Справа № 820/9951/15
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 р. Справа № 820/9951/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2015р. по справі № 820/9951/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройиндустрия"

про визнання дій незаконними та забов'зання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області, в якому просив визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 незаконними щодо винесення 10.08.2015 року постанови про зупинення виконавчого провадження № 43871033 та скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2015р. по справі № 820/9951/15 позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, незаконне та необґрунтоване.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених у скарзі.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Також надіслав до суду заперечення проти апеляційної скарги, відповідно до яких заперечував проти задоволення апеляційної скарги, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача і третьої особи перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що 17.07.2013 року постановою відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження № 38880399 щодо примусового виконання виконавчого напису № 1882 виданого 04.06.2013 року приватним нотаріусом КМНО на договорі застави обладнання № 19 від 11.09.2012 року (майно ТОВ "Стройиндустрия") з метою часткового задоволення вимог ПАТ "Ощадбанк" за договором банківської гарантії.

Також, 01.04.2014 року постановою відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження № 42770543 щодо примусового виконання виконавчого напису № 328 виданого 17.03.2014 року приватним нотаріусом КМНО на договорі застави обладнання № 19 від 11.09.2012 року (майно ТОВ "Стройиндустрия") з метою часткового задоволення вимог ПАТ "Ощадбанк" за договором банківської гарантії.

В подальшому, 02.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про об'єднання виконавчого провадження у зведене виконавче провадження № 43871033.

На адресу відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Харківській області 04.08.2015 року надійшла ухвала Господарського суду Харківської області № 922/2907/15 від 06.07.2015 року про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Стройиндустрия" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, що передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 від 10.08.2015 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 43871033 зупинено виконавче провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 37, 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач, не погодившись з постановою про зупинення виконавчого провадження, оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з метою, з якою це повноваження надане, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає ОСОБА_3 України «Про виконавче провадження».

За правилами ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчі написи нотаріусів є виконавчими документами, які підлягають виконанню.

Згідно з приписами статей 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» законодавець також закріпив перелік підстав, що зумовлюють зупинення виконавчого провадження.

Пункт 8 ч. 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Таким чином виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів визначає ОСОБА_3 України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Частина третя статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що дія мораторію не поширюється на випадки звернення стягнення на заставлене майнота коли майно у виконавчому провадженні перебуває на стадії продажу.

В даному випадку, стягнення відбувається за виконавчим написом рахунок заставленого майна, а отже відповідачем безпідставно прийнято рішення про зупинення виконавчого провадження, у звязку з чим таке рішення підлягає с4касуванню.

Щодо позовних вимог про визнання дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 незаконними щодо винесення 10.08.2015 року постанови про зупинення виконавчого провадження № 43871033, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернувся з адміністративним позовом, визначивши відповідачем саме ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, а не державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2

Колегія суддів вважає за потрібне відмітити, що відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (стаття 181 Кодексу адміністративного судочинства України).

ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, а не державний виконавець є таким органами державної виконавчої служби.

Отже, відповідачем у справі може бути, в даному випадку, саме ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, як самостійний орган державної виконавчої служби, що виключає можливість участі державного виконавця як відповідача у справі.

Наведений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з висновком, викладеним у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 14 вересня 2012 року № 10 про доповнення постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 21 травня 2012 року № 5, Пленум Вищого адміністративного суду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача є необхідність вийти за межі позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо визнання дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 незаконними щодо винесення 10.08.2015 року постанови про зупинення виконавчого провадження № 43871033 шляхом визнання незаконними дій ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області щодо винесення 10.08.2015 року постанови про зупинення виконавчого провадження № 43871033.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2015р. по справі № 820/9951/15 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройиндустрия" про визнання дій незаконними та забов'зання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконними дії ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області щодо винесення 10.08.2015 року постанови про зупинення виконавчого провадження № 43871033.

Постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про зупинення виконавчого провадження № 43871033 від 10.08.2015 року скасувати.

В іншій частині у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_5
Повний текст постанови виготовлений 07.12.2015 р.