014 року державним виконавцем Моц В.В. складено акт опису та арешту майна.

Згідно даного акту описано та накладено арешт на ємності №1 у кількості 103 штуки, які згідно із договором від 12 березня 2014 року повинні бути демонтовані ТОВ „КВ-Трейд".

Як було встановлено у судовому засіданні 14.08.2014 року під час виконання позивачем умов вищевказаного договору за вказаною адресою з'ясувалось, що на майно, яке перебуває за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Салгани, вул. Салганська,7-Б накладено арешт згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 травня 2014 року в рамках виконавчого провадження №19/2-2013 про стягнення грошових коштів з ВАТ „Імені 28 червня", а також складено державним виконавцем акт опису та арешту майна до переліку якого увійшли і ємності № 1 у кількості 103 штуки.

15.08.2014 року ТОВ „КВ-Трейд" звернулося до ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області з запитом з приводу опису накладення арешту на ємності № 1 у кількості 103 штуки на який відповідачем надано відповідь, що на теперішній час здійснюються заходи щодо опису й арешту майна боржника ВАТ „Імені 28 червня" для подальшої реалізації та погашення заборгованості перед стягувачами.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги висновки, викладені в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010р. №3 Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, з наступними змінами та доповненнями.

Так, відповідно до п.17 Постанови №3, судам при розгляді справ з приводу оскарження дій державного виконавця стосовно арешту майна боржника потрібно враховувати, що в межах статті 181 КАС України розглядаються вимоги щодо арешту (опису) майна, які не повязані зі спором про право на це майно.

Отже, для вирішення питання щодо належності даного спору до адміністративної юрисдикції, суду слід встановити, чи повязані вимоги позивача щодо оскарження дій державного виконавця при арешті майна боржника зі спором про право на це майно.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем заявлені вимоги щодо законності накладення арешту на ємності № 1 у кількості 103 штуки, який належить на праві власності ВАТ „Імені 28 червня". При цьому, позивач зазначає, що його права порушуються так як він позбавляється можливості виконувати договір від 12.03.2014 року, а тому позивач вважає дії відповідача противоправними. Тобто, в межах розгляду даної справи, право позивача на ємності № 1 у кількості 103 штуки не підтверджено правовстановлюючими документами, а відтак, вимоги позивача повязані зі спором про право на ці ємності № 1 у кількості 103 штуки.

Таким чином, вказані вимоги позивача не можуть розглядатися в порядку адміністративного суду.

При цьому, апеляційний суд враховує, що позивач дійсно не є учасником виконавчого провадження. Згідно п.2 Постанови №3 спори за зверненням інших осіб на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби при виконанні судових рішень належать до юрисдикції адміністративних судів. Проте, та обставина, що позивач не є учасником виконавчого провадження не нівелює наявність спору про право в межах розгляду даної справи.

Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Пунктом першим ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Також, пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" визначено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом предявлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки дії державного виконавця повязані з накладенням арешту на майно, це є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків ТОВ „КВ-Трейд", як такої, що не є стороною виконавчого провадження. У звязку з цим, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав, шляхом предявлення позивачем цивільного позову.

Зважаючи на те, що при прийнятті постанови Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2014 року допущено порушення норм процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати це рішення та постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Керуючись: ст. ст. 157, 185, 195, 198, 202, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "ім. 28 червня" задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КВ-Трейд" до відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про скасування арешту, виключення з опису й арешту закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин