Справа № П/811/2635/15
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року Справа № П/811/2635/15

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» до начальника Кіровоградської льотної академії Національного авіаційного університету ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати дії начальника Кіровоградської льотної академії Національного авіаційного університету ОСОБА_1, що полягають у відмові в задоволенні запиту на інформацію протиправною;

- стягнути з начальника Кіровоградської льотної академії Національного авіаційного університету ОСОБА_1 матеріальну шкоду, яку з вини відповідача поніс позивач, у звязку з підготовкою даної позовної заяви, сплачену позивачем відповідно до Договору про надання юридичних послуг від 15 червня 2015 року у розмірі 6600 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на протиправне ненадання відповідачем запитуваної інформації на інформаційний запит Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» від 02 лютого 2015 року.

З метою визнання дій відповідача, що полягають у відмові в задоволенні запиту на інформацію позивача протиправними, позивач 15.06.2015 року, уклав договір про надання юридичних послуг з фахівцем в галузі права ОСОБА_2, відповідно до якого виконавець зобовязаний був надати правові послуги, правову допомогу позивачу, шляхом усного та письмового консультування, підготовки позовної заяви для подачі до адміністративного суду до 30 червня 2015 року.

Виконавець виконав покладені на нього зобовязання за договором, а 30 червня 2015 року позивач сплатив виконавцеві 6600 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, в якій зазначив що позовні вимоги не визнає.

Зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, судом відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 лютого 2015 року Всеукраїнською громадською організацією «Комітет конституційно-правового контролю України» було направлено на адресу Кіровоградської льотної академії Національного авіаційного університету запит на інформацію вих. №134/1-15 (а.с.10).

Листом від 17.02.2015 року №546 начальник Кіровоградської льотної академії НАУ повідомив позивача, що запитувана інформація щодо КЛА НАУ не повязана із питаннями функціонування суспільства, вона не є такою, що становить суспільний інтерес. Крім цього розяснено, що Кіровоградська льотна академія НАУ є відокремленим структурним підрозділом Національного авіаційного університету та не має статусу юридичної особи, а тому запити про надання публічної інформації, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», мають спрямовуватись безпосередньо на адресу університету: м.Київ, проспект Космонавта Комарова, 1 (а.с.11).

Вважаючи таку відмову протиправною та такою, що порушує його права на отримання публічної інформації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно ст. 12 зазначеного Закону суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з п.3 ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Таким чином, відповідач відповідно до норм Закону, являється субєктом - розпорядником інформації.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про громадські обєднання» для здійснення своєї мети (цілей) громадське об'єднання має право одержувати у порядку, визначеному законом, публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

В ході розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є всеукраїнською громадською організацією, зареєстрованою Міністерством юстиції України 21.09.2007р., а отже, для здійснення своєї мети (цілей) наділена правом у порядку, визначеному законом, одержувати публічну інформацію, яка знаходиться у володінні відповідних розпорядників, тобто бути запитувачем інформації.

Проаналізувавши наведені норми законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що законних підстав для ненадання позивачу запитуваної публічної інформації, згідно запиту від 02 лютого 2015 року, у відповідача не було, а тому дії відповідача в контексті зазначеного є протиправними.

Частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, у свою чергу, не доведено суду правомірність та обґрунтованість оскаржуваної відмови в задоволенні запиту про надання інформації.

Щодо вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, яку з вини відповідача зазнав позивач, у зв'язку з підготовкою даної позовної заяви, сплачену позивачем відповідно до Договору про надання юридичних послуг від 15 червня 2015 року у розмірі 6600 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Частина третя зазначеної статті визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Стаття 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (N 4191-VI від 20.12.2011) встановлює, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Оскільки обставини, встановлені ст. 1 вказаного вище Закону відсутні (участі у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді представник не приймав), то витрати на правову допомогу відшкодуванню не підлягають.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України».

Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам немайнового характеру, з урахуванням того, що на момент подання позову належною до сплати сумою судового збору за заявлені немайнові вимоги була 73,08 грн.

Керуючись ст.,ст. 94,162, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в

Позовні вимоги Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» задовольнити частково.

Визнати дії начальника Кіровоградської льотної академії Національного авіаційного університету ОСОБА_1, що полягають у відмові в задоволенні запиту на інформацію протиправною.

Присудити з Державного бюджету України на користь Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3