Справа № 2а-3192/11/0970
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2011 р. Справа № 2a-3192/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Кобринської Л.М.

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції в Богородчанському районі про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.04.2011 року,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_4 звернувся в суд із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Богородчанському районі про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.04.2011 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 податковою інспекцією в Богородчанському районі протиправно, в порушення положень Закону України "Про податок на додану вартість необґрунтовано та безпідставно, за наслідками проведеної перевірки, прийнято податкове повідомлення-рішення за № НОМЕР_1 від 04.04.2011 року, яким збільшено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 666261 грн. за основним платежем та штрафної (фінансової) санкції у розмірі 25% на суму 166565,25 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, додатково суду пояснив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 в період за який податковим органом проводилася перевірка здійснював оптову та роздрібну торгівлю вживаними імпортними товарами. Вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, прийняте з порушенням податкового законодавства, оскільки позивач має право на нарахування податкового кредиту незалежно від того, чи товар почав використовуватися в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного періоду, а також чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача проти заявленого позову заперечили. Суду пояснили, що під час перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 було встановлено, що останній в період з 01.10.2009 року по 31.12.2010 року здійснював оптову та роздрібну торгівлю вживаними імпортними товарами, які знаходилися в залишку станом на 01.10.2009 року. Так, за даними ОСОБА_6 "Митния" встановлено, що за вказаний період було розмитнено товару на суму (фактурну вартість) 3350693 грн. Згідно представлених до перевірки первинних документів та книги обліку доходів і витрат в період з 01.10.2009 року по 31.12.2010 року будь-які товари на склад позивача не поступали, реалізація новопридбаних товарів не здійснювалася. В період з 01.10.2009 року по 28.02.2010 року в порушення пп.7.4.1 п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" до складу податкового кредиту підприємцем включалися суми податку на додану вартість згідно податкових накладних, дата виписки яких не відповідала звітному податковому періоду, так зокрема в жовтні, листопаді 2009 року до складу податкового кредиту були віднесені ВМД за серпень-вересень 2009 року. Уточнюючий розрахунок з цих питань позивач міг подати до початку проведення податковим органом перевірки, або ж ВМД за серпень 2009 року включити у вересні 2009 року, а за вересень 2009 року у жовтні 2009 року. В звязку з цим податковим повідомленням-рішенням за № НОМЕР_1 від 04.04.2011 року збільшено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 666261 грн. за основним платежем та штрафної (фінансової) санкції у розмірі 25% на суму 166565,25 грн. Вважають дії податкового органу правомірними, просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 22.07.1999 року Богородчанською районною державною адміністрацією зареєстрований, як субєкт підприємницької діяльності.

Крім того, позивач ОСОБА_5 податковою інспекцією в Богородчанському районі 30.07.1999 року взятий на податковий облік. Дана інформація міститься в акті перевірки від 22.03.2011 року за №109/17/НОМЕР_2 (а.с.13).

ОСОБА_5 податковою інспекцією в Богородчанському районі проведено планову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства приватного підприємця-фізичної особи ОСОБА_4за період з 01.10.2009 року по 31.12 2010 року, за результатами якої відповідачем 22.03.2011 року складено акт за №109/17/НОМЕР_2 (а.с.11-42).

За наслідками розгляду вказаного акту перевірки, відповідач 04.04.2011 року податковим повідомленням-рішенням за № визначив позивачу податкове зобовязання за платежем податок на додану вартість в загальному розмірі 832826,25 грн., в тому числі 666261 грн. за основним платежем та 166565,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.10).

Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_4 апеляційне провадження щодо даного податкового повідомлення-рішення до вищого за підпорядкуванням податкового органу не порушувалося.

Такі висновки відповідача за результатами проведеної перевірки мотивовано тим, що за період який перевірявся, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 в порушення Закону України "Про податок на додану вартість" в період з 01.10.2009 року по 28.02.2010 року до складу податкового кредиту включалися суми податку на додану вартість згідно податкових накладних, дата виписки яких не відповідала звітному податковому періоду. Внаслідок вищезазначених порушень податковим органом зменшено розмір податкового кредиту за період з 01.10.2009 року по 31.12.2010 року на суму 666283 грн. та збільшено суму податкового зобовязання по податку на додану вартість на суму 666261 грн., в тому числі за жовтень 2009 року 322496 грн., за листопад 2009 року -284298 грн., за грудень 2009 року 57226 грн., за березень 2010 року 2241 грн.

Вирішуючи правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд дійшов до висновку, що його прийнято обґрунтовано та з урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, виходячи з наступного.

Згідно п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 цього Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Абзацом 1 п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Згідно п.п.7.2.8 п.7.2 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість» платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з поставки та придбання товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню цим податком, а також які не є об'єктами оподаткування згідно із статтею 3 та звільнених від оподаткування згідно із статтею 5 цього Закону. Зведені результати такого обліку відображаються у податкових деклараціях, форма і порядок заповнення яких визначаються відповідно до закону. Платник податку веде реєстр отриманих та виданих податкових накладних у документальному або електронному вигляді за його вибором, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку продавця, який надав податкову накладну такому платнику податку.

Як вбачається із акту перевірки, податковим органом на підставі даних ОСОБА_6 "Митния" встановлено, що за період, який перевірявся, позивачем було розмитнено товару на суму (фактурна вартість) 3350693 грн. (а.с.41).

Судом встановлено, що в період з 01.10.2009 року по 31.12.2010 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 здійснював оптову та роздрібну торгівлю вживаними імпортними товарами, які знаходилися в залишку станом на 01.10.2009 року.

