Справа № 819/182/15-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року Справа № 876/2320/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МІСЬКИЙ ОСОБА_1» (далі ПАТ) на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 лютого2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) на здійснення Тимчасової адміністрації ПАТ ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, - ПАТ, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, з урахуванням зміни позовних вимог (а.с.21-25), до уповноважених осіб Фонду на здійснення Тимчасової адміністрації ПАТ ОСОБА_3 (далі Уповноважена особа) та ОСОБА_4 (далі Уповноважена особа-1) про: визнання протиправними дії Уповноваженої особи щодо визнання нікчемним договору акційного строкового вкладу №2630/65/171004 «Валютна симфонія» від 01.04.2014 (далі Договір) на підставі повідомлення від 10.01.2015 №23/1710 (далі Повідомлення); визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи щодо не включення її до переліку вкладників ПАТ, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (далі Перелік); зобов'язання уповноваженої особи Фонду на здійснення Тимчасової адміністрації ПАТ включити її до такого Переліку.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що по закінченню Договору неодноразово зверталася до ПАТ з проханням про повернення вкладених коштів. Повідомлення про визнання Договору нікчемним на підставі частин 1-4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон №4452-VI) вважає протиправним, бо не визначено жодної підстави його нікчемності.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у справі №819/182/15-а позов задоволено повністю.

Постанову оскаржив ПАТ, який в апеляційній скарзі просить її скасувати і залишити позовну заяву без розгляду. Вказує, що про судове засідання 05.02.2015 дізналися лише в цей день. Наказом Уповноваженої особи-1 від 03.02.2015 №108Р відкликані повідомлення про нікчемність депозитних договорів, що відправлялися клієнтам ПАТ, в т.ч. Повідомлення. Відтак, відсутній предмет спору в частині оскарження дій Уповноваженої особи. Оскільки рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку ПАТ ще не прийнято, то заявлення вимоги про включення позивача до Переліку, є передчасним.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких міркувань.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що згідно Повідомлення позивачку не включено до Переліку, у звязку із визнанням Договору нікчемним. Уповноваженою особою не визначено жодної підстави нікчемності правочину, що передбачені в ч.3 ст.38 Закону №4452-VI.

Повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки вони частково не відповідають фактичним обставинам справи і зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умовами що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 5 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено, що 01.04.2014 між позивачкою та ПАТ укладено Договір, за умовами якого банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 1700 доларів США на строковий депозитний рахунок на строк по 01.10.2014 (183 дні) та зобов'язався сплачувати проценти за його користування з процентною ставкою 10,5% (а.с.7-10).

Постановою Правління Національного банку України від 20.11.2014 №732 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МІСЬКИЙ ОСОБА_1» до категорії неплатоспроможних» віднесено ПАТ до категорії неплатоспроможних. (а.с.73-74).

На підставі цієї постанови, виконавчою дирекцією Фонду 20.11.2014 прийнято рішення №124, яким запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ строком на три місяці з 21.11.2014 по 20.02.2015, та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ Уповноважену особу (а.с.27).

За підписом останнього, позивачці надіслано Повідомлення, у якому вказано, що на підставі частин 1-4 ст.38 Закону №4452-VI, наказом Уповноваженої особи від 11.12.2014, Договір визнано нікчемним (а.с.11).

15.01.2015 позивачка звернулась до Уповноваженої особи із заявою вх.№2194, про включення її до Переліку (а.с.52).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 27.01.2015 №17 з цієї дати виконання обовязків уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ покладеного на ОСОБА_4 (а.с.26).

В подальшому, рішеннями виконавчої дирекції Фонду від 31.01.2015 №22 і №23 ОСОБА_3 відсторонено з 31.01.2015 від виконання обовязків уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ, та з цієї ж дати призначено такою особою ОСОБА_4 (а.с.75-76).

Законом №4452-VІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

За ст.2 вказаного Закону:

виведення неплатоспроможного банку з ринку - заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених ст.39 цього Закону;

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства;

неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України «Про банки і банківську діяльність»;

уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частиною 1 ст.3 Закону №4452-VІ визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Стаття 38 Закону №4452-VІ встановлює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку, зокрема, частинами 1-4 передбачено, що уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України (далі ЦК; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У відповідності до частин 1-2 ст.228 цього ж Кодексу правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, Уповноваженою особою в Повідомлення не визначено жодної підстави нікчемності Договору, що передбачені у ч.3 ст.38 вказаного Закону, та не доведено, що такий Договір має будь-які ознаки нікчемного правочину, порушує публічний порядок - спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, незаконне заволодіння майном юридичної особи.

За таких обставин цим судом правильно задоволено позовну вимогу про визнання протиправними дії Уповноваженої особи щодо визнання нікчемним Договору на підставі Повідомлення.

Та обставина, як стверджує Уповноважена особа-1, що нею 03.02.2015 відкликано, зокрема, Повідомлення, не змінює факту, що таке було складено та надіслано позивачці Уповноваженою особою протиправно.

Щодо іншої частини задоволених позовних вимог, то треба вказати таке.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (ч.1 ст.26 Закону №4452-VІ).

Статтею 27 цього ж Закону врегульований порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Так, частинами 1-5 такої статті визначено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий курєр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Системний аналіз наведених положень Закону №4452-VІ дає підстави прийти до висновку про те, що початок процедури формування самого переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, обумовлений наявністю рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку та отриманням його Фондом.

Позивачем не доведено прийняття, до моменту ухвалення оскарженого судового рішення, рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку ПАТ, а відтак доводи апелянта про передчасність двох інших заявлених і задоволених позовних вимог, є обґрунтованими.

Такі обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні такого позову з наведених вище підстав.

Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст.202 КАС підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254 КАС, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МІСЬКИЙ ОСОБА_1» задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання включити до переліку вкладників скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову в цій частині відмовити.

В решті постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 07 грудня 2015 року.