Справа № 813/3553/15
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року Справа № 813/3553/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя Грень Н.М.,

Суддя Хома О.П.,

Суддя Кузан Р.І.,

секретар судового засідання Гойна Є.А.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

представник третьої особи ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 підприємство «Шива» про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до Національного банку України Управління, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 підприємство «Шива», в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить: - визнати протиправними дії Національного банку України, які полягають в наданні позивачеві листа-відповіді (електронного повідомлення) від 31.08.2015 №40-02015/618 в частині відсутності можливості анулювання реєстрації Додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 у випадку, про який йдеться в листі (електронному повідомленні) ПАТ «ВіЕс Банк» від 07.07.2015 № 01-3/13951; - визнати протиправною бездіяльність Національного банку України, яка полягає в ухиленні від розгляду й вирішення по-суті питання про анулювання реєстрації Додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 на підставі звернення (електронного повідомлення) ПАТ «ВіЕс Банк» від 07.07.2015 № 01-3/13951; - визнати протиправними та скасувати з моменту прийняття рішення (дії) Національного банку України в особі управління Національного банку України у Львівській області з реєстрації змін за №3 від 16.03.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011, а саме про реєстрацію Додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011, яким замінено кредитора у зобовязанні за договором кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 з компанії-нерезидента «NEWARK MARKETING LLP» (Великобританія) на компанію-нерезидента «DORSET UNION LTD» (Великобританія) у відповідності до Договору про відступлення права вимоги №2015/02-20 від 20.02.2015, внаслідок чого Національним банком України в особі управління Національного банку України у Львівській області супровідним листом від 16.03.2015 №13-024/1397 було надіслано Приватному підприємству «Шива» повідомлення з відміткою управління Національного банку України у Львівській області про реєстрацію змін за №3 від 16.03.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «ВіЕс Банк», як правонаступник ПАТ «Фольксбанк» згідно зі своїм Статутом, є уповноваженим обслуговуючим банком, через який проводяться операції за договором кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 між ОСОБА_4 підприємством «Шива» (позичальником) та юридичною особою нерезидентом (кредитором). Реєстрація заміни кредитора у зобовязанні за договором кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 з компанії «NEWARK MARKETING LLP» на компанію «DORSET UNION LTD», а саме реєстрація додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011, на думку позивача, проведена відповідачем незаконно. Зазначає, що позивачем як уповноваженим обслуговуючим банком після такої реєстрації виявлено факт недостовірності інформації в документах, які подані ПП «Шива» позивачеві для такої реєстрації і на підставі яких здійснено реєстрацію Додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011, а також факт порушення ПП «Шива» норм валютного законодавства під час виконання договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011. Про виявлені факти позивач повідомив відповідача листом (електронним повідомленням) від 07.07.2015 № 01-3/13951. Однак відповідач, на думку позивача, проявив у спірному випадку протиправну бездіяльність та не анулював реєстрації Додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011, чим порушив вимоги абзаців пятого та шостого пункту 2.11 глави 2 розділу I Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 № 270, (в подальшому - Положення НБУ №270).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив. Зазначив, що вказаний позов є беззмістовним та необґрунтованим, оскільки, повідомлення про договір №38 від 11.03.2015 року містить відмітку позивача від 12.03.2015 про те, що це повідомлення перевірено позивачем на відповідність умовам договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 зі змінами, внесеними Додатковим договором №25/02-15 від 25.02.2015, та іншим вимогам Положення №270, а отже позивачем вчинено дії по реєстрації змін до договору кредиту, внесених Додатковим договором №25/02-15, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені законодавством України, а відповідач не порушував вимог Положення НБУ №270. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Зазначив, що при поданні позовної заяви та при оспорюванні необхідності проведення операцій за договором кредиту, банк вийшов за межі наданих йому контрольних функцій, адже він не може встановлювати дійсність договорів, укладених між нерезидентами про відступлення права вимоги, та які зареєстровані у встановленому порядку НБУ. Крім цього, зазначив, що при здійсненні змін до договору, які передбачали зміну кредитора у зобовязанні, жодним чином не порушено права позивача. Просив у його задоволенні відмовити повністю.

