Справа № 803/460/15-а
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Справа № 876/5378/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги прокуратури Волинської області та прокуратури м. Луцька на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Волинської області, прокуратури м. Луцька про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до прокуратури Волинської області, прокуратури м. Луцька в якому просив визнати протиправною бездіяльності прокуратури м. Луцька по неналежному розгляду звернення (заяви) позивача від 08 січня 2015 року та ухваленню за його результатами рішення, визнати протиправною бездіяльності прокуратури Волинської області по неналежному розгляду звернення (скарги) позивача від 11 лютого 2015 року та ухваленню за його результатами рішення, зобовязати прокуратуру м. Луцька направити звернення (скаргу) ОСОБА_1 від 11 лютого 2015 року для розгляду та ухвалення згідно чинного законодавства рішень за його результатами прокуратурі Волинської області.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними дії прокуратури міста Луцька Волинської області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 08 січня 2015 року. Визнано протиправними дії прокуратури Волинської області щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 11 лютого 2015 року в частині надання правової оцінки діям заступника прокурора міста ОСОБА_2 ОСОБА_3. Зобов'язано прокуратуру Волинської області повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 11 лютого 2015 року в частині надання правової оцінки діям заступника прокурора міста ОСОБА_2 ОСОБА_3. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції прокуратура Волинської області та прокуратура м. Луцька оскаржили його в апеляційному порядку

Прокуратура Волинської області в апеляційній скарзі зазначила, що у прокуратуру області 16.02.2015 надійшло звернення ОСОБА_1 з приводу вжиття заходів щодо усунення порушень прав позивача, які виразились у неналежному, на його думку, розгляді прокуратурою міста ОСОБА_2 звернення від 08.01.2015 про порушення Головним управлінням юстиції у Волинській області вимог Закону України «Про звернення громадян» та невжиття заходів прокурорського реагування з даного приводу прокуратурою м. Луцька.

Відповідно до п. 3.4. Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 9гн від 27.12.2014, працівником відповідного підрозділу, яким в прокуратурі області є старший прокурор прокуратури області з питань розгляду листів та прийому громадян, за результатами попереднього розгляду звернень може прийматись одне із рішень: передачі звернення для доповіді керівництву органу прокуратури; передачі звернення відповідному структурному підрозділу органу прокуратури для розгляду; скерування звернення за територіальністю та/чи за належністю; повернення звернення заявнику із відповідним розясненням; долучення звернення до наглядового провадження чи номенклатурної справи.

Згідно п. 7.3. Регламенту прокуратури Волинської області, затвердженого наказом прокурора області № 56 від 27.08.2013 р., звернення громадян та юридичних осіб, які надійшли до прокуратури області вперше і за якими не приймалося рішення прокурорами районного рівня (первинні звернення), відповідальним працівником надсилаються до підпорядкованих прокуратур для вирішення.

Враховуючи вищевикладене, вказане звернення позивача 20.02.2015 надіслано у прокуратуру міста ОСОБА_2 для розгляду у відповідності до норм чинного законодавства та інформування з даного приводу прокуратури Волинської області. У супровідному листі зазначено про саму суть скарги заявника, а саме «щодо неналежного розгляду прокуратурою міста попереднього звернення».

В той же час, в порушення норм процесуального права - ст.ст. 69, 70, 86 КАС України судом неналежно оцінено супровідний лист та безпідставно в мотивувальній частині рішення зазначено, що прокуратурою Волинської області у своєму листі до відповідача визнано неналежний розгляд попереднього звернення позивача та, як наслідок, повинна вимагати від останнього його розгляду щодо правомірності чи неправомірності дій заступника прокуратури м. Луцька.

У відповіді від 13.02.2015 за підписом прокурора м. Луцька заявнику повторно надано розяснення з приводу компетенції прокуратури та відсутності повноважень на проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням Закону України «Про звернення громадян», а також право заявника звернутись зі скаргою на неправомірні дії посадових осіб Головного управління юстиції у Волинській області до Міністерства юстиції України або безпосередньо до суду.

За результатами опрацювання інформації, що надійшла до прокуратури Волинської області, у відповідності до ч. 3. ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», п. 4.1. Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України №9 від 27.12.2015, матеріали вказаного звернення 03.04.2015 надіслано в Міністерство юстиції України для розгляду в межах компетенції, про що інформовано заявника.

