Справа № 607/5146/15-а
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2015 Справа №607/5146/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря Субчак Г.Я.,

позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання рішення протиправним, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (надалі - Відповідач)про визнання рішення протиправним, зобовязання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 1988 році він був зарахований курсантом першого курсу Львівської спеціальної середньої школи міліції МВС СССР. Під час навчання його двічі було відправлено в Азербайджанську РСР в м.Баку у відрядження в складі спеціального батальйону для виконання завдань по охороні громадського порядку, прийняття участі у врегулюванні міжнаціонального збройного конфлікту між громадянами азербайджанської та вірменської національностей, де на той час було введено режим надзвичайного стану. В зазначений період в республіці Азербайджан відбувся Ногірно-Карабахський конфлікт між вірменським та азербайджанським населенням. для подолання якого були введені збройні війська та підрозділи МВС СССР. Під час проходження служби позивач виконував завдання по охороні державних установ, військових комендатур, осіб партійно-радянського та господарського активу, ніс службу на блок-постах по охороні населених пунктів, в яких проживало азербайджанське та вірменське населення, від нападів та насилля зі сторони конфліктуючих сторін, будучи при цьому в бойовій екіпіровці з використанням та правом застосування різного роду зброї. Під час несення служби у зазначений період неодноразово ризикуючи життям, попереджав кровопролиття серед озброєного населення ворогуючих сторін. З цього приводу в січні 2015 року він звернувся до Відповідача з вимогою про визнання його учасником бойових дій та видачу відповідного посвідчення встановленого зразка. Однак 22 січня 2015 року засіданням комісії УМВС України в Тернопільській області було порушене законне право позивача на визнання його учасником бойових дій та відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, видачі посвідчення, оскільки Республіка Азербайджан, в яку його було відряджено, не входить в перелік держав та періодів бойових дій на їх території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року №63. З вказаною відмовою позивач не погоджується та просить суд винести постанову, якою визнати рішення від 21 січня 2015 року в протоколі №1 засідання комісії УМВС України в Тернопільській області по розгляду питань, повязаних з встановленням статусу учасника бойових дій протиправним, зобовязати комісію УМВС України в Тернопільській області по розгляду питань, повязаних із встановленням статусу учасника бойових дій, визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій та видати посвідчення відповідного зразка.

22 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із уточненнями до адміністративного позову, в яких зазначає, що у 1987 році він був зарахований курсантом першого курсу Львівської спеціальної середньої школи міліції МВС СССР. Під час його навчання курс, на якому він навчався, двічі було відправлено в Азербайджанську РСР в м.Баку у відрядження в складі спеціального батальйону для виконання завдань по охороні громадського порядку, приймаючи участь у врегулювань міжнаціонального збройного конфлікту між громадянами азербайджанської та вірменської національностей, де на той час було введено режим надзвичайного стану (що підтверджується наказом №90 від 15 травня 1989 року «Про передислокацію спеціального батальйону другого курсу для виконання завдання МВС СССР», наказом №123 від 20 червня 1989 року «Про передислокацію спеціального батальйону 1-го курсу для виконання завдання МВС СССР» провівши заміну 2-го курсу). На підставі викладеного позивач просить суд винести постанову, якою визнати рішення від 21 січня 2015 року в протоколі №1 засідання комісії МВС України в Тернопільській області по розгляду питань, повязаних з встановленням статусу учасника бойових дій протиправним, зобовязати комісію УМВС України в Тернопільській області по розгляду питань, повязаних із встановленням статусу учасника бойових дій, визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій та видати посвідчення відповідного зразка.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його представник позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та поданих уточненнях, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 МВС України в Тернопільській області просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, які зазначено в поданих письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що з позивачем ОСОБА_1 він знайомий з часу їх спільного навчання в Львівській школі міліції, яке вони разом проходили в період з 1987 по 1989 роки. У 1989 році на базі школи був сформований спеціальний батальйон для відрядження в Азербайджанську Республіку, район Нагірного Карабаху, для виконання завдань по охороні громадського порядку. По приїзді в м.Баку їм було видано зброю для підтримання громадського порядку та затримання людей, які приймали участь у збройному конфлікті. Також вони контролювали дотримання місцевим населенням умов комендантського часу. Свідок є учасником бойових дій, цей статус він отримав по місцю формування батальйону у червні 2009 року, про що також свідчить його посвідчення. Про присвоєння свідку статусу учасника бойових дій було прийнято рішення на засіданні комісії Львівського державного університету внутрішніх справ у 2007 році. Попередньо він подавав документи, що стосувалися його перебування у зоні збройного конфлікту в Азербайджанській Республіці, довідку відповідного змісту, виписку з особової справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що у 1987 році він поступив у Львівську середню школу міліції де познайомився із ОСОБА_1 У 1989 році, коли на території Нагірного Карабаху відбувався збройний конфлікт між вірменським та азербайджанським населенням, курсантів школи, в тому числі і позивача, було відряджено в Азербайджанську Республіку м.Баку для попередження збройного конфлікту. У 2010 році свідок звернувся до УМВС України в Львівській області з приводу отримання статусу учасника бойових дій, однак йому в цьому було відмовлено, а тому він подав позов до суду, який прийняв рішення про надання йому статусу учасника бойових дій.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, доводи представника відповідача, проаналізувавши покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Суд вважає загальновідомими обставинами те, що в період, який передував відокремленню колишніх республік Союзу РСР та створення на їх території незалежних держав, а саме з 1989 по 1991 роки, в Союзі РСР, зокрема в кавказьких республіках, виникали непоодинокі етнічні конфлікти, що супроводжувались збройними сутичками. Збройні сили Союзу РСР і органи внутрішніх справ у цих регіонах виконували бойові завдання, метою яких були захист мирного населення та приборкання конфліктуючих сторін. На час існування Союзу РСР та партійної ідеології, яка панувала в той період, не визнавалось, що в союзних республіках могли вестись бойові дії, і реальна інформація про їх трагічні наслідки замовчувалась. Хоча Вірменія і Азербайджан не включені до Переліку, при розгляді справи встановлено, що позивач виконував завдання в умовах надзвичайного стану та збройних конфліктів у м. Баку Азербайджанської РСР.

