Справа № 3110/11/2070
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 жовтня 2011 р. № 2-а- 3110/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кухар М.Д.,

при секретарі - Тайцеві А.Л.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держкомзему у м. Харкові про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови від проставлення відмітки про реєстрацію на державному акті на право власності на землю (земельну ділянку) серія ХР № 31-01-028016 (185) та № 185 від 03.08.1995 згідно договору дарування від 27.04.2009 року № 663; зобовязати відповідача проставити відмітку про реєстрацію права власності на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на землю (земельну ділянку) серія ХР № 31-01-028016 (185) та № 185 від 03.08.1995 та договору дарування від 27.04.2009 р. № 663; стягнути з відповідача на користь позивача кошти на відшкодування шкоди, завданої його незаконною відмовою від проставлення відмітки про реєстрацію у сумі 1060 грн. Позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував, вважав його безпідставним та необґрунтованим, надав заперечення на адміністративний позов, в якому виклав свою позицію проти доводів позивача та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

27.04.2009 року ОСОБА_3 - мати позивача подарувала останній земельну ділянку, розташовану за адресою м. Харків, пр. Леніна, 65 згідно договору дарування від 27.04.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, по реєстру № 663.

В червні 2009 року приватний нотаріус ОСОБА_4 здійснив на акті права власності на земельну ділянку відмітку про перехід права власності на підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» та Постанови Кабінету Міністрів «Порядок здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку» від 06.05.2009 року № 439.

28.09.2009 року ОСОБА_1 була подана заява на державну реєстрацію права власності на землю шляхом проставлення відповідної відмітки на державному акті на право власності на земельну ділянку до управління Держкомзему у м. Харкові.

Листом № 2967 від 29.09.2009 року Управління Держкомзему у м. Харкові відмовило позивачу в реєстрації права власності на земельну ділянку.

В листі № 2967 від 29.09.2009 року Управління Держкомзему у м. Харкові зазначило, що у зв'язку із відсутності кадастрового номера на державному акті питання про поставлення відмітки може бути розглянуто після розроблення у встановленому порядку технічної документації із землеустрою, посилаючись на вимоги п. 2 наказу Державного комітету України із земельних ресурсів «Про деякі питання реалізації положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання, земельних ділянок» від 22.06.2009 року № 326 (ОСОБА_2 - Наказ № 326).

Стосовно позовних вимог щодо визнання неправомірними дій Управління Держкомзему у м. Харкові щодо відмови від проставлення відмітки про реєстрацію на державному акті на право власності на землю (земельну ділянку) серія ХР № 31-01-028016 (185) та № 185 від 03.08.1995 згідно договору дарування від 27.04.2009 року № 663, суд зазначає наступне.

Пунктом 2.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Держкомзему України від 15.04.93 р. № 28 та зареєстрованої в Мін'юсті України від 23.04.93 № 31 було передбачено, що роботи по складанню державних актів на право власності на землю включають: підготовчі роботи, у тому числі розробку технічної документації по складанню державних актів, яка здійснювалась відповідними землевпорядним організаціями згідно вимог п. 1.9, 1.10 та 2.2 Інструкції № 28; встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), у тому числі шляхом проведення зйомки та прокладання теодолітних ходів, з прив'язкою їх до існуючих межових знаків або державної геодезичної мережі згідно п. 2.2 Інструкції № 28; складання плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта та його реєстрації у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю згідно п. 3.2 Інструкції № 28.

Пунктом 1.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Держкомзему України від 15.04.93 р. № 28 було передбачено, що технічна документація по складанню державних актів зберігається у тому числі у міських (міст обласного підпорядкування) відділах земельних ресурсів.

Таким чином, право власності на земельну ділянку площею 0.608 га, розташованою за адресою м. Харків, пр. Леніна, 65, згідно державного акту на право приватної власності на землю за № 185 від 03.08.1995 року серія ХР-31-01-028016 було зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, тобто внесено до держаного реєстру земель у відповідності до вимог ст. 202 Земельного кодексу України.

Також внесення вказаної земельної ділянки до державного реєстру земель підтверджується п. 8 договору дарування від 27.04.2009 р. № 663, згідно якого Харківською філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України із земельних ресурсів» була видана довідка № 3449 від 13.04.2009 року про те, що по обліковим даним книг реєстрації обмежень (обтяжень) на зазначеній ділянці відсутні обмеження, тобто із даних автоматизованої системи державного реєстру земель.

