Справа № 816/3037/15
Суддя: С.А. Іваненко
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/3037/15

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді Іваненка С.А.,

суддів Канигіної Т. С., Ясиновського І. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Панькіної А.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2015 року позивач ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" (далі за текстом - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України (далі за текстом - відповідач, Мінекономрозвитку) в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22 жовтня 2015 року (а.с. 211-212), просив:

- визнати протиправним та скасування рішення № 4102-09/249 від 30 квітня 2015 року про відмову у видачі висновку на продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією згідно контракту № 7612/121177/с від 12 грудня 2012 року;

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надати ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" висновок на продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією в рамках реалізації контракту № 7612/121 177/с від 12 грудня 2012 року на суму 36943732,05 руб.РФ у наступні строки:

- 9184011,14 руб.РФ (рахунок фактура № 42) з 21 квітня 2015 року до 07 травня 2015 року;

- 9184011,14 руб.РФ (рахунок фактура № 43) з 22 квітня 2015 року до 07 травня 2015 року;

- 1108441,39 руб.РФ (рахунок фактура № 44) з 23 квітня 2015 року до 07 травня 2015 року;

- 17467268,36 руб.РФ (рахунок фактура № 45) з 27 квітня 2015 року до 07 травня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що відмова відповідача щодо продовження строків розрахунків, оформлена листом від 30 квітня 2015 року № 4102-09/249, є необґрунтованою, оскільки, за твердженням останнього, підприємством позивача надано всі необхідні документи для встановлення Мінекономрозвитку наявності підстав для продовження строків для розрахунку за зовнішньоекономічним контрактом, укладеним з ТОВ "Торговий дім "КВБЗ" (м. Москва, Російська Федерація). Крім того, посилався на порушення відповідачем строку надання відповіді листом від 30 квітня 2015 року № 4102-09/249, передбаченого пунктом 7 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 № 1409.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 16 квітня 2015 року № 76-01-50/242 (а.с. 13-15) з питань надання ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом № 7612/121177/с від 12 грудня 2012 року, укладеним з ТОВ "Торговий дім "КВСЗ" (м. Москва, Російська Федерація).

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України листом від 30 квітня 2015 року № 4102-09/249 відмовило позивачу у задоволенні його клопотання щодо надання висновку про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом.

Не погодившись з правомірністю відмови, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку заявленим позовним вимогам, суд дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем (Постачальник) та ТОВ "Торговий дім "КВСЗ" (Покупець) укладено контракт № 7612/121177/с від 12 грудня 2012 року (далі за текстом - Контракт) (а.с. 28-45).

За умовами пункту 2 Контракту ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" зобов'язаний виконати поставку, вироблених ним ескалаторів ТОВ "Торговий дім "КВСЗ" для AT "Мосінжпроект" у відповідності з Договором поставки № ДК/0И0/12-0020 від 20 листопада 2012 року, в розібраному стані, окремими партіями, згідно Специфікації (Додаток № 1) до Контракту на умовах, у порядку та строки, передбачені Контрактом.

Ціна контракту становить 208135593,33 рос. руб. (без ПДВ).

Відповідно до пункту 4.2 Контракту та Додаткової угоди № 6 від 08 квітня 2015 року (а.с. 86-87) розрахунки здійснюються трьома платежами:

- перший платіж у розмірі 65% від позиційної ціни поставленого згідно Специфікації № 1 (Додаток № 1) до Контракту Обладнання, що пройшло вхідний контроль, сплачується Покупцем протягом 3-х робочих днів після виставлення Постачальником рахунку, за умови надання Постачальником наступних документів: рахунку на оплату та ОСОБА_2 прийому-передачі обладнання, підписаного Покупцем;

- другий платіж у розмірі 25% від ціни Контракту (50592426,15 рос. руб.) сплачується Покупцем протягом 25 робочих днів після підписання "ОСОБА_2 прийомки завершеного будівництва об'єкту", але не пізніше 3 місяців з дати поставки останньої партії продукції (пункт 5 Додаткової угоди, поставка електрообладнання до 01 вересня 2015 року);

- третій платіж в розмірі 10% від ціни Контракту (20236970,46 рос. руб.) сплачується Покупцем по закінченню 40 місяців з дати поставки Обладнання.

Відповідно до умов Контракту № 7612/121 177/с від 12 грудня 2012 року в січні 2015 року, Позивач здійснив поставку другої партії продукції на загальну суму 36943732,03 рос. руб.

Листом № 84а від 02 квітня 2015 року ВАТ "Торговий дім "КВБЗ" повідомило позивача про здійснену у квітні 2015 спеціалістами AT "Мосінжпроект" контрольну перевірку працездатності привідних редукторів поставлених зон Ед (Е), в ході якої виявлені сторонні шуми в роботі шестерного механізму редуктора та надмірний нагрів підшипникового вузла вхідного валу, в зв'язку із чим припинено оплату ТОВ "Торговий дім "КВБЗ" поставленого обладнання, до усунення невідповідностей.

У зв'язку вищевказаними обставинами, ТОВ "Торговий дім "КВБЗ" платіж у розмірі 65% від ціни за першу партію обладнання (24013425,82 рос. руб.) відкликано до дати усунення виявлених недоліків.

Залишок (25%) від суми поставки - 9235933,01 рос. руб. (в складі загальної суми - 50592426,15 рос. руб) ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод", за умовами Контракту, отримує після підписання "ОСОБА_2 прийомки завершеного будівництва об'єкту", але не пізніше 3 місяців з дати поставки останньої партії продукції.

Додатковою угодою № 6 від 08 квітня 2015 року (а.с. 86-87) встановлений строк поставки останньої партії ескалаторного обладнання - 01 вересня 2015 року. При цьому, третій платіж (10%) від суми поставки - 3694373,20 рос. руб. (в складі загальної суми - 20236970,46 рос. руб.) має бути сплачено по закінчені 40 місяців з дати поставки Обладнання.

Враховуючи, наведені обставини позивач просив Міністерство економічного розвитку та торгівлі України погодити відповідним висновком продовження строків розрахунків за Контрактом, відповідно до Специфікації поставки (Додаток 1 до Контракту (а.с. 46-47) Додаткових угод № 1 від 13 серпня 2013 року (а.с. 76), № 2 від 25 жовтня 2013 року (а.с. 79), № 3 від 09 січня 2014 року (а.с. 80), № 4 від 25 листопада 2014 року (а.с. 81), № 5 від 09 лютого 2015 року (а.с. 84), № 6 від 08 квітня 2015 року (а.с. 86-87) та пропозицій викладених у Додатку № 1 (перенесення строків розрахунків: по першому платежу до 01 вересня 2015 року, по другому платежу до 01 грудня 2015 року, по третьому платежу до 31 грудня 2018 року) (а.с. 16).

Відмовляючи позивачу у видачі висновку на продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією згідно контракту № 7612/121177/с від 12 грудня 2012 року відповідач керувався тим, що позивачем не зазначено та обґрунтовано, з якої саме дати необхідно продовжити строк розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, не зазначено суму існуючої, на момент звернення, заборгованості перед позивачем з боку контрагента, за поставлений товар.

Так, при розгляді звернення позивача від 16 квітня 2015 року № 76-01-50/242 та доданих до нього документів, зважаючи на фактичні обставини в їх системному зв'язку із положеннями пункту 4.2 умов Контракту, яким передбачено виставлення рахунку на оплату Обладнання, що сплачується Покупцем протягом трьох робочих днів, відповідач констатував, що строки поставки Товару з дня отримання оплати на рахунок Постачальника встановити неможливо. А строки надані в додатку до пропозиції від 16 квітня 2015 року № 76-01-50/242 не можливо ототожнити з строками зазначеними в Додатку № 6 від 8 квітня 2015 року до Контракту № 7612/121 177/с від 12 грудня 2012 року.

За змістом статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При поміщенні товарів у митний режим переробки за межами митної території строк повернення цих товарів або продуктів їх переробки на митну територію України у митному режимі імпорту визначається відповідно до Митного кодексу України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Так, пунктом 3 Постанови правління Національного банку України "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" від 16 листопада 2012 року № 47, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до абзаців 1-3 статті 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Порядок віднесення операцій резидентів до зазначених у частині першій цієї статті та умови видачі висновків на перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п'яти робочих днів з дати видачі висновку, зазначеного у частині другій цієї статті, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, про видачу такого висновку.

Порядок розгляду Мінекономрозвитку України документів, необхідних для отримання висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (далі - висновок), а також підстави для відмови у його видачі, регулюється Положенням про порядок видачі висновків щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 18 січня 2008 року № 15.

Розгляд документів, необхідних для отримання висновку, здійснює відділ контролю у сфері зовнішньоекономічної діяльності за участю відділу правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності, а в разі потреби - за участю інших структурних підрозділів Мінекономрозвитку України (пункт 4 Положення від 18 січня 2008 року № 15).

