Справа № 2а-14179/11/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 листопада 2011 року № 2а-14179/11/2670

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації

про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання протиправними дії щодо відмови видати посвідчення інваліда війни.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, має посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, та має другу групу інвалідності, а також зазначив, що був залучений до складу невоєнізованого формування Цивільної оборони, має інвалідність внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, тому, відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на отримання статусу «Інвалід війни».

Позивач вважає, що у зв'язку відмовою відповідача видати йому посвідчення інваліда війни, він не може реалізувати своє право на пільги, яке надане Законом.

Відповідачем було скеровано до суду письмове заперечення від 21.10.2011 р. № 20192, в якому зазначено, що у ОСОБА_1В відсутні підстави та документи, які б давали їй право на отримання посвідчення інваліда війни. Також, в обґрунтуванні своїх заперечень представник відповідача вказує на те, що довідка №01-04/1045 від 20.06.2011р., видана управлінням з питань надзвичайних ситуацій Київською обласною державною адміністрацією не є документальним підтвердженням факту залучення гр. ОСОБА_1 26 квітня 1986р., як колишнього працівника медичної служби ЦО Чорнобильського району від медико-санітарної частини №126 МОЗ СРСР, м. Припять, оскільки зазначений документ ґрунтується на підставі загальних нормативних, офіційних документів і матеріалів по ЦО за 1986р. Також, в обґрунтуванні своїх заперечень представник відповідача вказує на те , що факт виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань ЦО повинен бути встановлений в судовому порядку. В своєму запереченні відповідач просив суд розгляд даної справи провести за відсутності представників Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації.

Зважаючи на викладене, враховуючи неявку представника відповідача та клопотання про розгляд справи за його відсутності, на підставі ч. 6 ст. 128 КАСУ, адміністративна справа розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, 26 квітня 1986р. приймала участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованого формування медичної служби ЦО Чорнобильського району від медико-санітарної частини №126 МОЗ СРСР, м. Припять, і була залучена до медичного забезпечення заходів ЦО, відповідно до Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 введено в дію наказом начальника ЦО СРСР від 06.06.1975р. № 90 (Положення про невоєнізовані формування ЦО СРСР), а також відповідно до довідки від 20.06.2011р. №01-04/1045 головного управління охорони здоровя Київської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1, 26.04.1986року приймала участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованого формування медичної служби ЦО Чорнобильського району від медико - санітарної частини 126 МОЗ СРСР, м. Припять, і була залучена до медичного забезпечення заходів ЦО.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія розпорядження начальника цивільної оборони Київської області від 19.05.19896 №52, яким начальників цивільної оборони та штаби ЦО на місцях було зобовязано вести облік особового складу формувань ЦО, які залучались до робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно узагальненого списку співробітників МСЧ-126 м. Припять, ОСОБА_1 приймала участь у складі невоєнізованих формувань цивільної оборони в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в 1986році.

Також в матеріалах справи наявний лист від 10.06.11 №1-36-1745 головного управління охорони здоровя Київської обласної державної адміністрації, яким підтверджено участь ОСОБА_1, колишньої санітарки терапевтичного відділення МСЧ-126, учасника І категорії, інваліда ІІ групи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованого формування медичної служби ЦО Чорнобильського району від медико-саітарної частини №126 МОЗ СРСР, м. Припять, яка була залучена до медичного забезпечення заходів ЦО, а саме 26.04.1986р. приймала участь у проведенні йодної профілактики жителям м. Припять, працювала у терапевтичному відділенні, до якого поступали постраждалі з Чорнобильської АЕС, приймала уражених хворих у приймальному відділенні, мила уражених, доглядала за тяжкохворими та надавала долікарняну допомогу. Робила вологе прибирання і виконувала санітарну обробку приміщень і палат у Стаціонарі МСЧ-126, м. Припять.

Відповідно до довідки МСЕК, позивачу встановлено другу групу інвалідності у зв'язку з профзахворюваннями, пов'язаними з роботами на ЧАЕС. На даний час позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії І, що підтверджується відповідним посвідченням серії А № 061222.

