Справа № 2а-8403/11/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року № 2а-8403/11/1370

о 12 год., 07 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Державної податкової інспекції в Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області, представник ОСОБА_1
до ОСОБА_2, представник ОСОБА_3
про стягнення податку з власників транспортних засобів

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

30.11.2015 проведено заміну сторони позивача на належного правонаступника Державну податкову інспекцію в Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на імя відповідача 28.08.2009 року здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, державний номерний знак ВС 8117 AT, 2003 року випуску. Відповідач повинен був сплатити податок з власників транспортних засобів до бюджету Шевченківського району м. Львова в сумі 13272,00 грн. Доказів про зарахування вказаного податку в доход державного бюджету відповідачем не надано, що є підставою його стягнення податковим органом в примусовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав додаткові пояснення, просив суд позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позов з підстав, що відповідачем було вчинено всі необхідні дії для своєчасної та повної сплати відповідної суми податку. Внесення грошових коштів в сумі 13272,00 грн., за реєстрацію згадуваного автомобіля, підтверджується копією квитанції від 28.08.2009.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

Згідно листа управління Державтоінспекції Львівського ВРЕР № 1225/10/17-115/37 від 19.01.2011 року на імя ОСОБА_2 28.08.2009 року здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску.

Згідно Розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні, сума податку, що підлягає сплаті, становить 13272,00 грн., обєм двигуна:

- 1896 куб. см., ставка податку 700 грн. за 100 куб. см., 700 х 1896 / 100 = 13272,00 грн. (VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску);

Згідно довідки ДПІ у Шевченківському районі м. Львова № 14348/19-020 від 03.06.2011 року, кошти по податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (громадян), в сумі 13272,00 грн., від громадянина ОСОБА_2, згідно даних наявних у МРЕВ сплата від 27.08.2009 -31.08.2009 рік, до місцевого бюджету Шевченківського району м. Львова не надходила.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року за № 1963-XII зі змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно ст. 2 цього ж Закону, об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі вантажні - код 8704.

Згідно ст. 3 цього ж Закону, перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 5 цього ж Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно ч. 6 ст. 5 цього ж Закону фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно ч. 5 ст. 6 цього ж Закону, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Згідно ст. 7 цього ж Закону у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом не враховуються обґрунтування податкового органу вимог про стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, оскільки згідно ч. 6 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» у разі відсутності документів про сплату податку перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Таким чином, ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Суд прийшов до висновку про відсутність законних підстав для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів через не доведення податковим органом беззаперечними, належними та допустимими доказами обставин і підстав виникнення у відповідача податкового зобовязання.

Вказана позиція суду, повністю узгоджується із позицією ВАС України викладеною в ухвалі від 04.08.2015 року по справі № К/800/5145/15 (реєстр. 48543987).

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

З цих же підстав судом враховуються заперечення відповідача, існування обставин, які б свідчили про наявність вини відповідача у надходженні вказаних коштів до місцевого бюджету, податковим органом не доведено.

Крім цього, відповідачем надано копію квитанції від 28.08.2009 року про сплату податку з ТЗ в сумі 13272,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області про стягнення з ОСОБА_2 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 13272,00 грн. не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94 КАС України не застосовується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 07.12.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.