Справа № 813/7905/14
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 р. Справа № 876/2586/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2015 р. по справі за позовом Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування вимоги та рішення,-

встановив:

19.11.2014 року позивач Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області) про скасування вимоги та рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем складено акт від 28.10.2014р. №1171/17-02/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.», який не відповідає вимогам чинного законодавства та нормам матеріального права, а саме п. 2 ст. 2, ст. 8 та п. 2 ст. 13 Закону України від 08.07.2010 № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

На підставі Акту відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.11.2014р. № НОМЕР_2 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2014р. № Ф-.

Позивач вважає оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу про сплату боргу(недоїмки) незаконними, і такими, що прийняті з порушенням чинного законодавства, просив суд прийняти рішення, яким скасувати вищезазначені рішення та вимогу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2015 р. позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2014 року № Ф-.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.11.2014 року №.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до пункту 3.4 наказу Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013р. № 454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з таблицею 3 додатка 5 до Порядку № 454.

Таким чином, як зазначив суд першої інстанції, законодавець не вимагає від самозайнятої особи - приватного нотаріуса проводити обчислення суми чистого доходу в розрізі місяців за податковий період - календарний рік, не покликається при проведенні розрахунку єдиного внеску на Книгу обліку доходів та витрат, єдиною вимогою виступає відповідність річній податковій декларації.

Суд першої інстанції наголосив на тому, що встановлений механізм визначення суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок, передбачав, що приватний нотаріус самостійно визначає таку суму доходу кожного місяця. При цьому загальна сума річного доходу, визначена у податковій звітності повинна співпадати із загальними річними показниками Книги обліку доходів і витрат. У даному випадку, загальна сума річного доходу, визначена у податковій звітності співпадає з загальними річними показниками Книги обліку доходів і витрат, податковим органом жодних зауважень щодо встановленої обставини не висловлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач Державна податкова інспекція у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оспорюване рішення про застосування штрафних санкцій від 05.11.2014р. № НОМЕР_2 та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2014р. № Ф- складені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України №2464.

Апелянт наголошує, що оскільки обчислення сум єдиного внеску платників загальної системи здійснюється, зокрема, на підставі даних річних податкових декларацій (річної звітності), що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб (п.4.5 р.ІV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів від 09.09.13 №455), то дані, вказані в додатку 5 до р.ІІІ Податкової декларації, повинні збігатися з даними, наведеними в р.ІІІ Податкової декларації і, відповідно,- з даними, зазначеними у звітності з єдиного внеску (таблиця 1 додатка 5 до Звіту з єдиного внеску до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міндоходів від 09.09.13 №454 зареєстр. в Мінюсті 20.09.13 №1628/24160).

Незважаючи на те, що законодавством не передбачено подання особами, які забезпечують себе роботою самостійно, додатку 5 до р.ІІІ Податкової декларації, але при цьому обчислення сум єдиного внеску здійснюється, зокрема, на підставі даних річних податкових декларацій (річної звітності), що підлягає обкладенню ПДФО, то дані, наведені у р.06 р.ІV Податкової декларації, мають збігатися з даними, зазначеними у звітності з єдиного внеску (т.3 додатку 5 до Звіту з єдиного внеску).

Так, відповідач прийшов до висновку про порушення позивачем зазначеного закону, у зв'язку з тим, що відповідно до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2011 рік від 28.04.2012р. №113179, книги обліку доходів та витрат і даними перевірки оподаткований дохід за 2011 рік самозайнятої особи ОСОБА_1 становить 330 906,35 грн. Вказаний дохід був отриманий у 8 місяцях, отже, середньомісячний річний оподаткований дохід за даними перевірки у 2011 році склав 41 363,29 грн., а відтак заниження ЄСВ за 2011 рік становить 32129,41 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 провадить незалежну професійну діяльність приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №5840 від 08.08.2005 року, реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності від 08.08.2005 року №233. На податковий облік позивача взято в органах податкової служби 12.03.2011 року. На облік як платника єдиного внеску позивача взято 11.07.2007 року.

