Справа № 813/1401/15
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Справа № 876/7380/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу начальника Самбірського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській обл. ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2015р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Самбірського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській обл. та начальника Самбірського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській обл. ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И Л А:

23.03.2015р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати ненадання йому відповідачем начальником Самбірського міського відділу /МВ/ Головного управління Міністерства внутрішніх справ /ГУ МВС/ України у Львівській обл. ОСОБА_2 обґрунтованої відповіді на його звернення у встановлений законом строк незаконною бездіяльністю; визнати утримання до теперішнього часу автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1, на майданчику тимчасового утримання відповідача Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл. незаконною бездіяльністю цього відповідача (а.с.4-5, 18-19, 34-36).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2015р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність начальника Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл. ОСОБА_2 щодо ненадання у встановлений законом строк відповіді на звернення ОСОБА_1 від 28.01.2015р.; зобовязано цього відповідача вжити заходів щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.12.2014р. та звернення від 28.01.2015р.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.70-77).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив відповідач начальник Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл. ОСОБА_2, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.86-90).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на звернення позивача слідчим СВ Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл. були надані відповіді, також звернення позивача долучено до матеріалів кримінального провадження для перевірки викладених у ньому фактів.

Також Самбірським МВ ГУ МВС України у Львівській обл. були надані розяснення на звернення позивача від 05.12.2014р. та від 18.01.2015р. та надіслано на його адресу 26.02.2015р. за вих. № Г-34.

Позивач неодноразово звертався до відповідачів із заявами щодо повернення транспортного засобу із майданчика для збереження автомобілів; на особистому прийомі апелянтом неодноразово були надані розяснення щодо порядку отримання вказаного автомобіля.

Окрім цього, звернення позивача щодо повернення автомобіля до відповідачів є помилковими, оскільки автомобіль перебуває на зберіганні у ФОП ОСОБА_3; вирішення цих питань не належить до компетенції відповідачів.

Також рішення суду винесено передчасно, оскільки судом не надано у повній мірі захист законних прав та інтересів апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, належний позивачу автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1, визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та доставлений для зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ПП «Віхоть» (Львівська обл., Самбірський район, х.Рудня, вул.Бісківська) при Самбірському МВ ГУ МВС України у Львівській обл.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської обл. від 27.11.2014р. у справі № 452/3454/14-к задоволено заяву ОСОБА_1; вирішено спірний автомобіль, який згідно протоколу огляду транспортного засобу від 23.12.2012р. добровільно вилучений у ОСОБА_1 та у подальшому відповідно до ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів від 28.12.2012р. визначено місце зберігання цього автомобіля, а саме: територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Самбірського МВ, що за адресою: вул.Бісківська, 9, хутір Рудня Самбірського району Львівської обл., повернути ОСОБА_1 (а.с.9-10).

05.12.2014р. позивач звернувся із заявою до Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл., в якій просив повернути належний йому автомобіль із складенням відповідного акта; до цієї заяви долучив ухвалу суду від 27.11.2014р. про повернення речового доказу (а.с.6).

Вказане звернення згідно листа Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл. № 11901 від 08.12.2014р. скеровано для розгляду слідчому ВР ДТП ГУ МВС України у Львівській обл. Слутому В.Я. (а.с.7).

28.01.2015р. позивач скерував начальнику Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл. ОСОБА_2 нагадування, в якому просив повернути спірний автомобіль, який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів (а.с.8).

Відповідь на вказане звернення-нагадування до позивача не поступала.

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що скерування слідчому ВР ДТП ГУ МВС України у Львівській обл. Слутому В.Я. для розгляду заяви позивача від 05.12.2014р., яка стосувалася повернення транспортного засобу, відповідає вимогам закону, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося ВР ДТП ГУ МВС України у Львівській обл.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів повідомлення позивача про результати розгляду звернення-нагадування від 28.01.2015р.

Також позивачем не доведено незаконне утримання належного йому автомобіля на майданчику тимчасового утримання Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл., оскільки відповідачами не відмовлено ОСОБА_1 у поверненні його автомобіля; матеріалами справи не підтверджується факт неповернення транспортного засобу та його примусове утримання з часу винесення судового рішення про повернення речового доказу.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Розглядувані правовідносини регламентуються приписами Закону України «Про звернення громадян» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно ч.2 ст.7 вказаного Закону якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Відповідно до ст.15 цього Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Матеріалами справи стверджується, що скерована позивачем заява від 05.12.2014р. була скерована начальником Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл. ОСОБА_2 для розгляду та вирішення до слідчого, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню, де спірний автомобіль визнаний речовим доказом.

