Справа № 167/500/15-а 2-а/167/31/15
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 р. Справа № 876/7296/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рожищенського районного суду Волинської області від 26 червня 2015 року по справі № 167/500/15-а 2-а/167/31/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області третя особа Управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат, -

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення та перерахунок соціальних виплат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 21 листопада 1980 року по 21 серпня 1992 року працював майстром та виконавцем робіт в Рожищенській міжколгоспній організації, яку було перейменовано на Рожищенську МПМК № 17, в подальшому було створено ПМК № 13, яку реорганізовано в Рожищенський райагробуд, 16 серпня 1993 року реорганізовано в спільне міжгосподарське підприємство Рожищеагробуд, яке 15 жовтня 2003 року ліквідоване. З метою оформлення пенсії на пільгових умовах 20 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Рожищенському районі з заявою про підтвердження періоду роботи, що дає право на призначення даної пенсії. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 30 березня 2015 року йому відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу роботи періодів виконавцем робіт, мотивуючи відсутністю документів про вид виконуваних робіт. В період його роботи з 01 січня 1992 року по 21 серпня 1992 року були чинними Списки № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, якими була передбачена професія виконавця робіт, яка передбачала користування правом пільгового пенсійного забезпечення.

Постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 26 червня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального процесуального права, просить постанову Рожищенського районного суду Волинської області від 26 червня 2015 року скасувати, та прийняти нову, якою позовні вимоги задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що згідно з архівною довідкою № 436 від 24 грудня 2012 року про трудову участь за період з 21 листопада 1980 року по 21 серпня 1992 року стаж позивача на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах становить більше 11 років 8 місяців, та є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 25 березня 2015 року позивач звернувся до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про підтвердження стажу роботи за період з 21 листопада 1980 року по 21 серпня 1992 року.

Згідно з копією трудової книжки, диплома Г-ІІ № 195916 виданого 07 липня 1979 року, архівних довідок трудового архіву Рожищенського району від 24 грудня 2014 року, архівного витягу трудового архіву Рожищенського району від 24 грудня 2014 року, архівної довідки трудового архіву Рожищенського району від 24 грудня 2014 року, архівної довідки трудового архіву Рожищенського району від 22 січня 2015 року, довідки № 79 від 13 березня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі, наказу № 47 від 20 травня 1991 року, інформацією відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства райдержадміністрації від 01 серпня 2012 року № 171, повідомленням відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства райдержадміністрації № 183 від 14 серпня 2012 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 працював з 21 листопада 1980 року по 21 серпня 1992 року майстром та виконавцем робіт в Рожищенській міжколгоспній організації, яку відповідно до постанови № 57 від 02 квітня 1984 року перейменовано на Рожищенську МПМК № 17. В подальшому на базі МПМК № 17 було створено ПМК № 13, яку відповідно до наказу № 41-А від 15 березня 1988 року реорганізовано в Рожищенський райагробуд, який згідно наказу № 1-к від 16 серпня 1993 року реорганізовано в спільне міжгосподарське підприємство Рожищеагробуд та яке 15 жовтня 2003 року ліквідовано за рішенням засновників.

При прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду заяви позивача відповідач діяв в межах чинного законодавства, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 6 Порядку визначено, що працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України Про пенсійне забезпечення та Порядку проведення атестації дає підстави дійти до висновку про те, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 вересня 2013 року (справа №№ 21-183а13), 25 листопада 2014 року (21-519а14), які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для застосування судами.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право позивача на пільгову пенсію не знайшло свого підтвердження ході судового розгляду справи, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Таким чином, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене вище, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рожищенського районного суду Волинської області від 26 червня 2015 року по справі № 167/500/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_2