Справа № 22-а-12985/11
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 63 03.10.2011
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Мережко М.В.,

суддів Іванової І.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. м. Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання виплатити підвищення до пенсії дитині війни, -

в с т а н о в и л а:

27 травня 2009 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вказував, що відповідач виплачує йому підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати такі дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити підвищення згідно вимог закону за 2006-2008 роки у сумі 3891,90 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною діяльність відповідача щодо не нарахування ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги згідно вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, який набув статусу дитини війни, має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. м. Білій Церкві Київської області, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення у 2008 році виплачувалася на підставі постанови КМУ № 530 від 28.05.2024 р. в значно меншому розмірі, в твердій грошовій сумі, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задовольнив позов частково в межах строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови КМУ № 530 від 28.05.2024 р. необґрунтовані, по скільки зазначеною постановою встановлено розміри підвищень до пенсії дітям війни в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено розмір надбавки до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. м. Білій Церкві Київської області відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : _________________

Судді : ____________ _____________