Справа № 161/6053/15-а, 2а-161/211/15
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року Справа № 876/6806/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Луцьку на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2015 року у справі № 161/6053/15-а за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

21 квітня 2015р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку як одержувач пенсії з 02.11.2012 року. Пенсію їй призначено відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Вказує, що в 26.03.2015 року звернулася до відповідача із письмовою заявою про перерахунок і виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, щомісячної індексації, які отримані нею перед зверненням за призначенням пенсії.

Однак, відповідач своїм листом від 07.04.2015 року повідомив, що включити до заробітної плати при обчисленні пенсії як державному службовцю інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації, немає законних підстав, оскільки зазначені виплати не належать до інших надбавок, визначених Законом України "Про державну службу".

Вважає дії управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку щодо відмови включити суму матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати в заробітну плату для призначення пенсії неправомірними та такими, що порушують його конституційні права.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2015 року у позові задоволено частково.

Постанову суду першої інстанції оскаржили позивач та відповідач, подавши на неї апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах апелянти зазначають, що не погоджуються з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Позивач ОСОБА_1 просить змінити постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2015 року та прийняти нову постанову, якою зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Луцьку провести обчислення пенсії ОСОБА_3 пенсії державного службовця в розмірі 80 відсотків заробітної плати з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань та індексації, визначених в довідці про складові заробітної плати.

Відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Луцьку просить скасувати постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України, колегія суддів відповідно до ч. 1 п. 3 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, приходить до переконання, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Луцьку слід відмовити, оскаржувану постанову змінити з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку як одержувач пенсії з 02.11.2012 року. Пенсію їй призначено відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

26.03.2015 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із письмовою заявою про перерахунок і виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, щомісячної індексації, які отримані нею перед зверненням за призначенням пенсії.

Відповідач своїм листом від 07.04.2014 року повідомив, що включити до заробітної плати при обчисленні пенсії як державному службовцю інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації, немає законних підстав, оскільки зазначені виплати не належать до інших надбавок, визначених Законом України "Про державну службу".

Задовольняючи позовні вимоги у справі частково, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, то суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з моменту звернення позивача за перерахунком, тобто з 26.03.2015 року слід зобов'язати провести перерахунок.

Так на думку колегії апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції в цілому правильно по суті вирішивши справу, помилково не вказав у якому розмірі слід зобовязати відповідача провести обчислення пенсії, тобто вирішив не всі позовні вимоги або питання.

Статтею 37-1 Закону «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 33 Закону «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу».

Згідно ст. 37 Закону «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі розмір пенсії збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

У ч. 1 ст.1 Закону «Про оплату праці» року встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За змістом ст. 2 Закону «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту ст. 40 вказаного Закону видно, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Відтак, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги та індексації, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім цього, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

У відповідності до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є:

1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому, резолютивну частину даної постанови слід змінити.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Луцьку залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2015 року у справі № 161/6053/15-а - змінити, виклавши резолютивну частину постанови в наступній редакції.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку - задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку стосовно не включення ОСОБА_1 до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації - неправомірними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Луцьк провести обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% середньомісячної заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації з 26.03.2015 року, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Я.С. Попко

ОСОБА_4