Справа № 819/1545/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 р. Справа № 876/7632/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Шавеля Р.М., Каралюса В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 року про закриття провадження у справі №819/1545/15 за позовом Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів,

встановив:

У червні 2015 року Петриківська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області звернулася в суд з позовом, в якому просила визнати протиправними і скасувати накази Головного управління Держземагентства у Тернопільській області від 10.06.2013 року, якими затверджена документація із землеустрою та надання земельної ділянки у власність.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 року закрито провадження у справі.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, Петриківська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 року та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду. Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що спір має характер публічного, оскільки Петриківська сільська рада захищає права жителів села, які історично користувалися та мають бажання користуватися пасовищем, і оспорює не право власності, а відповідність спірних наказів державного органу інтересам народу. На дату прийняття наказів земля не мала зареєстрованого власника і в силу ст. 13 Конституції України була обєктом права власності українського народу.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів встановила наступне.

Розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації від 28.12.2012 року №1457 надано дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва 32 громадянам. Наказами Головного управління Держземагентства у Тернопільській області від 10.06.2013 року за номерами :01:001/00000039, :01:001/00000040, :01:001/00000041, :01:001/00000042, :01:001/00000043, :01:001/00000044, :01:001/00000045, :01:001/00000046, :01:001/00000047, :01:001/00000048, :01:001/00000049, :01:001/00000050, :01:001/00000051, :01:001/00000052, :01:001/00000053, :01:001/00000054, :01:001/00000055, :01:001/00000056, :01:001/00000057, :01:001/00000058, :01:001/00000059, :01:001/00000060, :01:001/00000061, :01:001/00000062, :01:001/00000063, :01:001/00000064, :01:001/00000065, :01:001/00000066, :01:001/00000067, :01:001/00000068, :01:001/00000069, :01:001/00000070 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для садівництва 32 громадянам на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за межами населеного пункту. Зазначені накази позивач вважає протиправними, а тому такі є предметом спору в даній справі.

Суд першої інстанції закриваючи провадження у справі виходив з того, що у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передання земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися в порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Враховуючи наведене, і те, що на підставі оскаржуваних актів фізичним особам видані правовстановлюючі документи на землю, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами КАС України.

Колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

З викладеного вбачається, що спір про правомірність оскаржуваних наказів має вирішуватися у порядку цивільного (господарського) судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а також вимоги про скасування акта про право, виданого на підставі такого незаконного рішення.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2015 року (справа № 21-34а15) і колегія суддів бере її до уваги.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Як підсумок наведеному, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити правильний висновок про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржник у встановленому законом порядку не довів наявність передбачених законом підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 року про закриття провадження у справі №819/1545/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

ОСОБА_1