Разом з тим, належних доказів скерування відповіді на заяву від 05.12.2015р. суду не представлено.

Окрім цього, доказів розгляду відповідачами звернення-нагадування від 28.01.2015р. та скерування відповіді за результатами такого розгляду під час судового розгляду не надано.

Таким чином, у даному випадку начальником Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл. ОСОБА_2 допущена бездіяльність в частині розгляду та надання відповідей на заяву позивача від 05.12.2014р. та звернення-нагадування від 28.01.2015р., а тому судом першої інстанції обраний вірний спосіб захисту прав та інтересів позивача у вигляді зобовязання вказаного відповідача вжити заходів щодо належного розгляду вказаних заяви та звернення.

В частині доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що будь-яких доказів скерування відповідей № 1874 від 18.02.2015р., № 81 від 05.01.2015р., № Г-34 від 26.02.2015р., та отримання таких позивачем суду не надано; факт отримання таких відповідей заперечує й сам позивач у своїх письмових запереченнях на апеляційну скаргу (а.с.115-116).

Також зміст відповіді № 81 від 05.01.2015р. торкається лише скерування заяви позивача від 05.12.2014р. на адресу ФОП ОСОБА_3 для розгляду (а.с.91).

Також колегія суддів відхиляє покликання апелянта на лист слідчої СВ Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл. ОСОБА_4 № 1874 від 18.02.2015р., оскільки останній не містить результатів розгляду заяви позивача про повернення автомобіля; згідно вказаного листа заява позивача № Г-34 від 28.01.2015р. лише приєднана до ЄРДР № 0000568 від 10.06.2014р. по факту злочину ч.1 ст.185 КК України (а.с.94).

Відповідно до листа слідчої СВ Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл. ОСОБА_4 № Г-34 від 26.02.2015р., який є додатком до відповіді від 18.02.2015р., звернення позивача скеровані за належністю в СУ ГУ МВС України у Львівській обл. та ФОП ОСОБА_3 для виконання; також Самбірський МВ ГУ МВС України у Львівській обл. не наділений повноваженнями щодо повернення спірного автомобіля (а.с.95).

Таким чином, апелянтом не спростовані висновки суду першої інстанції про відсутність належного розгляду заяви та звернення позивача, при цьому лист слідчого № Г-34 від 26.02.2015р. стосується відповіді й на звернення-нагадування від 28.01.2015р., яке не було адресовано цьому слідчому.

Також лист слідчого № Г-34 від 26.02.2015р. не можна розглядати як відповідь відповідачів на звернення-нагадування від 28.01.2015р., оскільки доказів про надання слідчій ОСОБА_4 повноважень на представництво інтересів відповідачів під час судового розгляду не представлено.

Окрім цього, відповідачами не були скеровані позивачу мотивовані розяснення стосовно того, що вирішення піднятих ним питань не відноситься до їх компетенції, не доведені такі й під час апеляційного розгляду справи.

Додатково колегія суддів враховує, що судом першої інстанції не було вчинено жодних перешкод у захисті законних прав та інтересів апелянта; відхилення клопотання про відкладення розгляду справи та здійснення такого розгляду за відсутності відповідачів не призвело до неправильного вирішення справи, не спричинило до неповного зясування всіх обставин справи.

У частині рішення суду, яким позивачу відмовлено у задоволенні вимог про визнання утримання автомобіля на майданчику тимчасового утримання Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській обл. незаконною бездіяльністю, колегія суддів виходить з того, що у цій частині рішення суду в апеляційному порядку сторонами не оскаржується, у звязку з чим апеляційний суд не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Вказані твердження відповідають розясненням, наведеним в п.п.13.1 та 13.2 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі».

Оцінюючи в сукупності викладене, суд дійшов вірного висновку про неправомірність бездіяльності відповідача стосовно розгляду та надання відповідей на скаргу та звернення позивача, а також ним обраний вірний спосіб захист прав позивача шляхом зобовязання відповідача розглянути такі скаргу та звернення у відповідності до Закону України «Про звернення громадян».

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

За наведених обставин колегія суддів вважає заявлений позов частково підставним та обгрунтованим, а тому такий підлягає до часткового задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Самбірського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській обл. ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2015р. в адміністративній справі № 813/1401/15 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

ОСОБА_5