Справа № 222/1253/15-а
Суддя: Скудін В. Є.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015 року суддя Першотравневий районний суд Донецької області ОСОБА_1, при секретарі Хоружий Є.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України у Володарському районі « про визнання протиправними дії відповідача у звязку з відмовою у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання», Зобовязання відповідача у проведенні перерахунку і виплати з 10.08.2015 року щомісячного грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% працюючого судді на відповідній посаді»,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року заява позивача надійшла до Першотравневого районного суду із Володарського районного суду Донецької області.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що, працювала на посаді судді Володарського районного суду Донецької області з червня 1982 року. Нею була подана заява про відставку до ОСОБА_3 юстиції України у відповідності до ст.109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів яку за поштовим повідомленням ВРЮ України отримала 04 жовтня 2014 року.

За ст.ст.27,31 Закону України "Про вищу ОСОБА_4», ч.3 до ст.109 Закону України "Про судоустрій і статус судців " протягом 1-го місяця з дня надходження відповідної заяви ОСОБА_3 ОСОБА_4 України вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

ОСОБА_3 ОСОБА_4 України, не з її провини затягування, постановила рішення за №123/0/15-15 про направлення подання до Верховної ОСОБА_4 України щодо її звільнення у відставку, тобто більше як через 6 місяців.

На підстави постанови Верховної ОСОБА_4 України від 16.07.2015 року № 634-VІІІ відповідно до пункту 9 частини 5 Конституції України, ст.109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у зв'язку з поданням заяви про відставку позивач була звільнена з посади судді Володарського районного суду Донецької області 05.08.2015 року.

Управління Пенсійного Фонду України у Володарському районі Донецької області позивачу була призначена пенсія за віком, але не сплачувалась, оскільки в позивача була відсутня запис в трудовій книжці про звільнення.

На цей час, як суддя у відставці, з 05.08.2015 року позивач має право на одержання щомісячного довічного грошового утримання на підставі закону України "Про судоустрій і статус суддів " від 08.07.2010 року в редакції, що діяла на час звертання позивача із заявою про звільнення до ОСОБА_3 юстиції України, а саме станом на початок жовтня 2014 року, тобто до внесення змін до вказаного закону у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VІІІ "Про забезпечення права на справедливий суд" та Закону України від 02.03.2015 року № 213-VI.II "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення ".

10.08.2015 року позивач звернулась до управління Пенсійного Фонду України у Володарському районі Донецької області із заявою про перерахунок її пенсії за віком на щомісячне довічне грошове утримання, надавши довідку ТУ ДСА про розмір грошової винагороди на час звільнення судді місцевого суду, який працює на відповідній посаді.

20.08.2015 року управління Пенсійного Фонду України у Володарському районі Донецької області відмовило позивачу в перерахунку пенсії за віком на щомісячне довічне грошове утримання.

Позивач вважає дії управління Пенсійного Фонду України у Володарському районі Донецької області з цього приводу протиправними, та такі що, не відповідають діючому законодавству і відповідач повинен з 10.08.2015 року провести перерахунок і виплатити мені з цього часу щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, з розрахунку грошового утримання судді в сумі 21924,00 грн., без будь-яких обмежень.

У судове засідання позивач не прибула, а надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позову, а саме : із заяви « визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Донецької області щодо відмови їй в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Донецької області у встановленому законодавством порядку провести перерахунок і виплату їй з 10.08.2015 року щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді , який працює на відповідній посаді з розрахунку грошового утримання судді в розмірі 21.924.00 грн.

Виходячи з вказаного вище вважає, що з часу звільнення її у відставку, тобто з 05.08.2015 року, у неї виникло право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів " в редакції, що діяла на час подання мною заяви про звільнення (02.10.2014 року), з урахуванням спеціального стажу 33 роки в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без будь-яких обмежень. Згідно зі ст.129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 08.07.2010 року, з 1 січня 2013 року грошове утримання судді місцевого суду, що працює на відповідній посаді, складається з таких виплат:

- посадового окладу в розмірі 10 мінімальних зарплат, тобто 12180,00 грн.;

- доплати за вислугу років 80 відсотків посадового окладу, тобто в сумі 9744 грн.;

Загальний розмір грошового утримання судді місцевого суду зі спеціальним стажем роботи становить 21924,00 грн.(12180,00+9744,00 =21924,00). (Довідка ДСА в Донецькій області додається)».

Представник відповідача ОСОБА_5 ( начальник УПФ) до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, просить у задоволенні позову відмовити і в обґрунтування надала письмові заперечення в який вказала: «На момент звільнення ОСОБА_2 із штату суддів Володарського районного суду Донецької області та набуття нібито права, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне довічне грошове утримання призначається, відповідно до ЗУ « Про судоустрій та статус суддів», були скасовані на підставі ЗУ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України,щодо пенсійного забезпечення. Таким чином з 01.06.2015 року щомісячне довічне грошове утримання, як правова норма перестала існувати, а отже право на його отримання та виплату цього виду соціального забезпечення було виключено, тобто зазначена правова норма, позбавлена змоги в існуванні, тому не може використовуватись чи застосовуватись».