Місцем здійснення діяльності є м. Львів, вул. Січових Стрільців,10. Вид діяльності за КВЕД - 74.11.2 - нотаріальна та інша юридична діяльність.

Відповідно до направлень ДПІ у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області від 08.10.2014р. № 656, 657, на підставі вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, ст. 77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755, Закону України від 08.07.2010р. № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до наказу ДПІ у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області «Про проведення документальної планової перевірки» №625 від 23.09.2014р., у період з 08.10.2014р. по 21.10.2014р. працівниками Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області проводилась документальна планова виїзна перевірка діяльності позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.

За результатами перевірки складено акт від 28.10.2014р. № 1171/17-02/НОМЕР_1. Актом перевірки встановлено порушення самозайнятою особою ОСОБА_1 абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010 № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

В розділі «Висновок» Акту перевірки встановлено порушення самозайнятою особою ОСОБА_1 абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010 № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано єдиний внесок за 2011 рік на суму 32129,41 грн. та відповідно визначено суму донарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2011 рік у сумі 32 129,41 грн.

На підставі Акту перевірки, ДПІ у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.11.2014р. № НОМЕР_2 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2014р. № Ф-.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464 (далі - Закон № 2464). Виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно із п. 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно із п. 2 частини першої ст. 7 та частини одинадцятої ст. 8 Закону № 2464 єдиний внесок для платників, зазначених, зокрема, у п. 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464, встановлюється у розмірі 34,7 відсотків суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального єдиного внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом (ч.3 ст.7 Закону № 2464).

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону № 2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року (ч.8 ст.9 Закону № 2464). Таким чином, приватні нотаріуси сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Звітним періодом для приватних нотаріусів визначено календарний рік.

Враховуючи вищенаведені законодавчі норми, вбачається, що сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року.

На підставі ст. 6 Закону № 2464 було видано наказ Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013р. № 454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин). Пунктом 3.4 зазначеного наказу передбачено: «Фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з таблицею 3 додатка 5 до Порядку № 454».

Аналогічне положення міститься в Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 № 22-2, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.11.2011 за №1014/18309, яка діяла до 03.12.2013 року.

З огляду на викладене, сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок в графі «усього» таблиці 3 додатка 5 до Порядку № 454 має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року. Цей висновок підтверджується також наказом Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 № 455 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в якому зазначено: платники, визначені підпунктом 4 п. 2.1 розділу II Інструкції (фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно) сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 01 травня наступного року на підставі даних річної податкової декларації.

Таким чином, жоден із зазначених нормативних актів не вимагає від самозайнятої особи - приватного нотаріуса проводити обчислення суми чистого доходу в розрізі місяців за податковий період - календарний рік, не покликається при проведенні розрахунку єдиного внеску на Книгу обліку доходів та витрат, єдиною вимогою виступає відповідність річній податковій декларації.

Разом із цим, Законом України від 04.07.2013 № 406-VІІ було внесено зміни до Закону № 2464, відповідно до яких центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надає роз'яснення з питань застосування законодавства, про збір та ведення обліку єдиного внеску, а Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань взаємодіє в установленому законодавством порядку з центральним органом виконавчої влади.

На виконання зазначеної норми Закону № 2464, Міністерством доходів та зборів України та Пенсійним фондом України було видано спільний лист від 27.12.2013 № 21052/5/99-99-17- 03-01-16; № 36398/05.10, згідно з яким Міністерство доходів і зборів України та Пенсійний фонд України повідомляють, що консультації з питань ведення Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, включаючи питання заповнення таблиць 5-9 Додатка 4, всіх таблиць Додатка 5, Додатка 6 та Додатка 7 звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкові державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальникам звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 за № 1628/2416, надають органи Пенсійного фонду України.