За правилами пункту 5 Положення від 18 січня 2008 року № 15, для отримання висновку резиденти подають Мінекономрозвитку України документи, визначені пунктом 4 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 № 1409 (далі за текстом - Порядок № 1409).

Зазначеним Порядком визначено механізм віднесення операцій резидентів до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, а також умови видачі висновків щодо перевищення встановлених у статтях 1 і 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" строків проведення розрахунків за такими операціями (далі - встановлені строки).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1409 висновок стосовно віднесення операцій резидента до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, та продовження встановлених строків (далі - висновок) видається Мінекономрозвитку.

Пунктом 4 Порядку № 1409 передбачено, що для одержання висновку резидент подає Мінекономрозвитку такі документи: 1) складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період; 2) засвідчені в установленому порядку: копія зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українську мову; копії документів, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг).

Відповідно до пункту 9 Порядку № 1409, підставами для відмови у видачі висновку є: 1) подання резидентом документів: з порушенням вимог, зазначених у пункті 4 цього Порядку; що містять недостовірну інформацію; 2) невідповідність поданих резидентом документів законодавству.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що перелік підстав для відмови у видачі висновку є вичерпним.

Відтак, вирішуючи даний спір, суд повинен перевірити відповідність зазначених відповідачем мотивів відмови у видачі висновку вказаним вимогам.

Судом встановлено та не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні, що позивач звернувся до відповідача з листом від 16 квітня 2015 року № 76-01-50/242 з метою отримання висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом № 7612/121177/с від 12 грудня 2012 року, укладеним з ТОВ "Торговий дім "КВСЗ" (м. Москва, Російська Федерація).

В обґрунтування необхідності продовження встановленого строку на певний період позивачем зазначено те, що обладнання, яке постачається згідно Контракту потребує усунення недоліків, що у свою чергу, унеможливлює подальше забезпечення здійснення розрахунків за угодою.

Разом зі зверненням, позивачем надано копії контракту № 7612/121177/с від 12 грудня 2012 року, пропозицій щодо перенесення строків платежів, викладених у Додатку № 1, виписки з ЄДР, копії рахунків-фактур, митних декларацій, вантажно-транспортних накладних, актів прийому-передачі обладнання.

Дослідивши подані позивачем разом із зверненням від 16 квітня 2015 року № 76-01-50/242 документи, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що зазначене звернення не містить суми заборгованості за Контрактом № 7612/121 177/с від 12 грудня 2012 року.

Так, зі змісту листа-звернення від 16 квітня 2015 року № 76-01-50/242 вбачається, що останній дублює порядок здійснення розрахунків, визначений у Додатковій угоді № 6 від 08 квітня 2015 року, проте не визначає розміру суми заборгованості щодо якої ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" звернувся до відповідача з метою продовження строків розрахунків по Контракту станом на момент звернення позивача із заявою до відповідача.

В судовому засіданні представник позивача також не зміг пояснити про яку саме суму йдеться в листі-зверненні позивача від 16 квітня 2015 року № 76-01-50/242.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що лист-звернення ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" від 16 квітня 2015 року № 76-01-50/242 суперечить вимогам пункту 4 Порядку № 1409.

Аналізуючи додатки до листа-звернення ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" від 16 квітня 2015 року № 76-01-50/242 суд дійшов наступних висновків.

Додаткова угода від 08 квітня 2015 року № 6, яка надавалась позивачем у складі додатків до листа-звернення від 16 квітня 2015 року, втратила чинність 17 квітня 2015 року у зв'язку з укладенням Додаткової угоди від 17 квітня 2015 року № 7.

Оскільки на момент розгляду Мінекономрозвитку документів, поданих ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" 16 квітня 2015 року, умов, врегульованих Додатковою угодою від 08 квітня 2015 року № 6, вже не існувало, то зобов'яувати відповідача задовольнити клопотання позивача № 76-01-50/242 від 16 квітня 2015 року на підставі долучених до зазначеного документа додатків є неприпустимим.

Крім того, слід зазначити, що посилання ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" на Лист ВАТ "Торговий дім "КВБЗ" № 84а від 02 квітня 2015 року, яким позивача повідомлено про здійснену у квітні 2015 року спеціалістами AT "Мосінжпроект" контрольну перевірку працездатності привідних редукторів поставлених зон Ед (Е), виявлення недоліків обладнання та припинення оплати ТОВ "Торговий дім "КВБЗ" поставленого товару до усунення невідповідностей, визнаються судом необґрунтованими з підстав суперечності положень зазначеного листа умовам укладеного Контракту № 7612/121 177/с від 12 грудня 2012 року.

