Справа № 809/1107/14
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Справа № 876/3240/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання Дутці І.С.,

за участю представника апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Х-Адванс на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.01.2015 року по справі №809/1107/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Х-Адванс до Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, треті особи які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2, гаражний кооператив Соколи про визнання недійсним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 року ТзОВ «Х-Адванс» звернулось в суд з позовом до реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання недійсним та скасування рішення від 31.05.2013 року за №2745279 про державну реєстрацію за громадянином ОСОБА_2 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) права приватної власності на гараж №68 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1, розмір частки 1/1), який розташований в гаражному кооперативі Соколи за адресою: вул. Вовчинецька, 225, м. Івано-Франківськ, та зобовязання внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про скасування державної реєстрації речового права на цей гараж.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.01.2015 року в задоволені позову ТзОВ Х-Адванс відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ТзОВ Х-Адванс подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

Відповідач та третя особа- гаражний кооператив Соколи будучи повідомленими про час та місце розгляду справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Третя особа- Цалко ОСОБА_3 повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак конверт з викликом до суду повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.11 ст. 35 КАС України вважається, що повістка вручена належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки №10597512 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 10.10.2013 року, державним реєстратором ОСОБА_4 проведено державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна: гараж; адреса: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, Соколи гаражний кооператив, гараж №68, форма власності: приватна, розмір частки: 1/1, власник: ОСОБА_2.

Як встановлено з матеріалів справи реєстраційні дії проводилися на підставі наступних документів: заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №3796 від 25.05.2013 року, реєстраційний №1305515; двох квитанцій про оплату державного мита від 22.05.2013 року; копіїй паспорта та картки платника податків ОСОБА_2; копії паспорта представника ОСОБА_5; витягу з угоди про надання послуг адвокатом від 11.04.2013 року; довідки №44/01-04 від 11.04.2013 року, виданої гаражним кооперативом Соколи про право власності на гараж №68, ряд 4, ділянка 2; витягу із протоколу №7 від 31.03.2013 року про затвердження списку членів/асоційованих членів гаражного кооперативу Соколи; копії договору оренди землі від 16.03.2006 року; технічного паспорту від 12.04.2013 року на гараж №68, ряд №4, ділянка №2 по вул. Вовчинецька, 225 місто Івано-Франківськ, ГК Соколи

Також, наведені обставини додатково підтверджуються карткою прийому заяви №2583635 від 12.06.2013 року.

За результатами розгляду заяви та доданих документів відповідачем прийнято рішення №2745279 про державну реєстрацію права власності форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, Соколи гаражний кооператив, гараж 68 за субєктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1, на підставі якого видано Свідоцтво про право власності №4201059 від 31.05.2013 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4201935 від 31.05.2013 року).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що здійснюючи реєстраційні дії, відповідач діяв правомірно, на підставі та у межах наданих йому повноважень, у спосіб, що передбачений законом.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, є помилковими з огляду на норми законодавства, що регулює вказаний предмет спору.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, визначені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1952-ІV від 01.07.2004 року, із змінами та доповненнями, (надалі, також Закон №1952). Також, при розгляді та вирішенні даної адміністративної справи до спірних правовідносин слід застосовувати Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядок надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі також - Порядок).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону №1952 державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону.

На підставі поданих суду документів встановлено, що до дати реєстрації права власності на гараж адреса: вул. Вовчинецька,225, м.Івано-Франківськ , форма власності: приватна, розмір частки: 1/1, власник: ОСОБА_2, жодних реєстраційних дій щодо оформлення права власності на гараж не проводилося. А отже, вказаний обєкт підлягав первинній державній реєстрації і на вказані правовідносини поширювалися вимоги пункту 46 Порядку.

Так, пунктом 46 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у звязку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані обєкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав, зокрема, документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення); витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер).

Таким чином, колегія суддів зазначає про відсутність при проведенні оскаржуваної реєстрації документу, що посвідчує речове право заявника на земельну ділянку і витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер).

Поданий відповідачу договір оренди землі від 16.03.2006 року не містить відомостей про кадастровий номер земельної ділянки та що є суттєвим, укладений строком на 1 (один) рік, а відтак на момент вчинення реєстрації права власності на гараж №63 втратив чинність.

Вказаний договір оренди землі від 16.03.2006 року не передбачав права забудови а ні для гаражного кооперативу Соколи, а ні для його членів. Згідно п.1.2 договору цільовим призначенням земельної ділянки було обслуговування гаражів, і використання земельної ділянки виключно згідно її цільового призначення було одним з основних зобовязань орендаря (п.2.5.1), а згідно п.2.5.2 договору, орендар також зобовязувався додержуватися вимог законодавства та місцевих правил забудови населених пунктів.

