Справа № 872/4742/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2015 рокусправа № 804/1420/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

при секретарі: Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року у справі № 804/1420/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому просила визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області № 3060 від 03.11.2014 р. про її звільнення з посади старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та № 473 о/с від 02 грудня 2014 року про призначення її старшим інспектором сектору дільничних інспекторів міліції Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області. Позивач також просила суд поновити її на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області. В обґрунтування позовних вимог зазначалось про невідповідність висновків службового розслідування, проведеного відповідачем за фактом порушення позивачем ОСОБА_2 поведінки та професійної етики рядового та начальницького складу ОВС України, неналежної поведінки у позаслужбовий час, Присяги працівника ОВС дійсним обставинам.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року позовні вимоги задоволені: спірні накази визнані протиправними та скасовані із поновленням позивача на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

Не погодившись із рішенням суду, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції безпідставно поновлено позивачеві строк звернення до адміністративного суду та залишено без вирішення клопотання про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду у звязку з пропуском нею строку звернення до адміністративного суду; судом не надано належної оцінки письмовим доказам, які свідчать про правомірність застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, оскільки остання за місцем свого проживання вчинили дії, направленні на приниження людської гідності гр. ОСОБА_3 мати бійця АТО, який знаходився на лікуванні у м. Дніпропетровську, що завдали суттєву шкоду авторитету органів внутрішніх справ.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, яку просив суд задовольнити.

ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні апеляційну скаргу просили залишити без задоволення, пояснивши, що звернення до суду з даним позовом відбулось після ознайомлення з наказом № 473 о/с, виданим на виконання наказу № 3060, тому строк, визначений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України був дотриманий. Крім того, суд першої інстанції відповідною ухвалою поновив цей строк і постановив за наслідками розгляду адміністративного позову законне та обґрунтоване рішення, задовольнивши позовні вимоги. Позивачем жодних дисциплінарних порушень скоєно не було, тому висновки службового розслідування не відповідають дійсним обставинам подій, що відбулись 06.10.2014 року у приміщенні гуртожитку ГУМВС.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області № 3060 від 03 листопада 2014 року за порушення вимог Присяги працівника ОВС, ОСОБА_2 поведінки та професійної етики рядового та начальницького складу ОВС України, що виразилося у невмінні, як працівника міліції, локалізувати конфліктну ситуацію, що виникла між мешканцями гуртожитку ГУМВС, а також вчинення дій, направлених на приниження людської гідності гр. ОСОБА_3, що завдали суттєву шкоду авторитету органів внутрішніх справ, старшого інспектора з особливих доручень ВДІМ УГБ ГУМВС майора міліції ОСОБА_1 звільнено з посади (т.1 а.с.164). З цим наказом ОСОБА_1 була ознайомлена 04 листопада 2014 року, що підтверджено нею особисто у тексті позовної заяви (т.1 а.с.7), власним підписом на зворотній сторінці наказу (т.1 а.с. 164), і ця обставина не заперечувалась у судовому засіданні. До суду першої інстанції адміністративний позов з вимогою визнання протиправним та скасування наказу № 3060 від 03.11.2014 року був направлений 31 грудня 2014 року через поштове відділення (т. 1 а.с.40). ОСОБА_1 також 30 січня 2015 року до суду подано клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом (т.1 а.с.45,46). Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року строк звернення до суду ОСОБА_1 було поновлено і справа розглянута по суті (т.1 а.с.59,60).

Колегія судді вважає, що суд першої інстанції при перевірці дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Так, за приписами пункту 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними). Так, згідно статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Строк звернення до суду за загальним правилом обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частини 3 статті 99 Кодексу).

Зважаючи на те, що між сторонами виник спір з приводу звільнення ОСОБА_1 з посади при проходженні публічної служби, застосуванню підлягають приписи зазначеної вище статті.

З наказом № 3060 від 03.11.2014 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ознайомилась 04.11.2014 року, до суду за його оскарженням звернулась 31.12.2014 року, тобто з пропуском встановленого процесуальним законом місячного строку.

