Справа № 161/18600/15-а
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/609/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючої судді Рудської С.М.,

секретаря Марчак Е.Є.

з участю

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

перекладача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Управління ДМС України у Волинській області до ОСОБА_3 ОСОБА_4 про примусове видворення

ВСТАНОВИВ:

07.12.2015 року Луцький прикордонний загін ПРУ ДПС та УДМС України звернулися до суду із позовом про видворення громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_3 ОСОБА_4.

Свій позов мотивують тим, що 05.12.2015 року о 04:50 год. в контрольованому прикордонному районі, на автомобільній дорозі сполученням «Луцьк Володимир-Волинський» в районі с. Фалемичі, під час слідування в автомобілі марки «Фольксваген Т5» р/н АС 4235АН, в сторону державного кордону України з ОСОБА_7, за спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в ОСОБА_7 поза пунктом пропуску через державний кордон України був затриманий громадянин ОСОБА_8 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 2 КУпАП.

Зазначають, що громадянин ОСОБА_8 ОСОБА_3 ОСОБА_4 незаконно прибув в Україну з Російської Федерації, з метою пошуків кращих умов життя та мав намір потрапити в країни Західної Європи, щодо незаконного перетинання державного кордону України останній пояснив, що звертався в м. Києві в ДМС України про додатковий захист на території України та отримав відповідну довідку дійсну до 06.11.2015 року, про отримання статусу біженця не звертався.

Цього ж дня, начальником Луцького прикордонного загону відповідно до законодавства було прийнято рішення про примусове повернення іноземця з території України.

На даний час, відповідач перебуває в Україні без постійного місця проживання та без законного джерела існування, а також за відсутності паспортного документа.

Враховуючи вищевикладені обставини просять прийняти рішення про примусове видворення за межі України громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, допустити негайне виконання постанови.

У судовому засіданні представники позивачів адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги позову заперечив. Вказав на те, що в ОСОБА_8 війна, є реальна загроза життю і здоровю. А тому, відповідач бажає залишитися в Україні. Додатково пояснив, що мав тимчасову посвідку біженця, проте строк її дії закінчився, а для продовження строку дії даної посвідки в міграційні органи не звертався.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підставний і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 05.12.2015 року о 04:50 год. в контрольованому прикордонному районі, на автомобільній дорозі сполученням «Луцьк Володимир-Волинський» в районі с. Фалемичі, під час слідування в автомобілі марки «Фольксваген Т5» р/н АС 4235АН, в сторону державного кордону України з ОСОБА_7, за спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в ОСОБА_7 поза пунктом пропуску через державний кордон України був затриманий громадянин ОСОБА_8 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із копії протоколу про адміністративне затримання від 05.12.2015 року (а.с. 8).

При перевірці та встановленні особи затриманого, виявлено, що в останнього відсутній паспортний документ, наявна довідка Управління у справах біженців ГУ ДМС України в м. Києві про додатковий захист на території України № 2015 KYIV 0353 від 06.10.2015 року, однак її термін дії закінчився 06.11.2015 року. Інші документи відсутні (а.с.12).

Згідно зі статтею 2 Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вїзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України. За правилами частин першої, другої статті 16 цього Закону реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які вїжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

У відповідача 06.11.2015 року закінчився строк дії посвідки на тимчасове перебування його в Україні як біженця. Станом на день розгляду справи інших документів, які б давали право на законне перебування на території України немає. Відповідач у судовому засіданні не заперечував, що після закінчення строку дії посвідки перебував на території України незаконно.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З аналізу зазначених вище правових норм випливає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення та друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обовязковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

07.12.2015 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України в порядку статті 26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове повернення за межі України іноземця громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_3 ОСОБА_4, письмово зобовязавши останнього залишити територію України до 09.12.2015 року (а.с. 16).

Вказане рішення відповідачем не оскаржувалось, але залишилось без виконання. Відповідач територію України у добровільному порядку не покинув.

Окрім того, як встановлено з пояснень відповідача, він не оспорював відмову йому в продовженні йому статусу біженця у встановленому законом порядку і на момент розгляду даної справи в процедурі набуття статусу біженця не знаходиться.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Ті обставини, що відповідач відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» немає жодних підстав для перебування на території України, вчинив грубе та свідоме порушення законодавства України, своєчасно не виконав рішення про примусове повернення до країни походження та, відсутність у відповідача коштів, документів, на підставі яких він може повернутися додому, а також відсутність на території України родичів, суд розцінює як ухилення та неможливість добровільного виконання рішення про примусове повернення.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_3 ОСОБА_4 буде ухилятися від виконання рішення про його примусове повернення від 07.12.2015 року, що є підставою для прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача.

При цьому в ході судового розгляду справи не було встановлено обставин, передбачених статтями 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які б виключали прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 10, 70, 71, 72, 79, 86, 161, 162, 163, 183-5, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст.ст. 4, 25, 26, 30, 31, 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Управління ДМС України у Волинській області до ОСОБА_3 ОСОБА_4 про примусове видворення задовольнити.

Видворити за межі України громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в примусовому порядку.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.М.Рудська