Справа № 166/1137/15а,2а/166/13/15
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 року Справа № 876/9487/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мікули О.І.,
суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 02 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-
в с т а н о в и в :
Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №110 від 17 серпня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 грн.
Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 02 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не досліджено та не надано об`єктивної оцінки обставинам, які мали місце. Крім того, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду жодних доказів того, що позивачем порушено вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову скасувати з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що напередодні шостої хвилі мобілізації Ратнівсько-Старовижівський об`єднаний військовий комісаріат на виконання приписів ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та розпорядження голови Волинської ОДА «Про порядок оповіщення військовозобов`язаних при оголошення часткової мобілізації» №1 від 06 січня 2015 року Височенській сільській раді 05 червня 2015 року направлено вимогу вручити повістки військовозобов`язаним, які проживають на території вказаної сільської ради в кількості 29 штук (а.с.12).
11 серпня 2015 року сільський голова Височенської сільської ради Новасад І.О, секретар вказаної ради ОСОБА_3 та бухгалтер ОСОБА_4 склали Акт, у якому зафіксувати той факт, що представники ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити в приміщенні сільської ради повістки для вручення їх військовозобов`язаним, відмовилися від пропозиції голови сільської ради надати допомогу шляхом залучення представників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо організації вручення вказаних повісток.
16 серпня 2015 року складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.210-1 КУпАП
17 серпня 2015 року Військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 виніс постанову №110 у справі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_5 , працюючи на посаді Височненського сільського голови Ратнівського району Волинської області, протягом шостої хвилі часткової мобілізації, що проводиться відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15/2015 «Про оголошення часткової мобілізації», протягом періоду з 05 червня 2015 року по 15 серпня 2015 року не організував шляхом вручення повісток оповіщення та прибуття 29-ти військовозобов`язаних, які залучаються до виконання обов`язків щодо мобілізації, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив абз.11 ст.18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».
Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КпАП України і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, факт порушення ОСОБА_1 абз.11 ст.18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, мають бути зазначені відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (уразі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ч. 1). При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст. 268 КпАП України(ч. 4).
Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування суду та прізвище й ініціали судді, який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Вимога закону щодо обов`язкового зазначення нормативного акта, який особа порушила, спрямована на забезпечення законності рішень, які приймаються, та виключає двозначність тлумачення складу адміністративного діяння, за вчинення якого на винну особу накладається адміністративне стягнення.
Приписи ч.1 ст.210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачають відповідальність громадян та посадових осіб за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Вказана норма є загальною за змістом, оскільки її диспозиція є бланкетною (тобто котра, не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи тільки частину із них, відсилає до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність).
Крім того, диспозиція ст.210-1 КУпАП містить склад адміністративного правопорушення, який передбачає вчинення конкретних дій або бездіяльності із умисною формою вини. Таким чином, компетентна особа повинна в протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності у зрозумілій формі зазначити в чому конкретно полягало порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Разом з тим, оскаржувана постанова не містить обґрунтування та будь-якого викладення обставин, в чому саме позивачем порушені вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», яким чином виявлені і в чому полягає неналежна та несвоєчасна організація оповіщення та прибуття громадян до військового комісаріату під час мобілізації.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова №110 від 17 серпня 2015 року не відповідає вимогам закону, викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а саме: чітко не зазначено в чому полягає суб`єктивна і об`єктивна сторони правопорушення. Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні порушень вимог Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210-1 КУпАП не доведена, і не ґрунтується на доказах, що могли бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Тому постанова підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними та обґрунтованими і повністю спростовують висновки суду першої інстанції.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, то такі задоволенню не підлягають, оскільки вирішення даного питання не належить до компетенції адміністративних судів.
З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 02 вересня 2015 року у справі №166/1137/15-а, 2-а/166/13/15 скасувати, та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 110 від 17 серпня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1700 грн.
У задоволенні решти позову відмовити.
Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик