Справа № 2-а-2392/2010
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області
Справа № 2-а-2392-2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010 року суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області Хаустова Т.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Слов'янському районі Донецької області, за участю третьої особи - Головного управління Державного Казначейства України в Донецькій області про стягнення заборгованості з пенсії -

ВСТАНОВИВ:

У Слов'янський міськрайонний суд Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Слов'янському районі Донецької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни", обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона народилась 11 жовтня 1941 року. Відповідно до ст. 1 Закону України № 2195-ГУ від 18 листопада 2004 року „Про соціальний захист дітей війни", є дитиною війни. Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону з 01 січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії

На підставі вимог статті 183-2 КАС України дана справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засіданні та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, набуваю висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилась 11 жовтня 1941 року. Згідно із статтею 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Відповідач не заперечує того факту, що ОСОБА_1 є дитиною війни в розумінні Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Виходячи із того, що позивачка ОСОБА_1 є дитиною війни в розумінні Закону України „Про соціальний захист дітей війни", тому на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України „Про соціальний захист дітей війни", в тому числі й право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Статтею 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" дія статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" зупинена на 2007 рік.

Однак рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік", якими була зупинена дія статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", визнані такими, що не відповідають Конституції. Законом України „Про Конституційний Суд України" від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР, а саме ст. 73 вказаного Закону передбачено, що у разі, коли нормативно-правові акти або їх окремі положення визначаються такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними), то вони оголошуються не чинними та втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України відповідного рішення.

Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року внесено зміни до Закону України „Про соціальний захист дітей війни", у тому числі після внесення відповідних змін статтею 6 вказаного Закону передбачалося, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання; державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Конституційний Суд України дійшов до переконання, що Законами про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх. Так, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року вказані вище зміни до Закону України „Про соціальний захист дітей війни", які внесені Законом України ,Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змінило деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Позовні вимоги про нарахування підвищення пенсії за 2009 р. підлягають задоволенню, оскільки ЗУ „Про державний бюджет України на 2009 рік" дію ст.6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни" не зупинено. Але нарахування за вказаний період часу соціальної допомоги позивачу, як дитині війни повинно проводитися з вирахуванням надбавки, встановленої для учасників війни, що виплачувалася позивачеві відповідно до внесених змін до Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Позовні вимоги про нарахування підвищення пенсії за 2010 р. з 01.01.2010 року також підлягають задоволенню, оскільки ЗУ „Про державний бюджет України на 2010рік" дію ст.6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни" не зупинено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 87 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, відповідно до якої суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком Оскільки виплата підвищення до пенсії є однією з складових пенсії в цілому, суд вважає, що позивачем не пропущений строк для звернення до суду за захистом своїх прав з даних правовідносин.

Враховуючи наведене, слід зобов'язати УПФУ в Слов'янському районі здійснити нарахування та виплату за рахунок коштів Державного Бюджету України, ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»: за періоди: з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010р. по 30 вересня 2010 року.

Стосовно конкретного визначення позивачем суми нарахування, зазначаю, що предмет спору є зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме здійснити нарахування, а не стягнення певної суми. Визначення розміру нарахування у спірних правовідносинах є функцією суб'єкта владних повноважень( відповідача у справі), внаслідок чого у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі вимог ст. 94 КАС України також підлягають задоволенню вимоги позивача щодо повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 2-15,17-18,33-35,41-42,47-51,56-59,69-71,79,86,87,94,99, 104-107,110,122-143,151-154,158,162,163,167,185-186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України „Про соціальний захист дітей війни", Законом України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Слов'янському районі Донецької області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»: за періоди: з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 р. по ЗО вересня 2010 року.

Повернути за рахунок коштів Державного бюджету України ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 51,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийнятті постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова постановлена та підписана^в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_2