Справа № 456/545/15-а
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Справа № 876/9936/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області про виплату одноразової грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И В :

30 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області в якому, з врахуванням заяви від 23.02.2015 року просить визнати дії відповідача протиправними та стягнути з УПФУ на її користь грошову допомогу у розмірі 10 пенсій як педагогічному працівнику при виході на пенсію, що складає 17900 грн.

Стрийський міськрайонний суд Львівської області від 28 серпня 2015 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправними дії УПФУ в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти пенсій як педагогічному працівнику при виході на пенсію за віком.

Також суд постановив стягнути з УПФУ в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області в користь ОСОБА_1 17900 грн. грошової допомоги та 122 грн. сплаченого судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФ України в м. Стрию та Стрийському районі подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В апеляційній скарзі зазначає, що період роботи позивачки з 01.07.1997 року по 13.01.1999 року завідуючою дитячого садка ВАТ «Брігідау» не підлягає зарахуванню до стажу, який дає право на виплату одноразової грошової допомоги, як працівнику освіти, оскільки дана установа не є державної або комунальної форми власності. Отже, представленими ОСОБА_1 документами підтверджено період роботи в установах державної або комунальної власності з 24.11.1983 року по 30.06.1997 року та з 13.01.1999 року по 31.07.2014 року, що складає 29 років 1 місяць 26 днів, і є недостатнім для виплати одноразової допомоги працівнику освіти.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в період з 24.11.1983 року по 13.01.1999 року ОСОБА_1 працювала завідувачою дитячого садка Стрийської птахофабрики, яка з 04.09.1984 року перейменована у племптахорадгосп «Стрийський».

Позивачка перебуває на обліку в УПФУ в м. Стрию та Стрийському районі як одержувач пенсії починаючи з 08.08.2014 року. ОСОБА_1 звернулася до УПФУ із заявою щодо виплати їй одноразової грошової допомоги як працівнику освіти в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Управління Пенсійного фонду України у м. Стрию та Стрийському районі листом №1723/03-14 від 19.02.2015 року відмовило позивачці у виплаті такої допомоги, оскільки період праці позивачки з 01.07.1997 року по 13.01.1999 року завідуючою дитячого садка ВАТ «Брігідау» не підлягає зарахуванню до спеціального стажу, який дає право на виплату одноразової грошової допомоги, як працівнику освіти у звязку з тим, що дана установа не є державної або комунальної форми власності.

Пунктом «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до листа Головного управління статистики у Львівській області від 15.04.2015 року № 20-09/688 та довідки Головного управління статистики у Львівській області № 20-09/960 від 27.05.2015 року, Ланівський дошкільний виховний заклад в період з 01.07.1997 року по 13.01.1999 року належав до комунальної форми власності.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, та є необґрунтованими з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 24.11.1983 року по 13.01.1999 року ОСОБА_1 працювала завідувачою дитячого садка Стрийської птахофабрики, яка з 04.09.1984 року перейменована у племптахорадгосп «Стрийський», а з 01.07.1977 року перейменовано у ВАТ «Брігідау».

При цьому, наданими позивачкою документами підтверджується період її роботи в установах державної або комунальної власності з 24.11.1983 року по 30.06.1997 року та з 13.01.1999 року по 31.07.2014 року, що складає 29 років 1 місяць 26 днів, і є недостатнім для виплати одноразової грошової допомоги працівнику освіти.

Висновки суду першої інстанції щодо зарахування до спеціального стажу позивачки періоди її роботи з 01.07.1997 року по 13.01.1999 року у Ланівському дошкільному навчальному закладі, який належав до комунальної форми власності є передчасними, оскільки, згідно трудової книжки у вказаний період ОСОБА_1 працювала у ВАТ «Брігідау», що належало до колективної форми власності.

Суд першої інстанції належної правової оцінки наведеним обставинам не дав, а тому дійшов помилкового висновку щодо протиправності відмови УПФУ у виплаті позивачці грошової допомоги у розмірі їх десяти місячних пенсій .

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.41, ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області задовольнити, постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 серпня 2015 року справі № 456/545/15-а скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області про виплату одноразової грошової допомоги відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_2

Постанова в повному обсязі складена 30 листопада 2015 року.