Справа № 813/5554/15
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 року справа № 813/5554/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретаря судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк ОСОБА_3 в якому просить :

- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_3 включити ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товариства Всеукраїнський ОСОБА_4 відповідно до Договору банківського рахунку «До вкладу» №5597 від 13.11.2014 р.;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк відповідно до Договору банківського рахунку «До вкладу» №5597 від 13.11.2014 р.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк було укладено договір банківського рахунку До вкладу №5597 від 13.11.2014 р. відповідно до якого банк відкриває на ім`я Клієнта іменний поточний рахунок в національній валюті «До вкладу» та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України.

20 листопада 2014 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову №733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк до категорії неплатоспроможних, що стало підставою для запровадження у цій банківській установі тимчасової адміністрації. Вважає, що на момент укладення договору банківського рахунку між позивачем та ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк наявність обмежень укладення договорів банківського вкладу стосувалась в першу чергу самого банку, який укладав відповідні договори, а не вкладника, відтак, відсутні будь-які підстави невнесення позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Свою позицію проти позову виклав у письмових поясненнях №22/3-41114 від 29.10.2015 р., та зазначає, що уповноваженою особою Фонду виявлено факт вчинення позивачем сумнівних правочинів з метою штучного створення обовязку Фонду ГВФО на відшкодування коштів за рахунок держави в особі Фонду ГВФО, а такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, а відповідно порушують публічний порядок. Вважає вимоги позивача незаконними та необґрунтованими, отже в позовних вимогах слід відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 (вкладник) та " ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк (ПАТВіЕйБі Банк) 13.11. 2014 року був укладений Договір банківського рахунку До вкладу» №5597 (надалі- Договір), за яким ОСОБА_4 відкриває на ім`я клієнта іменний поточний рахунок в національній валюті України «До вкладу» та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України.

18.11.2014 р. позивачем перераховано на вказаний рахунок кошти в сумі 199 985,00 грн., що підтверджується випискою від 18.02.2015 р. по особовим рахунками з 18.11.2014 р. по 18.02.2015 р.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 Про віднесення Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду ГВФО було прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ ВіЕйБі Банк, згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду ГВФО на тимчасову адміністрацію ОСОБА_3, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків.

Дія тимчасової адміністрації у ПАТ ВіЕйБі Банк тривала до 20.03.2015 р.

Постановою Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ ВіЕйБі Банк.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду ГВФО від 20.03.2015р. №63 розпочато процедуру ліквідації ПАТ ВіЕйБі Банк з відшкодуванням з боку Фонду ГВФО коштів за вкладами фізичних осіб та призначено ОСОБА_3 уповноваженою особою Фонду ГВФО на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

На офіційному сайті Фонду ГВФО 26.03.2015 р. опубліковано оголошення про те, що з 27.03.2015 року Фонд ГВФО розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ ВіЕйБі Банк; для отримання коштів вкладники у Львівській області можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ "Альфа-Банк" з 27.03.2015 р. по 12.05.2015 р. включно; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Дізнавшись про відсутність його в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО , позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду ОСОБА_3 із заявами від 09.02.2015 р., 19.05.2015 р., 09.06.2015 р. у яких просив включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Листом №20-13555 від 02.06.2015 р. уповноважена особа Фонду зазначила про обмеження використання коштів, що знаходяться на рахунку позивача, у звязку із здійсненням операцій спрямованих на збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами Фондом.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду ГВФО, порядок виплати Фондом ГВФО відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною першою статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"( далі Закон №4452-VI від 23.02.2012 року) визначено, що Фонд ГВФО є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частина перша статті 26 Закону України №4452-VI вказує, що Фонд ГВФО гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України №4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду ГВФО складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду ГВФО протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду ГВФО зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону України №4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом ГВФО рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд ГВФО публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина шоста статті 27 Закону України №4452-VI визначає, що уповноважена особа Фонду ГВФО протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду ГВФО від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду ГВФО додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд ГВФО складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення уповноваженою особою Фонду ГВФО переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду ГВФО зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина третя статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

При цьому суд зазначає, що Договір банківського рахунку «До вкладу» №5597 від 13.11.2014 р. був укладений до запровадження тимчасової адміністрації у банку.

Отже, позивач не знав і не міг знати, укладаючи договір банківського вкладу про наявність вказаних обмежень, встановлених Постановою Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії проблемних, оскільки віднесення банківської установи до категорії проблемних становить банківську таємницю і не підлягає розголошенню.

Одночасно суд звертає увагу, що у даній правовій ситуації відсутня будь-яка із вищевказаних ознак нікчемності правочину та у листі відповідача не вказано про визнання Договору банківського рахунку «До вкладу» №5597 від 13.11.2014 р. нікчемним.

Щодо припущення відповідача, висловленого у запереченні від 04.11.2015 року, про сумнівність укладеного позивачем правочину, як спрямованого на заволодіння державними коштами, та порушення публічного порядку суд зазначає наступне.

Частина перша статті 203 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачами не наведено, а судом не встановлено підстав для визнання нікчемним Договору банківського рахунку «До вкладу» №5597 від 13.11.2014 р, укладеного між Позивачем та ПАТ "ВіЕйБі Банк". Відповідачами також не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Крім того, в силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Таким чином, відповідачем не наведено правових підстав для не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ "ВіЕйБі Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, а тому така бездіяльність уповноваженої особи Фонду ОСОБА_3 суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та є протиправною бездіяльністю.

Суд також погоджується із позовними вимогами про зобов'язання Фонду ГВФО включити ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, оскільки зобов'язання уповноваженої особи Фонду ГВФО включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, є безумовною підставою для включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку суду, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО.

Відповідно до статті 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 487,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_3 включити ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський акціонерний банк"відповідно до Договору банківського рахунку «До вкладу» №5597 від 13.11.2014 р.

3. Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський акціонерний банк" відповідно до Договору банківського рахунку «До вкладу» №5597 від 13.11.2014 р.

4.Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 487 (чотириста вісімдесят сім ) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 10.12.2015 року.

Суддя Братичак У.В.