Як слідує із матеріалів справи, позивач звернувся із відповідним запитом до Пенсійного фонду України щодо отримання консультації, на який отримав відповідь. Відповідно до роз'яснення Пенсійного фонду України «Опис формату звіту щодо суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування органами Пенсійного фонду України відповідно до Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 № 22-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за № 1014/18309, враховуючи зміни постанови правління Пенсійного фонду № 18-1 від 23.06.2011, зміни постанови правління Пенсійного фонду № 24-1 від 10.12.2012» - особи, які забезпечують себе роботою самостійно, тобто займаються незалежною професійною діяльністю, формують та подають звіт згідно з таблицею 3 додатка № 5 до Порядку. У графі 2 таблиці 3 Додатка № 5 «Сума доходу, заявлена в податковій декларації» відображаються в розрізі місяців суми доходу (прибутку), отриманого від відповідної діяльності та задекларованого до органу податкової служби за результатами звітного року.

При цьому слід зазначити, що у графі 3 таблиці 3 додатка № 5 зазначені особи самостійно визначають суму доходу у розрізі кожного місяця відповідного звітного року».

Подані звіти з єдиного внеску за 2011, 2012, 2013 роки заповнені з урахуванням вказаних вище вимог та відповідають приписам Закону № 2464. Звіти з єдиного внеску подавалися своєчасно, страхові внески сплачувались в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивачем податкова звітність сформована на підставі первинних бухгалтерських документів, відображених в Книзі обліку доходів та видатків, тобто на підставі відповідних господарських операцій складена і подана до податкового органу належна податкова звітність за період, який перевірявся відповідачем.

Звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, а саме таблиця 3 Додатку № 5 до Звіту з єдиного внеску поданий за 2011 рік 28.04.2012 року, тобто у строк, передбачений законодавством України. При проведенні перевірки жодних зауважень з боку податкового органу щодо своєчасності та форми подання звітів не висловлено.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неправомірності дій ДПІ у Сихівському районі м. Львова щодо застосування для розрахунку недоїмки п. 2 та п. 8 ст. 9 Закону № 2464, зокрема стосовно того, що встановлений механізм визначення суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок передбачав, що приватний нотаріус самостійно визначає таку суму доходу кожного місяця. При цьому загальна сума річного доходу, визначена у податковій звітності повинна співпадати із загальними річними показниками Книги обліку доходів і витрат. У даному випадку, загальна сума річного доходу, визначена у податковій звітності співпадає з загальними річними показниками Книги обліку доходів і витрат, податковим органом жодних зауважень щодо встановленої обставини не висловлено.

Відповідно до п. 178.6 ст. 178 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час періоду, що перевірявся) фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності. Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Облік доходів та витрат фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність ведуть у Книзі обліку доходів і витрат, форма та порядок ведення якої затверджені наказом ДПАУ від 24.12.2010 року № 1025 (втратив чинність 18.10.2013 року).

Згідно із п. 3 Порядку, ведення Книги обліку доходів та витрат здійснюється у такому порядку: у графі 1 вказується дата заповнення, у графах 2 та 11 відображається сума нереалізованих товарних запасів, сировини, матеріалів тощо на початок та на кінець звітного податкового періоду (року), яка виводиться в грошовій формі, виходячи із ціни їх придбання, у графі 3 щоденно відображається фактично отримана сума доходу від здійснення діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, тобто наростаючим підсумком.

Відповідно до п.5 Порядку № 1025 дані Книги використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації за звітний податковий період (рік). Матеріалами справи підтверджується, що загальна сума річного доходу, вказана у податковій звітності позивача співпадає з загальними річними показниками Книги обліку доходів і витрат.

Таким чином, позивачем податкова звітність сформована на підставі первинних бухгалтерських документів, відображених в Книзі обліку доходів та витрат.

Додатково колегія суддів зазначає, що в силу Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний соціальний внесок не відноситься до податків, оскільки Податковим кодексом України передбачений виключний перелік податків та зборів. Відповідно до положень Закону №2464 єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, сплата якого є обов'язковою з метою забезпечення захисту, у випадках передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Тобто, основним завданням подачі звітів про сплату єдиного внеску є підтвердження страхового стажу та його безперервності, де страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищенаведені правові норми, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність порушення позивачем норм законодавства про єдиний внесок, а також про відсутність правових підстав для нарахування штрафних санкцій.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2015 р. по справі № 813/7905/14 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

ОСОБА_2

Ухвала складена в повному обсязі 23.11.2015 року.