Порядок проставлена відмітки про перехід права власності на земельну ділянку встановлено Постановою Кабінету Міністрів України «Порядок здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку» від 06.05.2009 року № 439. Територіальний орган Держкомзему за місцем знаходження земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня подання до нього документа про перехід права власності на земельну ділянку проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності.

Заборонено вимагати для здійснення відмітки та державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень документи, не передбачені статтею 126 Земельного кодексу України, згідно пункт 6 ст. 126 Земельного кодексу України та пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Порядок здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку» від 06.05.2009 року № 439.

Пунктом 2 Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів «Про деякі питання реалізації положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання, земельних ділянок» від 22.06.2009 року № 326 вимагається як умовою проставлення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку присвоєння кадастрового номеру у разі його відсутності. Цим же пунктом цього ж наказу присвоєння кадастрового номеру передбачено шляхом відновлення її меж в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за відповідною затвердженою технічною документацією та внесення відомостей про земельну ділянку до автоматизованої системи державного земельного кадастру.

Вимоги наказу Державного комітету України із земельних ресурсів «Про деякі питання реалізації положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання, земельних ділянок» від 22.06.2009 року № 326 не відповідають Земельному кодексу України та Постанові Кабінету Міністрів України «Порядок здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку»від 06.05.2009 року № 439. Ані в Земельному кодексі України, ані в Постанові Кабінету Міністрів України «Порядок здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку» від 06.05.2009 року № 439 не передбачено та виготовлення нової технічної документації, як умови реєстрації права власності на земельну ділянку та отримання кадастрового номеру.

Нормативно-правові акти, які видаються органами виконавчої влади і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, підлягають державній реєстрації згідно вимог п. 1 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», від 3 жовтня 1992 р. № 493/92.

Листом № Б-29362-24 від 16.11.2009 року Міністерство юстиції України повідомило позивача, що за результатами проведеної правової експертизи наказу Державного комітету України із земельних ресурсів «Про деякі питання реалізації положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання, земельних ділянок» від 22.06.2009 року № 326, встановлено, що цей наказ містить нові правові норми, зокрема, щодо присвоєння кадастрового номера при переході права власності на неї (пункт 2 наказу № 326).

Листом № Б-2316-09-24 від 30.12.2009 року Міністерство юстиції України повідомило позивача, що вдруге звернулось до Державного комітету із земельних ресурсів щодо необхідності скасування наказу Державного комітету України із земельних ресурсів «Про деякі питання реалізації положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання, земельних ділянок» від 22.06.2009 року № 326, як такого, що встановлює нові правові норми, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, і спрямований до виконання з порушенням законодавства про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Таким чином, Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів «Про деякі питання реалізації положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання, земельних ділянок» від 22.06.2009 року № 326 було скасовано як незаконний наказом № 370 від 14 травня 2010 року Державного комітету України із земельних ресурсів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ході вирішення питання щодо законності прийнятого субєктом владних повноважень рішень суд відповідно до вимог ст.2 КАС України зобовязаний перевірити чи прийнято воно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій Управління Держкомзему у м. Харкові щодо відмови від проставлення відмітки про реєстрацію на державному акті на право власності на землю (земельну ділянку) серія ХР № 31-01-028016 (185) та № 185 від 03.08.1995 згідно договору дарування від 27.04.2009 року № 663 та зобов'язання Управління Держкомзему у м. Харкові розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2009 року правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо зобовязання відповідача проставити відмітку про реєстрацію права власності на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на землю (земельну ділянку) серія ХР № 31-01-028016 (185) та № 185 від 03.08.1995 та договору дарування від 27.04.2009 р. № 663, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не доведено чи буде його право порушено в майбутньому, оскільки Управлінням Держкомзему у м. Харкові не вирішено питання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.09.2009 року, отже це передчасна вимога, тому не підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Управління Держкомзему у м. Харкові розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2009 року.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконною відмовою від проставлення відмітки про реєстрацію у сумі 1060 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Отже, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконною відмовою від проставлення відмітки про реєстрацію у сумі 1060 грн. не підлягають задоволенню, оскільки не є збитками в розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Держкомзему у м. Харкові про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Держкомзему у м. Харкові щодо відмови від проставлення відмітки про реєстрацію на державному акті на право власності на землю (земельну ділянку) серія ХР № 31-01-028016 (185) та № 185 від 03.08.1995 року згідно договору дарування від 27.04.2009 року № 663.

Зобов'язати Управління Держкомзему у м. Харкові розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2009 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1.70 грн. (одна гривня сімдесят копійок).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 21.10.2011 року.

Суддя Кухар М.Д.