Суд, заслухав пояснення представників сторін та третьої особи, зясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та обєктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

Управлінням Національного банку України у Львівській області 07.09.2011року за вих. №13-024/3889 видано Приватному підприємству «Шива» Реєстраційне свідоцтво №1035 від 07.09.2011 про реєстрацію договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011, який передбачає виконання боргових зобовязань перед нерезидентом компанією «NEWARK MARKETING LLP» на загальну суму договору 2000000,00 доларів США, зі строком погашення до 31 грудня 2020 року, з процентною ставкою 1% річних. Уповноваженим обслуговуючим банком визначено ПАТ «БМ Банк».

Відповідачем 29.05.2012 року за вих. №13-024/2700 видано Приватному підприємству «Шива» Додаток від 29.05.2012 №1 до Реєстраційного свідоцтва №1035 від 07.09.2011, згідно з яким, у відповідності до додатку №1 від 11.01.2012 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011, змінено уповноважений обслуговуючий банк на ПАТ «Фольксбанк».

Правонаступником за правами та обовязками ПАТ «Фольксбанк», згідно зі Статутом, є ПАТ «ВіЕс Банк».

Між нерезидентом компанією «NEWARK MARKETING LLP» та нерезидентом - компанією «DORSET UNION LTD» укладено Договір про відступлення права вимоги №2015/02-20 від 20.02.2015, відповідно до п.п. 1 і 2 якого «NEWARK MARKETING LLP» відступає на користь «DORSET UNION LTD», а останнє набуває право вимагати від Позичальника (ПП «Шива») виконання зобовязань за договором кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 на загальну суму 1669950,00 доларів США та процентних платежів, повязаних з його виконанням.

На підставі вказаного договору, між «NEWARK MARKETING LLP», «DORSET UNION LTD» та ПП «Шива» укладено додатковий договір №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011, за яким «NEWARK MARKETING LLP» відступає, а «DORSET UNION LTD» приймає на себе права і обовязки Кредитора за договором кредиту №04/07-11 від 04.07.2011.

ОСОБА_4 підприємство «Шива» 11.03.2015 року звернулося до позивача за реєстрацією Повідомлення вих. №38 про договір, укладений резидентом-позичальником, який не є банком (про зміни до договору, укладеного резидентом-позичальником, який не є банком), в якому просило зареєструвати додатковий договір №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011, яким замінено кредитора у зобовязанні на компанію «DORSET UNION LTD».

Позивач 12.03.2015 року погодив Повідомлення ПП «Шива» від 11.03.2015 вих. №38 про реєстрацію додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011, яким замінено кредитора у зобовязанні на компанію «DORSET UNION LTD», про що свідчить підпис начальника відділу валютного контролю Пат «ВіЕс Банк» ОСОБА_5 на вказаному Повідомленні.

16.03.2015 року зміни до кредитного договору№04/07-11 від 04.07.2011 року про заміну кредитора, зареєстровані Управлінням Національного Банку України у Львівській області, про що надіслано на адресу позивача повідомлення з відміткою про реєстрацію вказаних змін.

В Заяві від 17.09.2015 року позивач зазначає, що після отримання від Приватного підприємства «Шива» чергових звернень та документів, які стосуються виконання та змін до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011, останнім встановлено, що його висновок як уповноваженого обслуговуючого банку про відповідність пакету документів ПП «Шива» про реєстрацію Додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 встановленим законодавством України вимогам був передчасним. Відтак, передчасним та помилковим було надіслання позивачем до управління Національного банку України у Львівській області Повідомлення ПП «Шива» від 11.03.2015 вих. №38 про реєстрацію змін - додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 року.