Із наявних в матеріалах справи копій вантажно-митних декларацій вбачається, що в жовтні 2009 року на Південно регіональну митницю позивачем було сплачено податок на додану вартість в загальному розмірі 372990,41 грн., в тому числі згідно ВМД за № 500050030/9/010274 від 08.08.2009 року в сумі 26912,86 грн. (а.с.77); № 500050030/9/010773 від 18.08.2009 року в сумі 34250,50 грн. (а.с.78); № 500050030/9/010526 від 13.08.2009 року в сумі 66853,55 грн. (а.с.80); № 500050030/9/010647 від 14.08.2009 року в сумі 45947,39 грн. (а.с.81); № 500050030/9/010917 від 19.08.2009 року в сумі 48373,54 грн. (а.с.82); № 500050030/9/010925 від 19.08.2009 року в сумі 51743,67 грн. (а.с.83); №500050030/9/011005 від 20.08.2009 року в сумі 28339,27 грн. (а.с.84); № 500050030/9/011027 від 20.08.2009 року в сумі 22202,47 грн. (а.с.85).

У листопаді 2009 року позивачем було сплачено податок на додану вартість в загальному розмірі 293241,46 грн., що підтверджується копіями вантажно-митних декларацій за №500050030/9/012060 від 11.09.2009 року в сумі 32729,30 грн. (а.с.97); № 500050030/9/012140 від 11.09.2009 року в сумі 30314,76 грн. (а.с.98); №500050030/9/012049 від 10.09.2009 року в сумі 30521,64 грн. (а.с.99); №500050030/9/012139 від 11.09.2009 року в сумі 29931,03 грн. (а.с.100); № 500050030/9/012813 від 23.09.2009 року в сумі 34471,52 грн. (а.с.101); №500050030/9/012805 від 24.09.2009 року в сумі 20976,78 грн. (а.с.102); №500050030/9/013113 від 26.09.2009 року в сумі 32775,27 грн. (а.с.103); № 500050030/9/013096 від 26.09.2009 року в сумі 28913,44 грн. (а.с.104); № 500050030/9/012904 від 24.09.2009 року в сумі 26375,93 грн. (а.с.105); № 500040413/9/013854 від 26.09.2009 року в сумі 26231,79 грн. (а.с.106).

У період з 01.10.2009 року по 31.12.2010 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було задекларовано податковий кредит по податку на додану вартість в сумі 690507 грн.

Як зазначалося вище, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 здійснював оптову та роздрібну торгівлю вживаними імпортними товарами, які знаходилися в залишку станом на 01.10.2009 року. Так, згідно довідки виданої приватним підприємцем ОСОБА_4 вбачається, що по даним інвентаризації, залишок товарів на складі ПП ОСОБА_4 станом на 30.09.2009 року складає: вживаний одяг 104392,69 кг на суму 302425,62 грн. (а.с.126); станом 01 січня 2011 року складає: вживаний одяг 405,6 кг на суму 1176,24 грн. (а.с.125).

Як вже зазначалося, відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

В розділі ІІ «Податковий кредит» додатку 5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» та рядку 10.1 декларації з податку на додану вартість фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за жовтень 2009 року включено податкові накладні з періодами виписки вересень-жовтень 2009 року, за листопад 2009 року з періодом виписки жовтень-листопад 2009 року (а.с.72, 90).

Позивачем по справі було подано реєстри отриманих та виданих податкових накладних сформованих за серпень-вересень 2009 року, якими підтверджується факт отримання позивачем податкових накладних з періодами їх виписки, відмінними від звітного, саме у звітному податковому періоді жовтні - листопаді 2009 року (а.с.107-110).

У разі отримання податкових накладних, що виписані в різних податкових періодах та надійшли із запізненням в одному періоді (за наявності документального підтвердження такого запізнення) платник податку покупець товарів (робіт, послуг) повинен, на дату отримання зазначених документів, відобразити їх у графі 2 реєстру отриманих та виданих податкових накладних, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.06.2005 року № 244 «Про порядок ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних».

Відображення у податковій звітності таких податкових накладних має здійснюватися шляхом внесення до неї відповідних коригувань в порядку, встановленому пунктом 4.4 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість.

Платники податку при формуванні податкового кредиту мають право на включення до складу податкового кредиту податкових накладних, фактичне отримання яких відбулося в податкових періодах, наступних за тим податковим періодом, в якому такі податкові накладні були виписані, але за умови документального підтвердження затримки такого отримання.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що фактична поставка товару згідно наявних в матеріалах справи копії вантажно-митних декларацій, відбулася в серпні-вересні 2009 року, позивач в свою чергу в поданих до Державної податкової інспекції в Богородчанському районі деклараціях з податку на додану вартість за жовтень та листопад 2009 року до складу податкового кредиту включив суми податку на додану вартість, сплачені митним органам у попередніх звітних періодах, а саме серпні-вересні 2009 року.

Суд зазначає, що відповідачем відповідно до абзацу «а»п.п.7.7.7 п.7.7 ст.7 «Про податок на додану вартість» правомірно зменшено позивачу залишки від'ємного значення, які включаються до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, а саме за жовтень 2009 року в розмірі 3730442 грн. та за листопад 2009 року в розмірі 293241 грн.

Визначення переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01.01.2011 року врегульовані Податковим кодексом України, який набрав чинності.

Відповідно до п. 123.1 ст.123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2. 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, неправомірно заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування та/або неправомірно заявленої суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 податковою інспекцією в м. Івано-Франківську податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 04.04.2011 правомірно визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на додану вартість в розмірі 832826,25 грн., в тому числі 666261 грн. за основним платежем та 166565,25 грн. за штрафними фінансовими санкціями.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а позов таким що не підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції в Богородчанському районі про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.04.2011 року, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Постанова складена в повному обсязі 19.12.2011 року.