Справа № 756/5352/15-а
Суддя: Маринченко М. М.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

10.12.2015 Справа № 756/5352/15-а
унікальний № 756/5352/14-ц
провадження № 2-а/756/171/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про визнання неправомірними дій відповідача щодо зарахування стажу роботи позивача за період його роботи з 28 березня 1971 року по 23 березня 1989 року в районі Крайньої Півночі в одинарному розмірі; зобов'язання відповідача зарахувати стаж роботи позивача за період його роботи з 28 березня 1971 року по 23 березня 1989 року в районі Крайньої Півночі у пільговому обчисленні (один рік такої роботи зарахувати в розмірі один рік та шість місяців для обчислення пенсії); зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу усіх недоотриманих сум пенсії з 14 січня 2014 року,

встановив:

21 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дій відповідача щодо зарахування стажу роботи позивача за період його роботи з 28 березня 1971 року по 23 березня 1989 року в районі Крайньої Півночі в одинарному розмірі та зобов'язати відповідача зарахувати стаж роботи позивача за період його роботи з 28 березня 1971 року по 23 березня 1989 року в районі Крайньої Півночі у пільговому обчисленні (один рік такої роботи зарахувати в розмірі один рік та шість місяців для обчислення пенсії), а також зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу усіх недоотриманих сум пенсії з 14 січня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем було зменшено розмір його пенсії, у зв'язку з чим він починаючи з 14 січня 2014 року неодноразово звертався з заявами та скаргами до відповідача з приводу зарахування періоду його роботи з 28.03.1971 року по 23.03.1989 року в районі Крайньої Півночі у пільговому розмірі приобчисленні стажу роботи.

Проте відповідачем листами №5776/06/18-154 від 18 квітня 2014 року, №8474/06/Ц-154/1 від 10 червня 2014 року, листом ГУ ПФУ в м. Києві №22181/10/Ц-1002/1 від 14 жовтня 2014 року, листом Пенсійного Фонду України №2716/13-11 від 09 квітня 2015 року йому позивачу у зарахуванні періоду його роботи з 28.03.1971 року по 23.03.1989 року в районі Крайньої Півночі у пільговому розмірі при обчислення стажу роботи з посиланням на відсутність в матеріалах пенсійної справи відповідних трудових договорів за вказаний період.

Позивач вважає вказану відмову незаконною, оскільки в матеріалах пенсійної справи наявна трудова книжка, в якій містяться відповідні записи про роботу позивача в районах Крайньої Півночі, що з огляду на норми чинного законодавства є достатнім для зарахування зазначеного періоду роботи в кратному стажі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали.

Позивач додатково пояснив, що він 20 років пропрацював в районі Крайньої Півночі. Пенсію за віком отримує з 1996 року, з часу, коли йому виповнилося 56 років. У січні 2014 року відповідачем йому було зменшено розмір його пенсії внаслідок зарахування пільгового стажу як загального.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що відповідно до чинного законодавства пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами. Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача за період з 27.03.1968 року по 23.03.1989 року він працював в районах Крайньої Півночі, є трудовий договір укладений 27.03.1968 року терміном на три роки, в якому зазначено, що на позивача поширюються пільги, передбачені Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Документи про поширення на позивача пільг, передбачених нормативно-правовими актами, протягом роботи позивача за період з 28.03.1971 року по 23.03.1989 року відсутні, у зв'язку чим вказаний період роботи позивачу зараховано в одинарному обчисленні.

Крім того, представник відповідача зазначив, що постановою Ради Міністрів СРСР №530/П-28 від 16 грудня 1967 року затверджено Інструкцію про порядок надання пільг особам, які працюють в районі Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, абз.2 п.2 якої встановлено, що зарахування роботи в районах Крайньої Півночі один рік - за один рік і шість місяців здійснюється за умови укладення працівниками трудових договорів про роботу в цих районах та місцевостях на строк три роки.

