Справа № 452/1932/15а
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 р. Справа № 876/9535/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.
суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.
за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.08.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
встановив:

15.07.2015 р. позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим, що у червні 1982 року він був прийнятий на роботу на підприємство «Самбірське АТП - 13072» на посаду водія 3-го класу. 29.06.1986 року відповідно до наказу по підприємству позивач був відряджений як водій для виконання робіт з перевезення цементу на спеціальному автомобілі-цементовозі зі станції Вільча до зруйнованого реактора Чорнобильської АЕС, де споруджувалося захисне укриття «Саркофаг».
ОСОБА_1 зазначає, що з 30.06.1986 року по 09.07.1986 року він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, а саме виконував роботи в особливо шкідливих умовах праці за радіаційним фактором з перевезення цементу до реактора Чорнобильської АЕС на маршруті Вільча - ЧАЕС. Тільки незначна частина маршруту та робочого часу проходила поза зоною відчуження. Отримав загальну дозу опромінення 3.75 рентгенів, у зв`язку з чим 11 червня 1998 року йому видано посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року», категорія 2, серія НОМЕР_1 , яке було у відповідності до вимог Закону перереєстровано, що засвідчено печаткою Львівської облдержадміністрації, а відтак є документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами, встановленими даним нормативним актом, в тому числі, і пільгами щодо призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років. Однак, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області позивачу було відмовлено в призначенні пенсії по причині відсутності довідки форми 122, затвердженої постановою Державного Комітету СРСР по праці і соціальних питаннях від 09.03.1988 року чи довідки архівної установи або інших первинних документів, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач зазначає, що вказані довідки не збереглися, оскільки відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області 14.06.2011 року підприємство, на якому працював ОСОБА_1 , ліквідовано.
Позивач вважає відмову Пенсійного фонду щодо призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку протиправною та просить суд зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах: зі зменшенням пенсійного віку на 10 років та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ст.ст. 51,55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.08.2015 р. поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом, як такий, що пропущений з поважних причин.
Позов задоволено.
Визнано протиправними дії управління пенсійного фонду України в місті Самборі та Самбірському районі Львівської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язано управління пенсійного фонду України в місті Самборі та Самбірському районі Львівської області призначити ОСОБА_1 (індивідуальний ідентифікаційного номер НОМЕР_2 ) пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 02.04.2014 року з дня звернення.
Зобов`язано управління пенсійного фонду України в місті Самборі та Самбірському районі Львівської області призначити ОСОБА_1 (індивідуальний ідентифікаційного номер НОМЕР_2 ) додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеній до категорії № 2, згідно ст. 51 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 02.04.2014 року.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем невірно відмовлено у призначенні пенсійного забезпечення позивачу і ОСОБА_1 має право на призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який за представленими суду матеріалами працював у зоні відчуження з 29.06.1986 року по 10.07.1986 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Пенсійний фонд зазначає, що при зверненні за пенсією особи повинні надати належно перереєстроване посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та довідку форми 122, затверджену постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях № 122 від 09.03.1988 року, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, у складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.
У разі ліквідації підприємства, установ, організацій, що унеможливлює подати довідку форми 122 для визначення права на пенсію, надаються інші документи, що містять інформацію про роботу у зоні відчуження.
Апелянт вказує, що документами, долученими позивачем, стверджується, що він був відряджений у 1986 році на ст. Вільче. Однак відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року № 106 даний населений пункт не належить до переліку населених пунктів, віднесених до зони відчуження. Його віднесено до зони безумовного (обов`язкового) відселення. Згідно Порядку видачі посвідчень, особам, які постраждали внаслідок ЧАЕС, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 20.01.1997 р. № 51 ст. Вільче відноситься до пунктів дезактивації техніки і санітарної обробки населення. У зв`язку з цим відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно довідки № 11 від 02 лютого 1998 року, виданої ВАТ « Самбірське АТП 24667», ОСОБА_1 у період з 29.06.1986 року по 10.07.1986 року був відряджений як водій підприємства на ст. Вільче для перевезення цементу зі ст. Вільче до реактора Чорнобильської АЕС, за що отримав заробітну плату в сумі 97 крб.20 коп. Підставою перебування в зоні відчуження було відрядження № 180 від 29.06.1986 року (а.с.31-32).
