Справа № 2а-3389/11/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2011 р. Справа № 2a-3389/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Маковійчук С.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 1324,82 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в м. Івано-Франківську (надалі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1324,82 грн., мотивуючи тим, що відповідачем станом на 24.12.2010 року добровільно не сплачено до бюджету зобовязання по сплаті єдиного податку в розмірі 1324,82 грн., у звязку з цим, просить стягнути заборгованість в судовому порядку.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про дату час та місце судового розгляду адміністративної справи повідомлялася завчасно та належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення та поштовим відправленням з відміткою про причину невручення (а.с. 13,18). Заяв чи клопотань щодо розгляду справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходило. Правом подання заперечення проти позову відповідач не скористалася.

Згідно з частиною 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі повторного неприбуття відповідача не субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 9), фізична особа-підприємець ОСОБА_3 є субєктом підприємницької діяльності.

Згідно з заявою про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності від 14.12.2009 року (а.с. 7), відповідач перебуває на спрощеній системі оподаткування, порядок нарахування та сплати податків щодо якої регулюється положеннями Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» №727/98 від 03.07.1998р., із змінами та доповненнями, (надалі також - Указ), що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку на 2010 рік Серія Ж №834217, корінець якого наявний в матеріалах справи (а.с. 8).

Відповідно до частини 2 вищенаведеного Указу, суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць (абз. 2, п. 3 Указу).

Як встановлено в судовому засіданні відповідач обрав основним видом господарської діяльності - громадське харчування (а.с. 7).

Судом встановлено, що згідно з рішенням Івано-Франківської міської ради від 10.12.2007 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 30.11.2006 р. «Про встановлення розмірів ставок єдиного податку для субєктів підприємницької діяльності - фізичних осіб», ставка податку, що підлягає сплаті до бюджету щомісячно, з урахуванням виду діяльності - громадське харчування, становить 150 грн. (а.с.21-22).

Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Приписами пункту 2 Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» встановлено, що субєкти малого підприємництва фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Субєкти малого підприємництва-фізичні особи сплачують єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державної казначейської служби України.

Відповідно до п. 5 вищезазначеного Указу, субєкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасності подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої податкові зобовязання належним чином не виконував та не сплачував до бюджету встановлену ставку єдиного податку, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 21.12.2010 рік становить 1324,82 грн., що підтверджується довідкою про борг за платежами, що контролюються органами державної податкової служби і обліковуються в картках особових рахунків (а.с. 6).

Приписами частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Законом України від 02.12.2010 року № 2756-VI прийнятий Податковий кодекс України, який набрав чинності з 01.01.2011 року. Даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів.

Судом встановлено, що відповідачем на момент судового розгляду справи непогашеною залишається заборгованість в сумі 1324,82 грн.

Пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п.95.3. ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини .

Пунктом 95.4 ст.95 Податкового кодексу України встановлено, що орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що на момент розгляду справи, відповідачем не надано підтвердження сплати заборгованості в розмірі 1324,82 грн., а в судовому засіданні доведено порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо сплати єдиного податку внаслідок чого виникла заборгованість по його сплаті, суд дійшов висновку, що сума зазначеного боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують фізичну особу-підприємця Сазонову - ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та за рахунок готівки, що належить фізичній особі-підприємцю Сазоновій - ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в доход бюджету заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 1324 (ОСОБА_5 тисяча триста двадцять чотири гривні) 82 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_5

Постанова складена в повному обсязі 23.11.2011 року.