Про встановлення факту невідповідності пакету документів ПП «Шива» про реєстрацію Додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 року до договору кредиту встановленим законодавством України вимогам позивач листом (електронним повідомленням) від 07.07.2015 № 01-3/13951 повідомив Національний банк України та управління Національного банку України у Львіській області. У вказаному листі зазначив, що договір про відступлення права вимоги №2015/02-20 від 20.02.2015 року, на підставі якого укладено додатковий договір №25/02-15 від 25.02.2015 року до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 року, не дає змоги однозначно встановити факт переходу прав кредитора від нерезидента компанії «NEWARK MARKETING LLP» до нерезидента компанії - «DORSET UNION LTD». В договорі кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 року наявне застереження про його підпорядкованість законодавству України, відтак, договір про відступлення права вимоги №2015/02-20 від 20.02.2015 року, на його думку, також мав бути підпорядкований законодавству України, однак, останній підпорядкований законодавству Великобританії. Крім цього, у вказаному договорі відсутні такі умови як ціна договору та порядок розрахунків між первісним та новим кредитором. Отримані від ПП «Шива» документи можуть свідчити про намагання останнього вивести валютні кошти за межі України. Враховуючи викладене, ПАТ «ВіЕс Банк» просив анулювати (скасувати) повідомлення про реєстрацію змін №3 від 16.03.2015 року до договору кредиту.

Відповідач листом (електронне повідомлення) від 31.08.2015 № 40-02015/618 повідомив, про те, що Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затверджене постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 № 270 (зі змінами), не передбачає можливості анулювання реєстрації змін до договору в випадку, про який йдеться у листі ПАТ «ВіЕс Банк» від 07.07.2015 № 01-3/13951.

Не погоджуючись з реєстрацією відповідачем змін до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 у відповідності до Додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 та доводами, наведеними відповідачем у листі від 31.08.2015 №40-02015/618, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в ухиленні від розгляду й вирішення питання про анулювання реєстрації Додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 на підставі звернення (електронного повідомлення) ПАТ «ВіЕс Банк» від 07.07.2015 № 01-3/13951 про встановлення ПАТ «ВіЕс Банк» невідповідності пакету документів ПП «Шива» про реєстрацію Додаткового договору №25/02-15 від 25.02.2015 до договору кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 встановленим законодавством України вимогам та встановлення порушення ПП «Шива» вимог валютного законодавства, ПАТ «ВіЕс Банк» звернулося до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 2.1. глави 2 розділу І Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 № 270 (далі Положення НБУ №270), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, резидент-позичальник звертається до обслуговуючого банку для реєстрації договору (реєстрації змін до договору) в Національному банку.

Для реєстрації договору (реєстрації змін до договору) резидент-позичальник зобов'язаний подати до обслуговуючого банку повідомлення про договір (повідомлення про зміни до договору) (повідомлення) на паперовому носії чи у вигляді електронного документа за формою, зазначеною в додатку 1 до цього Положення, і договір (разом з іншими додатковими угодами/договорами, документами, які стосуються реалізації договору та здійснення валютних операцій за договором). Документи, які складені іноземною мовою, подаються резидентом-позичальником разом з їх перекладом на українську мову, засвідченим підписом перекладача (справжність підпису перекладача засвідчується нотаріально) або нотаріусом (не потребують перекладу документи, складені російською мовою або текст яких викладено одночасно іноземною та українською/російською мовами).

Разом із пакетом документів, що подається для реєстрації договору, подається копія платіжного документа про сплату коштів за надання Національним банком послуг з реєстрації договору відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що визначають перелік послуг і тарифи за їх надання.

Зміни, які стосуються сторін зареєстрованого договору, суми, валюти, строку кредиту, розміру процентної ставки, комісій, неустойки, інших установлених цим договором платежів, у тому числі тих, що є санкціями за неналежне виконання договору, що впливають на розмір виплат за користування кредитом, потребують реєстрації в Національному банку відповідних змін до договору в порядку, установленому для реєстрації договору, та з урахуванням вимог пункту 1.13 глави 1 цього розділу.

Відповідно до пункту 2.2. глави 2 розділу І Положення НБУ №270, Обслуговуючий банк проставляє на повідомленні дату надходження, що засвідчується підписом відповідального працівника банку та відбитком штампа банку. У разі надходження від резидента-позичальника до банку повідомлення у вигляді електронного документа замість повідомлення на паперовому носії банк використовує паперову копію відповідного електронного документа.

