Справа № 826/2255/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/2255/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма ВВ» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г.М., Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма ВВ», ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г.М., Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма ВВ», ОСОБА_3 про визнання протиправними дій щодо винесення рішення № 18850404 про відмову у реєстрації права власності на майно; скасування рішення державного реєстратора № 18850404 про відмову у реєстрації права власності на нерухоме майно, власність - приватна: домоволодіння одноповерхової житлової будівлі № 57, зазначений на плані під літерою «А-І», зі всіма невід'ємними його приналежностями, а саме: гараж - під літерою «Б»; навіс - під літерою «В», «Д»; сарай - під літерою «Е»; споруда - № 1-4,І, що має загальну площу 507,9 кв.м., житлову площу - 126,8 кв.м., та земельна ділянка, на якій він розташований, загальна площа 0,0510 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, прийняте державним реєстратором Молдовановою Галиною Миколаївною; зобов'язання державного реєстратора повторно розглянути заяву ПАТ «Банк «Київська Русь» від 26.01.2015 за реєстраційним номером 18850404 про здійснення реєстрації права власності на майно; зобов'язання державного реєстратора провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: домоволодіння одноповерхової житлової будівлі № 57, зазначене на плані під літерою «А-І», зі всіма невід'ємними його приналежностями, а саме: гараж - під літерою «Б»; навіс - під літерою «В», «Д»; сарай - під літерою «Е»; споруда - № 1-4,І, що має загальну площу 507,9 кв.м., житлову площу - 126,8 кв.м., та земельна ділянка, на якій він розташований, загальна площа 0,0510 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України подати у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду звіт про його виконання.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованової Г.М. від 26.01.2015 № 18850404 про відмову у державній реєстрації права власності форма власності: приватна на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, за суб'єктом: ПАТ «Банк «Київська Русь», податковий номер 24214088. Зобов'язано державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України повторно розглянути заяву ПАТ «Банк «Київська Русь» від 26.01.2015 за реєстраційним номером 18850404 про здійснення реєстрації права власності на майно: домоволодіння, що розташований за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», податковий номер 24214088. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ТОВ «Фірма ВВ» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26 січня 2015 року представник ПАТ «Банк «Київська Русь» Кочерга С.А. подав до Державної реєстраційної служби України заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1, яка прийнята 13.01.2015 о 13:16:22 за реєстраційним номером 9757088.

Підставою для проведення державної реєстрації права власності на вказане приміщення став укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» і громадянином України ОСОБА_3 договір іпотеки від 05.06.2013, відповідно до умов якого іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя (ПАТ «Банк «Київська Русь») за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 36909-41.4-13-2 від 23.04.2013. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Бондар І.М., Дніпропетровського міського нотаріального округу 23.04.2013.

Так, предметом даного договору є домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та земельна ділянка, що розташована у АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Для проведення державної реєстрації представник ПАТ «Банк «Київська Русь» Кочерга С.А., що діяв на підставі довіреності № 1981 від 07.11.2014, подав наступні документи: договір іпотеки, повідомлення-вимога від 17.10.2014 про усунення порушень умов кредитного договору № 36909-41.4-13-2 забезпечених іпотекою зобов'язань, підтвердження про вручення цієї вимоги та опис вкладення у цінний лист.

26 січня 2015 державний реєстратор прав на нерухоме майно Молдованова Г.М. прийняла рішення про відмову у проведенні державної реєстрації права власності на домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1, земельна ділянка, що розташована у АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», податковий номер , в зв'язку з тим, що документи, подані для здійснення державної реєстрації, не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суд уз даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень від 26.01.2015 № 18850404 не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, а отже, є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок проведення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01 липня 2004 року (далі - Закон № 1952-IV) та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (далі - Порядок).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 16 цього Закону; 6) надання витягів з державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

У відповідності до ч.3 ст.17 вищевказаного Закону, документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 46 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

У відповідності до п. 28 Порядку державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні реєстрації обтяжень, а саме: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 42 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, боржник ТОВ «Фірма ВВ» не виконав свого зобов'язання за кредитним Договором № 36909-41.4-13-2 (надалі - Договір) перед ПАТ «Банк «Київська Русь», а ОСОБА_3, як іпотекодавець, залишив вимогу банку без задоволення, у зв'язку з чим у ПАТ «Банк «Київська Русь» виникло право на задоволення забезпеченої іпотекою вимоги, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Так, згідно з п. 5.4.1 Договору ПАТ «Банк «Київська Русь» має право задовольнити свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет Іпотеки, в рахунок виконання основного зобов'язання.

Обґрунтовуючи своє рішення № 18850404 від 26.01.2015 р. про відмову у реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідач виходив з того, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не відповідає вимогам Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, згідно п. 106 яких (Правил) у повідомленні про вручення особисто одержувачем або уповноваженою особою у спеціальному розділі «розписка в одержанні» учиняється підпис та зазначається прізвище. Також, повідомлення підписується працівником поштового зв'язку. Подані рекомендовані повідомлення містять лише підпис особи яка отримала вимогу. Також відсутній опис вкладення до поштових відправлень, що не дає змоги встановити, що саме отримав адресат.

Також, державний реєстратор зазначив, що з рекомендованого повідомлення неможливо встановити особу, яка отримала вимогу; підписи не співпадають; відсутнє прізвище отримувача та працівника поштового зв'язку.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем до проведення державної реєстрації права власності позивачем надано поштові повідомлення про вручення, згідно яких документи під назвою «Повідомлення про усунення порушень забезпечених іпотекою зобов'язань» направлені ОСОБА_3 за адресою 49050, АДРЕСА_1 та ТОВ «Фірма ВВ» за тією самою адресою та вручені 22.08.2014 і 21.10.2014 відповідно.

Відповідно до п. 106 Правила надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявність в поштових повідомленнях про вручення лише підпису особи, яка отримала повідомлення, без зазначення прізвища такої особи не може бути підставою для відмови позивачу в реєстрації права власності.

Так, відповідальність за правильність заповнення повідомлення лежить виключно на посадовій особу органу поштового зв'язку, в разі встановлення компетентним органом того, що інформація, яка міститься в поштовому повідомленні не відповідає дійсності.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем було дотримано порядок вчинення дій та подачі документів для проведення державної реєстрації з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку», тому рішення відповідача про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень від 26.01.2015 № 18850404 є протиправним.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма ВВ» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.