Суд першої інстанції в ухвалі від 02 лютого 2015 року дійшов висновку про дотримання ОСОБА_1 строку звернення до суду, оскільки наказ № 3060 від 03.11.2014 року та наказ № 473 о/с від 02.12.2014 року, як зазначив суд, повязані між собою. Відтак, оскарживши до суду наказ № 473 о/с у строк, встановлений частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач, на думку суду, не порушила цей строк і щодо оскарження наказу № 3060. При цьому, суд, пославшись на статтю 102 Кодексу адміністративного судочинства України, поновив строк звернення до суду (т.1 а.с.59,60).

Колегія суддів зазначає, що при перевірці дотримання строку звернення до суду ОСОБА_1 застосуванню підлягають приписи частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на характер спору, а не частини 2 цієї статті, якою встановлений загальний строк шість місяців з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Також суд помилково послався на статтю 102 Кодексу адміністративного судочинства України, якою врегульовані процесуальні дії суду при вирішенні питання про поновлення та продовження процесуальних строків. Проте, строк звернення до суду, визначений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України за своєю правовою природою є строком позовної давності, а не процесуальним строком, тому наслідки його недотримання та процесуальні дії суду визначені статями 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України і полягають у перевірці наявності причин, що перешкоджали вчасному зверненню до суду, які можуть бути визнані поважними, а за їх відсутності залишення позовної заяви без розгляду.

Щодо доводів позивача про дотримання ним строку звернення до суду у звязку із досудовим порядком вирішення спору, колегія суддів зазначає, що розділом У Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460, визначені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення. Так, відповідно до статті 20 Статуту особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до Міністра внутрішніх справ України або до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 листопада 2014 року ОСОБА_1 подала на імя начальника ГУМэВС України в Дніпропетровській області рапорт, в якому висловила свою незгоду із наказом № 3060 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, який був розглянутий 13 листопада 2014 року. В подальшому ОСОБА_1 подавала 25.11.2014 року зауваження до матеріалів службового розслідування, 19.11.2014 року - доповнення до зауважень, 25.11.2014 року додаткові письмові пояснення на імя заступника начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області (т.1 а.с.19-24), проте останні не є скаргами у розумінні статті 20 Статуту.

Таким чином, звернення до суду 31 грудня 2014 року із позовною заявою про скасування наказу № 3060 від 03.11.2014 року, навіть після його оскарження в порядку, передбаченим Дисциплінарним статутом, відбулось із порушенням строку, визначеного частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання про наявність обставин, за наявності яких суд мав би можливість визначити причину пропуску строку звернення до суду поважною, колегія суддів зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, повязані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій та підтверджені належними доказами.

Про наявність таких обставин позивачем не зазначено, доказів на їх підтвердження не наведено.

За приписами статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 155 цього Кодексу.

Пунктом 9 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений обовязок суду залишити позовну заяву без розгляду, якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Зважаючи на те, що колегія суддів дійшла висновку про пропуск ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною вимогою про визнання протиправним та скасування наказу № 3060 від 03.11.2014 року, позовна заява в цій частині підлягає залишенню без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню до суду з урахуванням приписів статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо решти позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу № 473 о/с від 02 грудня 2014 року про призначення ОСОБА_1 старшим інспектором сектору дільничних інспекторів міліції Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та поновлення її на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту спірного наказу № 473 о/с від 02 грудня 2014 року, майор міліції ОСОБА_1 призначена старшим інспектором сектору дільничних інспекторів міліції Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області з 02 грудня 2014 року в порядку дисциплінарного стягнення на підставі наказу ГУМВС від 03 листопада 2014 року № 3060 та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом внутрішніх справ.

Зазначений наказ видано начальником Головного управління МВС України в Дніпропетровській області в межах повноважень, у спосіб та у строк, передбачений Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ з метою виконання наказу № 3060 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Зважаючи на те, що наказ № 3060, з метою реалізації якого видано наказ № 473 о/с, у встановленому законом порядку не скасований, правові підстави для задоволення адміністративного позову в частині відсутні. З урахуванням наведеного не підлягає задоволенню і позовна вимога про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 203, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду 10 березня 2015 року у справі № 804/1420/15 - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 03 листопада 2015 року № 3060 залишити без розгляду.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко