Справа № 22-а-2303/11
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2011-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
18 квітня 2011 року м. Київ
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого Даценко Л.М.,
суддів Іванової І.В., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області про зобовязання виплатити підвищення до пенсії дитині війни, -
в с т а н о в и л а:
24 червня 2009 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вказував, що відповідач виплачує йому підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив зобовязати відповідача нарахувати і виплатити підвищення згідно вимог закону за 2006-2008 роки у сумі 3891,30 грн., поновивши строк звернення до суду.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області 02 вересня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною діяльність відповідача щодо не нарахування ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги згідно вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобовязано відповідача провести нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у розмірі 1515,70 грн.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить да наступного.
Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.
Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Бориспільському районі Київської області, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення відповідачем у 2006-2007 роках не виплачувалось, а у 2008 році виплачувалося в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.
Однак, приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд не зазначив періоду протягом, якого позивач має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік (п.41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України») було внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно яких дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (згідно ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» така надбавка встановлена в розмірі 10 % прожиткового мінімуму).
Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. визнано неконституційними положення п.41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, по скільки такі зміни звужують обсяг прав на соціальний захист дітей війни.

Згідно ст.152 Конституції України закони, інші правові акти, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

З огляду на викладене Закон України Про Державний бюджет України на 2008 рік, яким було змінено розмір підвищення до пенсії дітям війни, в період з 01.01.2008 р. до 21.05.2008 р. був чинним і підлягав виконанню, як такий, що прийнятий пізніше в часі, у зв»язку з чим мав пріоритет порівняно зі спеціальною нормою ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а органи, уповноважені на здійснення виплати пенсії, виплачуючи підвищення згідно вказаного закону, в цей період діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час з дати прийняття рішення Конституційним Судом України позивач має право на виплату підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду з позовом 24.06.2009 року. В апеляційній скарзі відповідач наполягає на застосування наслідків пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, право позивача, як дитини війни на отримання встановленого законом підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком виникло з 24.06.2008 року.

Крім того, колегія суддів не може погодитися з висновками суду в частині стягнення конкретної суми, оскільки підстави для зобов»язання відповідача виплатити конкретну суму відсутні. Суд не вправі визначати розмір грошової суми , яку належить нарахувати та виплатити позивачці і не являється органом до компетенції якого відноситься призначення та перерахування пенсійних та соціальних виплат. Безпосереднє нарахування щомісячного підвищення здійснює УПФ в Богуславському районі Київської області згідно своїх повноважень.

На підставі викладеного, в зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської Ради Київської області - задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області задовольнити частково.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як особі яка має статус дитини війни протиправними.

Зобов»язати Управління пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як особі яка має статус дитини війни з 24.06.2008 року.

В решті позову відмовити.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: