Справа № 334/6915/14-а
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року 12:35Справа № 334/6915/14-а Провадження № ЗП/808/15/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Яланської В.А.,

позивача ОСОБА_1

та представників:

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування картки-відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.06.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_4 митниці Міндоходів (далі відповідач) в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати картку відмови ОСОБА_4 митниці Міндоходів, складену митним постом «Нові Яриловичі» №102030000/2014/00157 від 12.07.2014 відносно позивача.

В ході розгляду справи за клопотанням відповідача судом було здійснено заміну первинного відповідача ОСОБА_4 митниці Міндоходів належним відповідачем ОСОБА_4 митницею Державної фіскальної служби.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення порушує його права та законні інтереси. Вважає, що відповідач необґрунтовано та протиправно оформив картку відмови в прийняті митної декларації поданої позивачем з метою митного оформлення ввезення транспортного засобу у режимі тимчасового ввезення з метою комерційного призначення.

Ухвалою суду від 19.09.2015 справу №334/6915/14-а прийнято до провадження (№ЗП/808/15/15), розгляд справи у судовому засіданні призначено на 14.07.2015.

Провадження у справі неодноразово зупинялось.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підставі викладених у позовній заяві, зокрема зазначивши, що позивач - громадянин України ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом комерційного призначення Skoda Octavia, реєстраційний номер GHD309, номер кузову TMBCS61Z588028171, що належить на праві власності UAB «FUTURI M» (м.Вільнюс, Литва), мав намір вїхати на територію України у митному режимі «Тимчасового ввезення» через зону митного контролю «Нові Яриловичі». Позивачем для митного оформлення був наданий повний пакет документів у тому числі підтверджуючих комерційне використання вказаного автомобілю. Оскільки вартість товару, який перевозився (листівки для опитування) складає менш ніж 100 Євро позивачу було відмовлено у декларуванні такого товару. Зробивши висновок, що вказаний автомобіль є транспортним засобом особистого користування, позивачу відмовлено у пропуску через митний кордон України та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102030000/2014/00157 від 12.07.2014, у звязку з чим позивач був вимушений подати іншу митну декларацію про переміщення транспортного засобу у митному режимі «транзит». Вважає, що позивачем виконано всі необхідні умови для переміщення транспортного засобу в митний режим тимчасового ввезення, у звязку з чим дії ОСОБА_4 митниці Міндоходів є неправомірними. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях до позову, зокрема зазначивши, що за результатами перевірки наданих до митного оформлення документів виявлено відсутність документів, які б підтверджували платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер GHD309, номер кузову TMBCS61Z588028171, у звязку з чим не підтверджено використання вказаного автомобілю як транспорту комерційного призначення. Відмовляючи у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення митниця діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством. Вважає картку відмови відповідача в митному оформленні товарів і транспортних засобів правомірною, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 10.11.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2014 року близько 02 год. 06 хв. громадянин України ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом - автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер GHD309, номер кузову TMBCS61Z588028171, що належить на праві власності UAB «FUTURI M» (м.Вільнюс, Литва), мав намір вїхати на територію України у митний режим «Тимчасового ввезення» через зону митного контролю «Нові Яриловичи», про що позивачем зазначено в поданій для митного оформлення декларації від 12.07.2014.

Разом з декларацією були подані копії документів, а саме:

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Е405915 від 31.08.2013;

-паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні СВ 887557 від 13.07.2004;

-довіреність на керування транспортним засобом від імені власника автомобіля UAB «FUTURI M» №140804/3 від 08.02.2014;

-посвідчення про відрядження від 12.03.2014;

-маршрутний лист від 10.07.2014;

- завдання №140201 від 01.02.2014.

Після перевірки поданих документів, відповідачем виявлено відсутність документів, які б вказували на те, що транспортний засіб належить до транспортного засобу комерційного призначення та може бути поміщений у митний режим тимчасового ввезення. У звязку з цим, головним державним інспектором митного поста «Нові Яриловичі» ОСОБА_6 відмовлено у пропуску через митний кордон України транспортного засобу автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер GHD309, номер кузову TMBCS61Z588028171 про що складено картку відмови №102030000/2014/00157 від 12.07.2014.

Позивач не погодившись з карткою відмови, звернувся з зазначеним позовом до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно із ст. 71 Митного кодексу України, декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 6 ст.104 Митного кодексу України передбачено, що для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення.