При постановлені оскаржуваної постанови судом не взято до уваги те, що до повноважень прокурора м. Луцька, у відповідності до вимог п.п.2, 2.5 наказу Генерального прокурора України № 9гн від 27.12.2014 р. «Про організацію особистого прийому та розгляду звернень в органах прокуратури України» входить надання оцінки кожному факту несумлінного ставлення до роботи зі зверненнями, їх безпідставного відхилення, порушення строків чи порядку розгляду, вжиття заходів до усунення недоліків і притягнення до відповідальності винних осіб, в тому числі і щодо заступника прокурора м. Луцька.

Згідно п.п.8,10 Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого постановою Верховної ради України №1796-ХІІ від 06Л 1.1991р., дисциплінарні стягнення щодо прокурорсько-слідчих працівників, застосовуються за невиконання чи неналежне виконання службових обовязків. Міські і районні прокурори, інші прирівняні до них прокурори вносять подання вищестоящому прокурору про накладення дисциплінарного стягнення на - підлеглих їм прокурорсько-слідчих працівників. А тому помилковими є висновки суду, що у листі від 03.04.2015 прокуратура області мала повідомити ОСОБА_1ІІ. про вирішення піднятого ним у зверненні від 11.02.2015 р. питання про надання правової оцінки діям заступника прокурора м. Луцька ОСОБА_3

Отримавши відповідь прокурора м. Луцька ОСОБА_4 від 13.03.2015 ОСОБА_1, у подальшому, відповідно до ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» зі скаргою про ненадання прокурором міста ОСОБА_2 правової оцінки діям заступника прокуратури міста до прокуратури області не звертався, а тому дане питання не могло бути предметом перевірки в апараті прокуратури Волинської області, з урахуванням вищезазначених положень Інструкції та Регламенту.

Враховуючи наведене прокуратура області не надавала відповідь ОСОБА_1 з даних питань.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Прокуратура м. Луцька в апеляційній скарзі зазначає, що Розділом 2 Закону України «Про звернення громадян» передбачено порядок розгляду звернень громадян, в тому числі терміни їх розгляду. Зокрема ст. 20 даного Закону передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Пунктом 5.9 Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 9гн від 27.12.2014 р., передбачено, що за результатами розгляду звернення може бути прийнято одне з таких рішень: задоволено - вжито заходів до повного або часткового поновлення прав і законних інтересів заявника. Не може вважатися задоволеним звернення, рішення за яким прийнято не за вимогами громадянина, а за результатами виявлених недоліків або порушень закону; відмовлено у задоволенні (відхилено) вимоги заявника, викладені у зверненні, визнані необгрунтованими; розяснено - надано розяснення щодо компетенції органів прокуратури з питань правового характеру.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 08.01.2015 р., яке надійшло в прокуратуру міста ОСОБА_2 12.01.2015 р. з приводу можливого порушення законодавства про звернення громадян працівниками Головного управління юстиції у Волинській області, 17.01.2015 р. підготовлено та скеровано заявнику ґрунтовну відповідь з розясненням вимог чинного законодавства. Зокрема, ОСОБА_1 розяснено, що положеннями розділу XII Закону України «Про прокуратуру» (окремі положення якого вступили у дію 26.10.2014 р.) змінено функції прокуратури, зокрема п.п. 33 п. 5 із Закону України «Про звернення громадян» виключено ст. 29 щодо здійснення Генеральним прокурором України та підпорядкованими йому прокурорами нагляду за дотриманням законодавства про звернення громадян.

Заявника повідомлено, що на підставі п. 5 вказаного розділу внесено також зміни до ч. 1 ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких прокурорів позбавлено права складати протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 212-3 (порушення права на інформацію та права звернення) цього Кодексу. Роз'яснено, що вирішення порушених заявником питань до компетенції органів прокуратури не відноситься.

Оскільки, ОСОБА_1 у зверненні від 08.01.2015 р. до прокуратури міста ОСОБА_2 просив надати правову оцінку діям керівництва Головного управління юстиції у Волинській області та вжити у звязку з цим заходів прокурорського реагування, тому звернення не скеровувалось за належністю. Прокуратурою міста ОСОБА_2 за результатами розгляду звернення, заявнику надано розяснення щодо компетенції органів прокуратури та з питань правового характеру, як це передбачено законодавством про звернення громадян.