Відсутність, на момент вчинення відповідачем спірних реєстраційних дій, будь-яких документів, які б могли підтвердити наявність у третіх осіб речового права на земельну ділянку додатково підтверджується постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2013 року в справі №909/538/13 (залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 31.03.2014 року) згідно з якою гаражному кооперативу Соколи відмовлено в укладенні додаткової угоди оренди земельної ділянки, а також постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2014 року в справі №909/837/13, якою залишено в силі рішення господарського суду Івано-Франківської області, згідно з яким відмовлено в задоволенні позову гаражного кооперативу Соколи про визнання за гаражним кооперативом Соколи права на користування земельною ділянкою площею 6,2207 га для колективного гаражного будівництва, що знаходиться за адресою: вул.Вовчинецька,225, м.Івано-Франківськ.

Відповідно до приписів пункту 4 Порядку, у разі, коли законодавством встановлено вимогу щодо прийняття в експлуатацію обєкта нерухомого майна, державна реєстрація права власності на нього проводиться після прийняття такого обєкта в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Аналогічна умова державної реєстрації міститься в абзаці 2 статті 5 Закону №1952.

З врахуванням наведених правових норм щодо обовязковості прийняття в експлуатацію обєкта нерухомого майна як передумови державної реєстрації права власності на нього, абзацом 5 пункту 46 того ж Порядку, визначено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у звязку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані обєкти нерухомого майна заявник, разом з іншими документами, подає органові державної реєстрації прав документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Аналогічна передумова державної реєстрації прав на нерухоме майно містилась і в законодавстві, яке діяло до прийняття вище згаданих нормативно-правових актів.

Так, п. 1.6 Тимчасового Положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, прямо була визначена загальна вимога, згідно якої реєстрації підлягали права власності виключно на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та, які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Згідно із статтею 32 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності № 3038-VI від 17.02.2011 року, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин усі обєкти будівництва поділяються на І, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності обєкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого обєкта будівництва.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до І - III категорій складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації. Форма декларації про готовність обєкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Частиною другої цієї статті Закону України Про регулювання містобудівної діяльності передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності обєкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів вважає безпідставним твердження гаражного кооперативу Соколи про будівництво гаражу ще в 2006 році, оскільки обовязковість прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів до моменту державної реєстрації речових прав на них була визначена і раніше діючими нормативно-правовими актами.

Одним з основних таких документів був Закон України Про планування і забудову територій від 20.04.2000 року, із змінами і доповненнями, згідно якого прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта посвідчувалося: з 29.09.2004р., по 01.01.2009р. - ОСОБА_6 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, затверджений органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та зареєстрованим в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт; з 01.01.2009р., до 30.04.2011р., - виданим Держархбудінспекцією та її територіальними органами Сертифікатом відповідності.

Всі вище зазначені документи, якими посвідчувався факт прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, як і всі правовстановлюючі документи, що посвідчують речове право на земельну ділянку - підлягають окремій обовязковій державній реєстрації і набувають чинності лише після проведення такої.

З врахуванням вказаних обставин, колегія суддів вважає, що при проведенні державної реєстрації відповідачу не подавалися документи, які б підтверджували факт введення гаражу в експлуатацію. Суду не надано вказаних документів, чи будь-яких інших підтверджуючих документів про введення обєкту в експлуатацію, в тому числі й згідно із законодавством, що діяло у 2006 році.

Таким чином, у звязку із відсутністю будь-яких документів, які б підтверджували введення в експлуатацію гаража, що знаходиться на ділянці №2 по вул. Вовчинецька, 225, м. Івано-Франківськ відповідачем порушено вимоги пунктів 4 та 46 Порядку, у спосіб здійснення державної реєстрації прав на вказаний гараж , який не введений в експлуатацію у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців №755-IV від 15.05.2003 року, із змінами та доповненнями, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Частиною третьою цієї ж статті Закону передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

З огляду на вищенаведене, твердження третьої особи - ГК Соколи про прийняття нових його членів чи в 2006 році, чи в 2013-му році не підтверджуються відомостями, які містяться в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак не можуть вважатися достовірними.

Що стосується доводів відповідача, які ґрунтуються на рекомендаціях, викладених в листі Державної реєстраційної служби України від 15.04.2013 року за №165/06-15-13 Щодо видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно у звязку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані обєкти нерухомого майна слід зазначити наступне.

Згідно з вказаним листом, Державна реєстраційна служба України не звільняє заявника від обовязку подати весь перелік документів визначених пунктами 46 та 48 Порядку, в тому числі, документ що посвідчує речове право на земельну ділянку, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту , документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси тощо.

За змістом абзацу другого та третього пункту 1 листа, виключення з цього правила може мати місце, коли обєкти нерухомого майна, збудовані в результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, за умови, що на певну частину таких обєктів до 01.01.2013 року оформлено та зареєстровано право власності. Лише в цьому випадку державна реєстрація могла б бути проведена на підставі вказаних відповідачем документів.

Таким чином, вказаним листом Державна реєстраційна служба України дає можливість застосування так званої спрощеної процедури за наявності двох умов: 1) обєкт нерухомого майна повинен бути збудований у результаті діяльності відповідного кооперативу, в даному випадку - гаражного кооперативу Соколи; 2) на певну частину аналогічних обєктів в тому ж кооперативі до 01.01.2013 року повинно бути оформлене та зареєстроване право власності в порядку, визначеному чинним законодавством.

Належних доказів, що спірний гараж, за вказаною вище адресою, як обєкт нерухомого майна збудований в результаті діяльності гаражного кооперативу Соколи в 2006 році чи в інший час, суду не представлено.

Що стосується другої умови для можливості застосування спрощеної процедури реєстрації, то судом встановлено та підтверджується даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що перші реєстраційні дії щодо реєстрації гаражів за адресою: гаражний кооператив Соколи, м. Івано-Франківськ датовані 28.05.2013 року, будь-якої іншої інформації чи доказів, які б ці обставини спростовували суду не представлено.

З огляду на встановлені судом обставини, підтверджені належними доказами та вказані правові норми, суд дійшов переконання, що відповідачем здійснено державну реєстрацію права власності на гараж №68 по вул. Вовчинецька,225, м.Івано-Франківськ, в порушення вимог Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1952-ІV від 01.07.2004 року та Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №703 від 22.06.2011 року, а саме:без належного документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку; без документу, що відповідно до вимог законодавства, засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту .

Що стосується вимоги, викладеної в прохальній частини позовної заяви, то правомірність такої, передбачена приписами розділу ІІ наказу Міністерства юстиції України Про затвердження Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 3502/5 від 12.12.2011року. Зокрема, в контексті пунктів 2.1., 2.6., та 2.10., цього Порядку державний реєстратор, який провів державну реєстрацію прав на підставі рішення суду про скасування державної реєстрації прав приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав.

Порядок взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб (Додаток до Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 року №607/5), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, згідно з абзацом 12 пункту 1 регламентує виключно процедуру взаємодії системи органів державної реєстрації прав та державних реєстраторів прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав під час проведення державної реєстрації права власності та/або речових прав на нерухоме майно, що виникають, в тому числі, у випадку подання до органу державної реєстрації прав рішення суду, що набрало законної сили, про зобов'язання органу державної реєстрації прав та/або державного реєстратора речових прав на нерухоме майно органу державної реєстрації прав вчинити дії щодо державної реєстрації, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно або скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відповідною заявою або без неї щодо вищезазначених речових прав.

Пунктом 4 цього Порядку визначено, що орган державної реєстрації прав у день прийняття відповідної заяви або рішення суду про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно або скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у випадках, передбачених п.1 наказу, та виконання дій, передбачених п.3 цього Порядку, за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передає таку заяву на розгляд до Укрдержреєстру.

Згідно з абзацом 1 пункту 5 Державний реєстратор прав на нерухоме майно Укрдержреєстру з дотриманням процедури, визначеної Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703, розглядає заяву, подані до неї копії сканованих документів та приймає відповідне рішення, про що за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно повідомляє орган державної реєстрації прав, який прийняв відповідну заяву, та направляє документи, необхідні для формування реєстраційної або облікової справи щодо об'єкта нерухомого майна.

На підставі вище вказаного, керуючись пунктом 6 Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, орган державної реєстрації прав, який прийняв відповідну заяву, після отримання повідомлення, передбаченого пунктом 5 цього Порядку, забезпечує: внесення запису про державну реєстрацію, скасування державної реєстрації речових прав або скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно Укрдержреєстру.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що без забезпечення внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідного запису про скасування державної реєстрації речових прав на гараж, що знаходиться за адресою : Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, Соколи гаражний кооператив, гараж 68 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1) за субєктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1, не буде дотримано ефективного способу захисту порушеного права позивача, колегія суддів вважає позовні вимоги в цій частині теж обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Х-АДВАНС задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.01.2015 року у справі № 809/1107/14 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовТовариства з обмеженою відповідальністю Х-Адванс задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати Рішення № 2745279 від 31.05.2013 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_4 про проведення державної реєстрації прав власності форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 на гараж, що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, Соколи гаражний кооператив, гараж 68 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1 за субєктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1, відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкриття реєстраційної справи на обєкт нерухомого майна.

Зобовязати Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області забезпечити внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідного запису про скасування державної реєстрації речових прав на гараж, що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, Соколи гаражний кооператив, гараж 68 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1) за ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

ОСОБА_7 Запотічний

Судді О.І. Довга

ОСОБА_6

Повний текст постанови складений 04.12.2015 року.