Звернувшись до відповідача з відповідною довідкою та копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, позивач отримав відмову у встановленні статусу інваліда війни, про що його було повідомлено листом від 13.07.2011р. № 12476.

Відповідно до частини 1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (надалі Закон), цей закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров'я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

Відповідно до пункту 9 ч. 2 статті 7 Закону, до інвалідів війни належать також інваліди з числа: осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

У частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302, "Посвідчення інваліда війни" видаються пенсіонерам, які отримують пенсії в органах Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення, іншим пенсіонерам - органами, в яких вони перебувають на обліку для призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

У відповідності до п. 12 цього Положення, посвідчення, зазначені в пунктах 3, 4 і 5, зокрема «Посвідчення інваліда війни»видаються інвалідам війни на підставі одного з таких документів: «Удостоверение инвалида Отечественной войны", "Удостоверение инвалида о праве на льготы", для малолітніх в'язнів - "Удостоверение" і довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, довідки, видані органами Міноборони, МВС, Держспецзв'язку, МНС, СБ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Мінпраці.

У матеріалах справи містяться звернення Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської облдержадміністрації, яке звертало увагу Міністерства праці та соціальної політики України на проблемні питання, пов'язані із застосуванням норм статті Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», викликані відсутністю законодавчого врегулювання видачі довідок на підтвердження участі осіб у складі Цивільної оборони.

Крім того, у листі Міністерства праці та соціальної політики України міститься висновок про те, що підставою для встановлення статусу інваліда війни є посвідчення громадянина, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка, що підтверджує залучення особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, до складу формування Цивільної оборони, видана органами Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Отже, довідка Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, яка видається заявникам, має однозначний зміст і не може трактуватись по іншому, як підтвердження їх участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, що в повній мірі відповідає змісту пункту 9 частини ІІ статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У довідці від 20.06.2011р. 01-04/1045 зазначена підстава для її видачі, а саме: Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР Х2 1111 1976 р., накази заступника Міністра оборони СРСР начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелізації) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 р. (Настанова по організації та їденою Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському обєкті народного господарства), розпорядження начальника ЦО СРСР від 26.04.1986, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986, начальника Цивільної оборони Київської області голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.01.1986 № 01, від 30.04.1986 № 02, від 19.05.1986 № 52 та інші), підтвердження головного управління охорони здоровя Київської облдержадміністрації (медична служба ІДО Київської області) від 10.06.2011 № 1-36-1745, Узагальнений список співробітників МСЧ-126 м. Припять, які приймали участь у складі невоєнізованих формувань цивільної оборони в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в 1986 році, маршрутний лист, документи і матеріалі по ЦО за 1986 рік, які зберігаються в управлінні, інші офіційні документа.

Таким чином, суд приходить до висновку, що видана позивачу довідка підтверджує його участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, що в повній мірі відповідає змісту пункту 9 частини ІІ статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративний суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Наявність відповідних документів, досліджених судом під час судового розгляду, безсумнівно підтверджують факт участі позивача у відповідні періоди у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формування Цивільної оборони, а відтак факт встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи беззаперечно дають право позивачеві отримувати пільги згідно з положеннями Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, як інваліду війни.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача вчинити дії щодо видачі посвідчення інваліда війни.

Відповідач не довів суду правомірність своїх дій щодо відмови у видачі ОСОБА_1 посвідчення інваліда війни, оскільки нормативно-правовим актом не передбачено надання наказу, розпорядження щодо підтвердження факту участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а прямо передбачено надання довідки, виданої органами МНС про підтвердження участі особи у формуваннях Цивільної оборони, яка і була надана управлінню позивачем. Таким чином, судом визнаються такі дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, ст. 105, 158-163, 254 КАС України, адміністративний суд, -ПОСТАНОВИВ:

1.Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 в наданні статусу інваліда війни.

3.Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації (02232, м.Київ, вул. Закревського,87-Д) ОСОБА_1 (02225, АДРЕСА_1) встановити статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.К. Каракашьян