Згідно п.2 ст.6 Закону № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються, зокрема, учасники бойових дій на території інших країн військовослужбовці ОСОБА_7, ОСОБА_8, Комітету державної безпеки, особи рядового начальницького складу і військовослужбовці МВС колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач у 1987 році був зарахований курсантом першого курсу Львівської спеціальної середньої школи міліції МВС СССР. Під час навчання ОСОБА_1 в складі спеціального батальйону, сформованого на базі школи з офіцерів і курсантів, відряджався в м.Баку Азербайджанської РСР для виконання завдань МВС СССР, про що свідчать виписки із наказів №90 від 15 травня 1989 року та №123 від 26 червня 1989 року, видані Львівською спеціальною середньою школою міліції МВС СССР. Під час проходження служби на позивача було покладено обовязок з охорони громадського порядку на території м.Баку Азербайджанської РСР в умовах надзвичайного стану та збройних конфліктів по нормалізації обстановки, відновлення законності та правопорядку.

Вказане вище послугувало підставою для звернення ОСОБА_1 в січні 2015 року до ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області з приводу визнання його учасником бойових дій та видачі йому відповідного посвідчення встановленого зразка.

Як вбачається із відповіді ОСОБА_4 кадрового забезпечення ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області №2/7-145 від 22 січня 2015 року на звернення ОСОБА_1, останньому відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, відповідно до протоколу №1 від 21.01.2015 року, засідання комісії УМВС України в Тернопільській області до розгляду питань, повязаних із встановленням статусу учасника бойових дій (учасника війни), оскільки республіка Азербайджан, в яку позивачу був відряджений, не входить у Перелік держав і періодів бойових дій на їх території, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року № 63.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року № 63затверджено перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців ОСОБА_7 ОСОБА_8, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, і періодів бойових дій на їх території.

Разом з тим у Переліку зазначена країна відсутня, хоча підставою для надання статусу учасника бойових дій є наявність держав і періодів бойових дій на їх території у цьому Переліку.

Положення примітки 6 до Переліку стосовно можливості визнання осіб учасниками бойових дій після грудня 1979 року поширюються лише на військових фахівців, яких Генеральний штаб Збройних Сил колишнього Союзу РСР направляв у країни, на території яких велися бойові дії, і пільги яким надавалися на підставі довідок 10 Головного управління Генерального штабу Збройних Сил колишнього Союзу РСР про їх особисту участь у бойових діях. Відсутність вищезазначених обставин виключає можливість визнання учасниками бойових дій після грудня 1979 року осіб, які були відряджені для виконання завдань МВС СССР, в даному випадку позивач ОСОБА_1, в умовах надзвичайного стану та при вирішенні збройних конфліктів, відновлення законності та правопорядку на території колишніх республік Союзу РСР (у тому числі Азербайджанської РСР).

За вказаних обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання рішення від 21 січня 2015 року, протоколу №1 засідання комісії УМВС України в Тернопільській області по розгляду питань, повязаних із встановленням статусу учасника бойових дій протиправним, зобовязання визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій та видати посвідчення відповідного зразка.

Керуючись ст.ст.2, 11, 17, 18, 70, 71, 86, 158, 163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання рішення від 21 січня 2015 року, протоколу №1 засідання комісії УМВС України в Тернопільській області по розгляду питань, повязаних із встановленням статусу учасника бойових дій протиправним, зобовязання визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій та видати посвідчення відповідного зразка - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. Герчаківська