24.02.2015 р. з прокуратури Волинської області надходило звернення ОСОБА_1, з приводу неналежного розгляду його звернення прокуратурою міста ОСОБА_2 від 08.01.2015 р. щодо можливого порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» посадовими особами Головного управління юстиції у Волинській області.

Заявнику повторно розяснено вимоги чинного законодавства, зокрема щодо змін до Закону України «Про звернення громадян», які набрали чинності з 26.10.2014 р. на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р.

Роз'яснено, що пунктом 1 Розділу ХІІІ цього Закону передбачено, що прокуратура виконує функцію нагляду за додержанням та застосуванням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами виключно у формі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Заявнику повідомлено, що згідно ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 січня 2015 року через скриньку вхідної кореспонденції ОСОБА_1 направив прокурору міста ОСОБА_2 звернення в якому просив надати правову оцінку діям керівництва ГУЮ у Волинській області з приводу невжиття заходів щодо розгляду звернення-скарги від 23 травня 2014 року, а також вжити заходів прокурорського реагування щодо розгляду його звернення-скарги від 23 травня 2014 року керівництвом ГУЮ у Волинській області. До вказаного звернення були додані письмові пояснення в яких зазначено, що 23 травня 2014 року ОСОБА_1 мав намір потрапити на особистий прийом до керівника реєстраційної служби ГУЮ у Волинській області. Прийом в той час здійснював виконуючий обов'язки керівника реєстраційної служби, який, на думку позивача, не представився, не відповідає своєму фаховому рівню та вжив щодо нього образливі висловлювання. Після особистого прийому він зареєстрував усну скаргу на дії в.о. керівника реєстраційної служби у журналі обліку ГУЮ у Волинській області. Також 24 травня 2014 року він додатково направив письмові пояснення з приводу своєї усної скарги. Листом від 17 січня 2015 року № 113-11-15 прокуратура міста ОСОБА_2 повідомила позивача, що у зв'язку із внесенням змін до Закону України «Про прокуратуру», Закону України «Про звернення громадян» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, до функцій прокуратури не входить здійснення нагляду за дотриманням законодавства про звернення громадян та позбавлено права прокурорів складати протоколи про адміністративне правопорушення. Не погоджуючись з відповіддю, позивач 11 лютого 2015 року звернувся зі скаргою до прокуратури Волинської області в якій просив вжити заходів щодо усунення порушень при розгляді звернення від 08 січня 2015 року прокуратурою м. Луцька і направити його за належністю та надати правову оцінку діям заступника прокурора м. Луцька С.ОСОБА_3. У відповідь, листом від 20 лютого 2015 року прокуратура Волинської області направила для організації вирішення скаргу позивача щодо неналежного попереднього звернення заявника до прокуратури м. Луцька з подальшим повідомленням щодо результатів розгляду заявника та прокуратуру Волинської області. Дану відповідь позивач отримав 28 лютого 2015 року підписану посадовою особою ОСОБА_5.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ст. 29 Закону України «Про звернення громадян» (в редакції, що діяла до 25 жовтня 2014 року включно), нагляд за дотриманням законодавства про звернення громадян здійснюється Генеральним прокурором України та підпорядкованими йому прокурорами. Відповідно до наданих їм чинним законодавством повноважень вони вживають заходів до поновлення порушених прав, захисту законних інтересів громадян, притягнення порушників до відповідальності.

Однак, пунктом 33 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 № 1697-VII, статтю 29 Закону України «Про звернення громадян» виключено. Вказані зміни набрали чинності з 26 жовтня 2014 року.

Вірним є висновок суду першої інстанції, що органи прокуратури не наділені повноваженнями на здійснення прокурорського нагляду за дотриманням законодавства про звернення громадян, а тому відповідач не уповноважений вирішувати звернення ОСОБА_1 щодо можливих порушень законодавства з боку посадових осіб Головного управління юстиції у Волинській області з приводу розгляду усної скарги позивача від 23 травня 2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Суд вірно вважав, що роз'яснивши ОСОБА_1, що вирішення його питання не належить до компетенції органів прокуратури прокуратура м. Луцька надав не повну відповідь, повинен був відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» переслати звернення позивача за належністю, до органу чи посадової особи, які уповноважені вирішувати спірне питання або керуватись ст. 16 Закону та роз'яснити громадянину право подачі скарги у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду, проте цього прокуратурою міста ОСОБА_2 протиправно зроблено не було, а тому суд вірно вважав, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають до задоволення.