При цьому представник відповідача не заперечував того факту, що позивач дійсно працював в районі Крайньої Півночі у вищезазначений період.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу з 01 березня 2014 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії у зв'язку з перерахунком стажу роботи. Зокрема, позивачу стаж роботи у районах Крайньої Півночі з 28.03.1971 року по 23.03.1989 рік зараховано в одинарному обчисленні (а не один рік - за один рік і шість місяців) з посиланням на відсутність трудових договорів про роботу у вказаний період, а також документів, що підтверджують користування позивачем пільгами, передбаченими діючим на той час законодавством.

Проте вказані дії відповідача суд вважає протиправними з наступних підстав.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10 лютого 1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Пунктом 3 Постанови Ради Міністрів СРСР № 148 від 10 лютого 1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» було визначено скоротити тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п'яти до трьох років.

На виконання Постанови Ради Міністрів СРСР № 148 від 10 лютого 1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» постановою Ради Міністрів СРСР №530/П-28 від 16 грудня 1967 року затверджено Інструкцію про порядок надання пільг особам, які працюють в районі Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, абзацом 2 п.2 якої встановлено, що пільги, передбачені ст. 5 Указу від 10 лютого 1960 року та ст.3 Указу від 26 вересня 1967 року, надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули за власною ініціативою), за умови укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах та місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Наявна в матеріалах справи копія трудової книжки позивача підтверджує факт роботи позивача у районах Крайньої Півночі у період з 28.03.1971 року по 23.03.1989 року, що також не заперечувалося представником відповідача в судовому засіданні.

Крім того, довідками Адміністрації муніципального району «Нижньоколимський район» №90 від 18.03.2014 року, № 219 від 17 червня 2014 року, №397 від 31.12.2014 року підтверджено, що позивач дійсно працював в період з 27.03.1968 року по 23.03.1989 року на Колимо-Індигірському авіапідприємстві Якутського управління цивільної авіації, яке знаходилося на території сел. Черський Нижньоколимського району Республіки Саха (Якутія), яка відноситься до районів Крайньої Півночі, та на підставі вищезазначених нормативних актів отримував відсоткову надбавку до заробітної плати за роботу в районі Крайньої Півночі.

Відсутність укладених з позивачем трудових договорів, за наявності відповідних записів про роботу у трудовій книжці та відповідних підтверджуючих документів, не є підставою для відмови позивачу у зарахуванні стажу його роботи у районах Крайньої Півночі з розрахунку один рік - за один рік і шість місяців.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у зарахуванні періоду його роботи з 28.03.1971 року по 23.03.1989 року в районі Крайньої Півночі у пільговому розмірі (як один рік такої роботи за один рік і шість місяців) для обчислення стажу роботи.

За таких обставин позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

Разом з тим, щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу усіх недоотриманих сум пенсії з 14 січня 2014 року суд зазначає наступне.

Як вбачається з розпорядження відповідача №172767 від 30 січня 2014 року, відповідачем 30 січня 2014 року було здійснено перерахунок пенсії позивача в сторону зменшення внаслідок зарахування пільгового стажу як загального, на підставі якого новий розмір пенсії призначено до виплати з 01 березня 2014 року.

Таким чином, позивач фактично почав отримувати пенсію в зменшеному розмірі починаючи з 01 березня 2014 року, тому відповідача слід зобов'язати здійснити перерахунок та виплату позивачу усіх недоплачених сум пенсії починаючи з 01 березня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 159, 160-163 КАС України, п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пп. «д» п. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», п. 3 Постанови Ради Міністрів СРСР № 148 від 10 лютого 1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», п. 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», абз.2 п.2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районі Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Ради Міністрів СРСР №530/П-28 від 16 грудня 1967 року «Про затвердження Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районі Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі», суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва щодо розрахунку стажу роботи ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі за період з 28 березня 1971 року по 23 березня 1989 року в одинарному розмірі.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва здійснити з ОСОБА_1 з 01 березня 2014 року перерахунок пенсії з розрахунку трудового (страхового) стажу роботи в районах Крайньої Півночі за період з 28 березня 1971 року по 23 березня 1989 року як один рік такої роботи за один рік і шість місяців та здійснити виплату недоплачених сум пенсії з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Маринченко