Суд, дослідивши докази які є у справі, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 71 КАСУ, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких

ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. 2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частина перша статті 2 із змінами, внесеними згідно із Законом N 2453-VI ( 2453-17 ) від 07.07.2010 .( ст.2 КАСУ)

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.( ст. 6 КАСУ)

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.( ст.8 КАСУ)

Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право судді, який перебуває у відставці на щомісячне довічне грошове утримання, є гарантією незалежності працюючих суддів, і звуження його змісту та обсягу зокрема, встановлення законодавцем граничного рівня цих виплат, є неконституційним.

Згідно довідки ( а.с.7, 13 ) від бухгалтерії Територіального управління державної судової адміністрації в Донецької області, заробітна плата позивача для обчислення належного йому щомісячного грошового утримання судді у відставці складається: посадовий оклад - 12180.00, доплата за вислугу років 80 % ( н/з № 121-к від 29.09.2014 року)- 9744.00 грн. Всього 21924.00 грн.

З 01 червня 2015 року на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення " № 213-VІН від 02.03.2015 р. скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначається відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 08.07.2010 року

Нова редакція ч.3 ст.141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в світі цього Закону № 213-VІІІ від 02.03.2015 р. передбачає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 60% грошового утримання судді, який працює на відповідній осаді. Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 ст.126 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у ч. І ст.126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності суддів.

Конституційний Суд України в своєму рішенні вказав, що підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: "щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді - судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання ".

Конституційний Суд України визнав неконституційними:

- частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів " від 07 липня 2010 року № 245З-VI у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи " від 08 липня 2011 року № 3668-VI;

- статтю 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-УІ в частині поширення її дії на Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2.010 року №2453-VІ;

- абзац другий пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VІ, зі змісту якого вбачається, що виплата суддям _ пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень "частини другої, третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-У І те без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством.

Конституційний Суд України зазначив, що положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI в редакції Закону України '"Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-УІ, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними, і є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Крім того, Положеннями Європейського хартії про закон "Про статус суддів" від 10 липня 1998 року передбачається, що судді, які досягай, встановленого законодавством віку для виходу на пенсію з посади судді та які виконували професійні обов'язки судді протягом визначеного строку, повинні отримувати виплати після виходу на пенсію, рівень

яких має бути якомога ближчим до рівня їхньої останньої заробітної плати на посаді судді п.6.4).

Правові позиції з цього приводу щодо звуження прав та свобод суддів у відставці висловив Верховний Суд України у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.07.2015 року № 14 та своєму Конституційному поданні від 08.07.2015 року щодо відповідності (конституційності) положень частини третьої, абзац четвертий та речення першого абзацу шостої частини п'ятої статті 141 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VІІІ "Про забезпечення права на справедливий суд" у взаємозв'язку з положеннями підпункту 5 пункту 2,пункту 17 розділу І, пункту 5 розділу III Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" стосовно звуження гарантій матеріального та соціального захисту суддів у відставці положенням статті 8, частини першої статті 21, частині першої, пунктів 2,9 частини п'ятої ст.126 Конституції України, де вказано, що не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що неодноразово було наголошено у правових позиціях Конституційного Суду України (зокрема, у рішеннях від 3 червня 2013 року № З-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп 2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Також зазначено, що довічне грошове утримання суддів є однією з гарантій їх незалежності, які не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів та внесення змін до чинних, і це питання неодноразово було предметом конституційного розгляду за поданням Верховного Суду України (зокрема, рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № З-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп 2008, від 11 жовтня 2005 року 8-рп/2005).

Вказані правові позиції Верховного Суду України відображені також у Постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року № 21-371а14 за конкретним адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду судді у відставці про визнання протиправними дії відповідача та зобов'язаннями вчинити певні дії щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

У зв'язку із цим, суд відхиляє посилання відповідача на те, що «01.06.2015 року щомісячне довічне грошове утримання, як правова норма перестала існувати, а отже право на його отримання та виплату цього виду соціального забезпечення було виключено, тобто зазначена правова норма, позбавлена змоги в існуванні, тому не може використовуватись чи застосовуватись». Законом № 2453-VІ встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована в зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана.

Крім того пенсійному фонду України у Володарському районі Донецької області при перерахунку необхідно враховувати наступне:

Статтею 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-VІ3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VІ) чітко визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України "Про державну службу" (3723-12), "Про судоустрій і статус суддів" (2453-17), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Закон № 3668-VІ до теперішнього часу не визнаний неконституційним, тому підлягає застосуванню.

Під час вирішення питання, яке виникає з одно предметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розв'язання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій з них, що прийнята пізніше. У розглядуваному випадку за норми Закону від 7 липня 2010 року № 2453-VІ пізніше прийняті норми Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI.

Керуючись ст.ст. 129,138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 08.07.2010 року в редакції, що діяла станом на 12 грудня 2014 рік, рішення Конституційного Суду України № З-рп/2013, ст. ст. 8,9,10,11,158,159,160,161,162,163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України у Володарському районі Донецької області «про визнання протиправними дії відповідача у звязку з відмовою у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання», Зобовязання відповідача у проведенні перерахунку і виплати з 10.08.2015 року щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% працюючого судді на відповідній посаді», - задовольнити.

Визнати протиправним дії управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Донецької області,щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Донецької області у встановленому законодавством порядку провести перерахунок і виплату ОСОБА_2 з 10.08.2015 року щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді , який працює на відповідній посаді, з розрахунку грошового утримання судді в розмірі 21.924.00 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подасться протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 ст.160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, апеляційного адміністративного суду Донецької області через Першотравневий районний суд.

Суддя: В.Є. Скудін