Обслуговуючий банк перевіряє правильність оформлення резидентом-позичальником повідомлення на (зокрема, наявність дати та відповідних реквізитів, необхідних підписів, відбитка печатки резидента-позичальника, правильність та повноту заповнення пунктів повідомлення), його відповідність умовам договору з нерезидентом та повноту поданих резидентом-позичальником для реєстрації договору (змін до договору) підтвердних документів, а також відповідність умов договору встановленому законодавством України порядку отримання резидентами кредитів від нерезидентів, зокрема вимогам абзацу першого пункту 1.11, пунктів 1.12, 1.16 глави 1 цього розділу. У разі виявлення невідповідності поданих документів установленим законодавством України вимогам, обслуговуючий банк повертає їх резиденту-позичальнику на доопрацювання із зазначенням підстави повернення.

Згідно з вимогами пункту 2.3. Положення НБУ №270, якщо за висновком обслуговуючого банку поданий резидентом-позичальником для реєстрації договору пакет документів відповідає встановленим законодавством України вимогам, то обслуговуючий банк:

- проставляє на зворотному боці останнього аркуша повідомлення на паперовому носії відмітку про підтвердження відповідності зазначеної в цьому повідомленні інформації умовам договору резидента-позичальника з нерезидентом, оформленого відповідно до вимог законодавства України;

- надсилає в разі виконання відокремленим підрозділом уповноваженого банку функцій обслуговуючого банку до уповноваженого банку повідомлення з відміткою обслуговуючого банку засобами внутрішньої автоматизації банку в електронній формі або його копію з відміткою обслуговуючого банку на паперовому носії.

Відповідно до пункту 2.6 вказаного Положення, Національний банк здійснює реєстрацію договору на підставі пакета документів, поданого згідно з вимогами цієї глави уповноваженим банком, який надав згоду на обслуговування операцій за договором, в електронній формі засобами програмного забезпечення щодо реєстрації.

Відповідно до пункту 2.11 Положення НБУ №270, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, територіальне управління анулює реєстрацію договору в разі:

- неотримання кредиту (повністю або частково) протягом 180 календарних днів від дати реєстрації договору та закінчення у зв'язку з цим строку дії реєстрації (за відповідним письмовим зверненням у довільній формі резидента-позичальника або обслуговуючого банку);

- неотримання відповідної звітності про операції за договором, яка передбачена нормативно-правовим актом Національного банку з питань організації статистичної звітності, що подається до Національного банку, за три звітних періоди поспіль (у тому числі за відповідним зверненням обслуговуючого банку із зазначеної підстави);

- відповідного письмового звернення резидента-позичальника з обґрунтуванням підстав для анулювання (відмова резидента-позичальника від отримання кредиту або відмова нерезидента-кредитора надати кредит, переоформлення договору в інший вид договору на повну суму кредиту, переведення боргу на нерезидента тощо);

- виявлення недостовірної інформації в документах, які були подані резидентом-позичальником до обслуговуючого банку та/або Національного банку і на підставі яких здійснено реєстрацію договору;

- наявності інформації про порушення резидентом-позичальником норм валютного законодавства під час виконання договору.

Територіальне управління протягом п'яти робочих днів із дати виникнення підстави для анулювання реєстрації договору розглядає питання про анулювання реєстрації договору і приймає відповідне рішення. Реєстрація вважається анульованою з дати прийняття територіальним управлінням відповідного рішення. Територіальне управління в день прийняття рішення про анулювання реєстрації вносить засобами програмного забезпечення щодо реєстрації відомості щодо анулювання реєстрації договору до електронного реєстру повідомлень і в строк, що не перевищує два робочих дні з дати прийняття такого рішення, направляє листи на паперовому носії на адреси обслуговуючого банку та резидента-позичальника про анулювання реєстрації (із зазначенням підстав для анулювання).

Територіальне управління може звернутися до обслуговуючого банку за додатковою інформацією, що потрібна для прийняття рішення про анулювання реєстрації договору.

Проаналізувавши норми п. 2.11 Положення НБУ № 270, суд дійшов висновку, що рішення про анулювання змін до Договору приймається НБУ тільки у тому випадку, коли є наявними підстави для анулювання таких змін, перелік яких є вичерпним.