Суд вірно зазначив, що прокуратурою Волинської області у листі від 20 лютого 2015 року №19 визнано, що попереднє звернення заявника (від 08 січня 2015 року) неналежно розглянуто прокуратурою м. Луцька, а тому і направлено для організації вирішення.

Також встановлено судом, що при надходженні з прокуратури Волинської області 24 лютого 2015 року скарги ОСОБА_1 на адресу прокуратури м. Луцька щодо неналежного, на його думку, розгляду звернення від 08 січня 2015 року та можливого порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» заявнику повторно (відповідь від 13 лютого 2015 року) роз'яснено вимоги чинного законодавства, що вирішення порушених ним питань у вказаному зверненні до компетенції прокуратури м. Луцька не відноситься, надано роз'яснення функцій і повноважень органів прокуратури та враховуючи вимоги ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» заявнику було роз'яснено ще право на звернення зі скаргою на неправомірні дії посадових осіб Головного управління юстиції у Волинській області до Міністерства юстиції України або безпосередньо до суду, тому суд вірно вважав, що зобов'язувати прокуратуру м. Луцька Волинської області повторно розглянути звернення від 08 січня 2015 року у суду немає підстав.

Також суд вірно зазначив, що ч. 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що забороняється направляти скарги громадян тим органам або посадовим особам, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Згідно пункту 7.3 Регламенту прокуратури Волинської області, затвердженого наказом прокурора області № 56 від 27 серпня 2013 року, звернення громадян та юридичних осіб, які надійшли до прокуратури області вперше і за якими не приймалося рішення прокурорами районного рівня (первинні звернення), відповідальним працівником надсилаються до підпорядкованих прокуратур для вирішення.

Також зясовано, що позивач звернувся зі скаргою до прокуратури Волинської області про вжиття заходів щодо усунення порушень його прав по розгляду поданого ним звернення від 08 січня 2015 року прокуратурою м. Луцька та направити його за належністю і надати правову оцінку діям заступника прокурора м. Луцька С.ОСОБА_3 з додатком відповіді з прокуратури м.Луцька. Радником юстиції ОСОБА_5 у п'ятиденний термін направлено скаргу ОСОБА_1 для організації вирішення до прокуратури м. Луцька та другий екземпляр скаржнику оскільки підняті у скарзі питання вирішуються саме цим суб'єктом владних повноважень. Отримавши відповідь від 13 лютого 2015 року за підписом прокурора м.Луцька, в якій заявнику повторно надано роз'яснення з приводу компетенції прокуратури та відсутності повноважень на проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням Закону України «Про звернення громадян», а також право заявника звернутися зі скаргою на неправомірні дії посадових осіб Головного управління юстиції у Волинській області до Міністерства юстиції України або безпосередньо до суду, дана інформація була опрацьована прокуратурою області і оскільки, заявник у своїй скарзі просив скерувати її за належністю відповідному органу, то керуючись вимогами ч. 3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», пунктом 4.1 Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 9 від 27 грудня 2014 року, було надіслано копію звернення ОСОБА_1 від 08 січня 2015 року з долученими поясненнями для розгляду згідно чинного законодавства до Міністерства юстиції України 03 квітня 2015 року про що повідомлено позивача.

Вірним є висновок суду, що прокуратурою Волинської області не вжито будь-яких заходів стосовно вирішення скарги позивача в частині надання правової оцінки діям заступника прокурора м. Луцька С.ОСОБА_3, та у листі від 03 квітня 2015 року прокуратура Волинської області взагалі не повідомила заявника про вирішення питання в цій частині. Оскільки прокуратура Волинської області у листі визнає неналежний розгляд попереднього звернення ОСОБА_1 то, як наслідок, повинна вимагати від останнього його розгляду щодо правомірності чи не правомірності дій заступника прокурора м. Луцька С. ОСОБА_3.

Також встановлено, що 03 квітня 2015 року, враховуючи прохання позивача, у відповідності до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», пункту 4.1 Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 9 від 27 грудня 2014 року, прокуратурою Волинської області було надіслано копію звернення ОСОБА_1 від 08 січня 2015 року з долученими поясненнями для розгляду до Міністерства юстиції України.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги прокуратури Волинської області та прокуратури м. Луцька залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року по справі № 803/460/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_6

Повний текст ухвали виготовлений 04.12.2015 року