Із оглянутої судом першої інстанції в судовому засіданні трудової книжки ОСОБА_1 суд встановив, що із червня 1982 року позивач працював водієм 3-го класу Самбірського АТП- 13072 (протокол № 47 від 03.06.1982 р.). Самбірське АТП-13072 перейменовано на ВАТ «Самбірське АТП-24667». Ухвалою Господарського суду Львівської області 14.06.2011 року підприємство ліквідовано.
Як наслідок, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та сторонами не заперечується той факт, що позивач є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії. Ці обставини підтверджуються, зокрема, посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 2).
Із протоколу № 4 від 07.04.2014 року управління Пенсійного фонду України в місті Самборі та Самбірському районі «Про відмову в призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 » вбачається, що відповідач відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку на 10 років, у зв`язку з тим, що ним не було додано довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідки архівної установи, або інших первинних документів, в яких зазначено періоди роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 11-12).
Позивач вважає зазначену відмову протиправною, такою, що порушує його законні права та інтереси, у зв`язку з чим звернувся до суду із позовом до Пенсійного фонду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів бере до уваги наступні обставини.
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема : учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 10 років.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
В силу абз.1 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Статтею 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» регламентовано порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.
Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
В контексті даних норм Закону, судом апеляційної інстанції на підставі наявних у матеріалах справи належних та допустимих письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та його віднесено до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , яке відповідає вимогам, встановленим п.п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 року «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 визначено перелік документів, які необхідні для призначення пенсії.
Так, для призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» абзацом 7 пункту «г» статті 7 вищезазначеного Порядку визначено документи, які засвідчують особливий статус особи : посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Аналіз вищенаведеної норми Закону дає підстави вважати, що ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що для призначення пенсії із застосуванням ст.55 даного Закону, громадянам надається альтернатива при поданні ними відповідних документів до Пенсійного фонду. Зокрема в обов`язковому порядку для призначення пенсії особою до Пенсійного фонду повинно надаватись посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, особа має подати довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідку військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Тому, в даному випадку суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у позивача ОСОБА_1 наявні необхідні документи та інші первинні документи (які колегія суддів вважає достатніми для призначення пенсії), зокрема:
-трудова книжка;
-військовий квиток НОМЕР_3 ;
-посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 2,серія НОМЕР_1 , видане Львівською ОДА, перереєстроване;
-довідка № 11 від 02.02.1998 року про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видана «ВАТ Самбірське АТП-24667» та довідка № 12 від 02.02.1998 року про заробітну плату за підвищеними тарифними ставками в зоні відчуження, видана ВАТ « Самбірське АТП-24667», в якій зазначено кількість днів роботи в зоні відчуження, об`єкт та кратність оплати праці;
-довідка про заробіток для обчислення пенсії за 1982-1987 рр.(старого зразка);
-довідка № 311 від 27.03.2014 року про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соцзахисту населення м.Самбора, як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС, за підписом начальника управління ОСОБА_2 , тощо.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсійного забезпечення позивачу і ОСОБА_1 має право на призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту звернення із заявою про призначення пенсії (з 02.04.2014 року), оскільки є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який за представленими суду матеріалами працював у зоні відчуження у період з 29.06.1986 року по 10.07.1986 року.
Крім того, згідно ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на момент звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії), особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.
Щодо строку звернення позивача до суду та клопотання ОСОБА_1 про його поновлення, як такого, що пропущений з поважних підстав, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що такий строк підлягає поновленню, з огляду на те, що із заявою про призначення пенсії в управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області позивач звернувся 02.04.2014 року, однак після отримання відмови в період з квітня 2014 року по червень 2015 року питання призначення пенсії ОСОБА_1 розглядалося в різних органах державної влади: у виконавчому комітеті Самбірської міської ради, у Самбірській міжрайонній прокуратурі, у Львівській обласній державній адміністрації, у Львівській обласній раді, про що свідчать долучені до справи звернення, запити, протоколи. З цих підстав, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на звернення до суду пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, а тому такий підлягає поновленню на підставі ст.ст.100-102 КАС України.
Як наслідок, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке не підлягає до скасування.
Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, ст.200, ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -
ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.08.2015 р. по справі № 452/1932/15-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О.Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 23.11.2015 року.