Представник позивача пояснив, що ПАТ «ВіЕс Банк» перевірено правильність оформлення ПП «Шива» повідомлення (зокрема наявність дати та відповідних реквізитів, необхідних підписів, відбитка печатки резидента-позичальника, правильність та повноту заповнення пунктів повідомлення) на його відповідність умовам договору з нерезидентом та повноту поданих ПП «Шива» для реєстрації договору (змін до договору) підтвердних документів, а також відповідність умов договору встановленому законодавством України порядку отримання резидентами кредитів від нерезидентів. Лише після цього, повідомлення про договір надіслано до Управління НБУ у Львівській області для здійснення реєстрації відповідних змін.

Судом встановлено, що відповідачем зареєстровано зміни до договору кредиту, внесені додатковим договором №25/02-15, шляхом проставлення відмітки про реєстрацію договору на відповідному повідомленні (копії повідомлення №38 від 11.03.2015 року з відміткою позивача та підтвердження позивача №09-3/4863 від 12.03.2015 року, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені законодавством України, що, в подальшому, самостійно визнано представником позивача передчасним та помилковим (зокрема, у заяві від 18.09.2015 року та підтверджено у судових засіданнях (а.с.64)).

Слід зазначити, що наведені вище норми Положення НБУ № 270 свідчать про те, що таке не передбачає можливості анулювання реєстрації змін до договору з підстав, про які йдеться у листі (електронному повідомленні) ПАТ «ВіЕс Банк» від 07.07.2015 №01-3/13951. Тому відмова відповідача в анулюванні змін до договору, викладена у листі є правомірною.

З огляду на вказане, покликання представника позивача на бездіяльність НБ України, яка полягає в ухиленні від розгляду та вирішення по суті питання про анулювання додаткового договору на підставі звернення ПАТ «ВіЕС Банк», є безпідставним.

Щодо посилання позивача на те, що рішення НБ України впливає на його права та обовязки як уповноваженого обслуговуючого банку стосовно операцій (платежів), які будуть здійснюватись ПП «Шива» за договором кредиту №04/07-11 від 04.07.2011 року, а також перешкоджають здійсненню ПАТ «ВіЕс Банк» як уповноваженому обслуговуючому банку покладених на нього державою функцій агента валютного контролю при здійсненні операцій за договором кредиту №04/07-11, є не обгрунтованими, оскільки, позивач не наділений жодними повноваженнями щодо здійснення валютного контролю за діями НБ України, згідно з Положенням про валютний контроль, затвердженим постановою Правління НБУ № 49 від 08.02.2000 року, уповноважений банк може здійснювати контроль за операціями виключно резидентами і нерезидентами через нього.

Крім цього, безпідставним є твердження позивача про те, що дії останнього з проведення грошових операцій (перерахування грошових коштів в іноземній валюті) на користь компанії «DORSET UNION LTD» можуть призвести до покладення на позивача відповідальності як перед ПП «Шива» так і перед НБ України за переказ іноземної валюти за межі України на рахунок неналежного одержувача та невиконання функцій валютного контролю, оскільки, контрольні функції обслуговуючого банку при обслуговуванні кредиту в іноземній валюті, укладеного між резидентом і нерезидентом визначені у главі 3 Постанови НБУ №270.

Зокрема, у п. 3.1, 3.2 вказаної глави визначено, що обслуговування уповноваженим банком операцій за договором здійснюється лише за наявності реєстрації договору Національним банком. Обслуговуючий банк проводить платіжні операції за договором лише в разі їх відповідності умовам, реєстрації договору [крім випадків дострокового погашення кредиту (якщо це передбачено договором), а також прострочення погашення кредиту] та в договорі з нерезидентом, і здійснює контроль за:відповідністю обсягів перерахованої нерезиденту іноземної валюти обсягам фактично одержаного резидентом кредиту з урахуванням сплати процентів за його користування,комісій тощо; не перевищення резидентом-позичальником розміру виплат за максимальною процентною ставкою, зазначеною під час реєстрації розміру виплат за максимальною процентною ставкою, зазначеною під час реєстрації договору (зокрема, у разі сплати неустойки,інших санкцій за неналежне виконання договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і на підставі п. 1, ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне у задоволенні адміністративного позову ПАТ «ВіЕс Банк» відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17-20, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Головуючий суддя Грень Н.М.

Суддя Хома О.П.

Суддя Кузан Р.І.

Повний текст постанови складено та підписано 07.12.2015 року.