Згідно з п. 59 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Згідно зі ст. 103 Митного кодексу України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територій України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 Митного кодексу України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у ст. 189 цього Кодексу та в Додатках В.1 - В.9, С, Б до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Частиною 1 ст. 189 Митного кодексу України передбачено, що транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасово ввезені на митну територію України транспортні засоби комерційного призначення підлягають вивезенню без внесення в їх конструкцію будь-яких змін (без урахування природного зношення, витрати пально-мастильних матеріалів та необхідного ремонту). Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Стаття 105 Митного кодексу України узгоджується з положеннями Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік) (яка набула чинності для України 22.09.2004 р.), яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (далі - Конвенція).

Стаття 2 цієї Конвенції визначає, що кожна з договірних сторін зобов'язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів) в режимі тимчасового ввезення з умовним звільненням від ввізного мита і податків.

Згідно п. "а" ст. 1 Конвенції тимчасове ввезення означає митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари (у тому числі транспортні засоби), умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари (у тому числі транспортні засоби) мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Конвенції не впливаючи на положення Додатка Е, режим тимчасового ввезення надається із загальним умовним звільненням від ввізного мита і податків та без застосування ввізних обмежень чи заборон економічного характеру.

Згідно із ст. 2 Додатку "С" до Конвенції правом на тимчасове ввезення відповідно до ст. 2 Конвенції користуються транспортні засоби комерційного чи приватного використання.

Для цілей цієї Конвенції Додатки, чинні стосовно Договірної Сторони, становлять невід'ємну частину цієї Конвенції; стосовно такої Договірної Сторони, будь-яке посилання на Конвенцію включає в себе також і посилання на такі Додатки.

Під терміном "приватне використання" розуміється перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання, а під терміном "комерційне використання" - платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Згідно із п. "і" ст. 1 Конвенції термін "особа" означає як фізичну, так і юридичну особу, якщо інше не передбачене контекстом.

З додатків до Конвенції вбачається, що пільги, які надаються цим Додатком - а саме режимом тимчасового ввезення із загальним умовним звільненням від сплати ввізного мита та податків й без застосування ввізних обмежень чи заборон економічного характеру поширюються лише на: а) транспортні засоби комерційного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які здійснюють свою діяльність з такої території; Ь) транспортні засоби приватного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які постійно проживають на такій території.

Виходячи з вищезгаданих положень Конвенції, можна зробити висновок, що громадянин - резидент України може тимчасово в'їжджати на територію України на транспортному засобі, зареєстрованому постійно у відповідних реєстраційних органах іноземних держав, без сплати будь-яких податків і зборів та без застосування до нього ввізних обмежень чи заборон економічного характеру, за умови, що зазначений транспортний засіб знаходиться у власності (розпорядженні) фізичної (юридичної) особи, яка проживає (зареєстрована) на території іншої держави та використовується в комерційних цілях (платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів).

Відповідно до п. 60 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Таким чином, із аналізу вищевказаних норм суд приходить до висновку, що визнання автотранспортного засобу (у тому числі легкового) як транспортного засобу комерційного використання можливо виключно за умови його використання для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, що повинно підтверджуватись договором про перевезення товарів, осіб.

Як було встановлено у судовому засіданні з пояснень позивача, при перетинанні кордону у транспортному засобі знаходилися листівки та опитувальні листи UAB «FUTURI M», які письмово не декларувалися оскільки їх вартість не перевищує 100 Євро.

Позивачем для митного оформлення були надані наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Е405915 від 31.08.2013; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні СВ 887557 від 13.07.2004; довіреність на керування транспортним засобом від імені власника автомобіля UAB «FUTURI M» №140804/3 від 08.02.2014; посвідчення про відрядження від 12.03.2014; маршрутний лист від 10.07.2014; завдання №140201 від 01.02.2014.

Проте, жодний з наданих документів не свідчить про платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Отже, при ввезенні на митну територію України транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер GHD309, номер кузову TMBCS61Z588028171 ОСОБА_1 не надав належних документів, які б вказували на міжнародне платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення товарів.

Крім цього, позивачем не надано документу, який би підтверджував постійне проживання (реєстрацію) на території, яка не є територією тимчасового ввезення.

Таким чином, автомобіль Skoda Octavia, реєстраційний номер GHD309, номер кузову TMBCS61Z588028171 є транспортним засобом особистого користування та міг бути ввезеним на митну територію України виключно як транспортний засіб особистого користування.

Відповідно до ч.1 ст. 256 Митного кодексу України,відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

За таких обставин, ОСОБА_4 митниця Державної фіскальної служби обґрунтовано відмовила ОСОБА_1 у прийнятті митної декларації та застосуванні режиму тимчасового ввезення такого транспортного засобу.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що під час розгляду справи по суті було встановлено судом правомірність прийнятої картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102030000/2014/00157 від 12.07.2014 позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П.Бойченко