Справа № 810/5068/15
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5068/15 Головуючий у 1-й інстанції: Терлецька О.О. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

07 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Старової Н.Е., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" до Яготинського відділення Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" звернулось до суду з позовом до Яготинського відділення Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 січня 2015 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" було залишено без руху.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення як таке, що перешкоджає подальшому провадженню по справі та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без руху виходив с того, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 КАС України, а саме не надано доказів в обґрунтування позовних вимог та не надав документу, що свідчить про сплату судового збору у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Відповідно до постанови Пленуму ВАСУ «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015 № 2, в мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху суд повинен зазначати:

- про необхідність подання оригіналу документа про сплату судового збору або доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору;

- розмір, який повинен сплатити позивач;

- реквізити сплати судового збору, якщо підставою для залишення заяви без руху є помилка щодо таких реквізитів.

Тільки в разі зазначення судом усіх цих даних та невиконання позивачем вимог ухвали у встановлений строк суд може повернути таку позовну заяву.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не лише зазначаються недоліки позовної заяви, а й визначається спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Водночас, необхідно звернути увагу, що виявлені недоліки позовної заяви і спосіб їх усунення мають бути чіткими і зрозумілими.

Натомість, суд першої інстанції не зазначив розміру судових витрат, який повинен сплатити позивач, а лише формально зазначив про відсутність документу про сплату судового збору у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», що на думку суду апеляційної інстанції є порушенням норм процесуального права.

Частиною 2 ст. 106 КАС України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Водночас, за приписами ч. 4 ст. 11 КАС України, судом вживаються передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи (ч. 2 ст. 69 КАС України).

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч. 6 ст. 71 КАС України).

Позивачем до адміністративного позову було надано низку документів, які, на його думку, обґрунтовують позовні вимоги. Що стосується інших документів, колегія суддів зазначає, що вони можуть витребовуватись судом при розгляді справи по суті з власної ініціативи або за клопотанням сторін.

При цьому, судом першої інстанції повинні враховуватися положення ст. 6 КАС України, яка гарантує право на судовий захист.

Однак, вказані норми чинного законодавства також не були враховані судом першої інстанції при винесенні ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання, у зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 165, 195, 199, 204, 205, 206, 211 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя Н.Е.Старова

суддя В.В.Файдюк

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Старова Н.Е.

Файдюк В.В.