Отже, лист ВАТ "Торговий дім "КВБЗ" № 84а від 02 квітня 2015 року не може бути підставою для врегулювання питань відкликання здійснених платежів, припинення виконання зобов'язань в частині оплати поставленого обладнання. Разом із тим, судом встановлено, що додаткова угода з вищевказаних питань сторонами Контракту № 7612/121 177/с від 12 грудня 2012 року не укладалась, сума заборгованості за Контрактом у зв'язку з наявністю недоліків обладнання не визначалась, так само не фіксувались і кінцеві дати розрахунків в розрізі черговості платежів.

Відтак, відповідач правомірно відмовив ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" в наданні висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією за наслідками розгляду звернення від 16 квітня 2015 року та долучених до нього документів.

Повторно звертаючись до відповідача, позивач листом-зверненням від 06 травня 2015 року за № 76-01-50/290, в додатках зазначає вже іншу Додаткову угоду № 7 від 17 квітня 2015 року та зазначив інші кінцеві дати розрахунків в розрізі черговості платежів, які вирізняються суттєво і від звернення від 16 квітня 2015 року і від Додаткової угоди № 6 від 08 квітня 2015 року.

Виходячи з викладеного, суд погоджується з висновком відповідача про неналежне обґрунтування позивачем у зверненні від 16 квітня 2015 року дати, до якої необхідно продовжити строк розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, адже підпункт 1 пункту 4 Порядку № 1409 зобов'язує у листі-зверненні окрім сум заборгованості, зазначати обґрунтування необхідності продовження встановленого Законом строку на певний період для завершення розрахунків за Контрактом. При цьому, під обґрунтуванням належить розуміти не формальне викладення тез та інформації, а наведення конкретних обставин, що унеможливлюють виконання умов зовнішньоекономічного контракту щодо поставки товару чи здійснення оплати у зазначені строки, і такі обставини повинні бути підкріплені переконливими доказами на користь зумовленої необхідності подовження строків розрахунків.

Отже, в порушення пункту 4 Порядку № 1409, ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" не надало належного обґрунтування дати, з якої необхідно продовжити строк розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що є підставою для відмови у видачі висновку. В додатках до звернення від 16 квітня 2015 року наведені інші дати кінцевих розрахунків, які відрізняються від дат зазначених в додатках в повторному зверненні від 07 травня 2015 року.

Більше того, суд не погоджується з доводами позивача відносно порушення відповідачем строку розгляду його звернення, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" подано лист-звернення від 16 квітня 2015 року № 76-01-50/249 щодо отримання висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, який надійшов до відповідача 17 квітня 2015 року.

Відповідачем розглянуто вказаний лист-звернення та прийнято рішення від 30 квітня 2015 року № 4122-09/249 про відмову у наданні висновку.

Датою подання документів, на підставі яких видається висновок, вважається дата їх реєстрації в Мінекономрозвитку. Строк продовження розрахунків не може починатися раніше дати реєстрації в Мінекономрозвитку зазначених документів (пункт 5 Порядку № 1409).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1409, Мінекономрозвитку розглядає подані резидентом документи протягом 10 робочих днів після їх реєстрації і видає висновок або письмово відмовляє у його видачі із зазначенням підстави.

Таким чином, термін для надання висновку чи письмової відмови відповідача закінчувався 01 травня 2015 року.

Відтак, відповідь на вказане звернення ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" Мінекономрозвитку надана своєчасно та з дотриманням законодавчо встановленого строку.

Посилання позивача на несвоєчасне отримання відмови відповідача у наданні висновку є безпідставним, оскільки строк отримання відповіді від Мінекономрозвитку законодавчо не врегульований. При цьому слід зазначити, що чинним законодавством на відповідача не покладено обов'язку направляти листи засобами поштової кореспонденції з повідомленням про вручення.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку щодо правомірності рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про відмову у видачі висновку, як такого що прийнятий (винесений) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

В подальшому звертаючись з заявою про уточнення позовних вимог від 22 жовтня 2015 року (а.с. 211-212), позивач просив:

- визнати протиправним та скасування рішення № 4102-09/249 від 30 квітня 2015 року про відмову у видачі висновку на продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією згідно контракту № 7612/121177/с від 12 грудня 2012 року;

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надати ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" висновок на продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією в рамках реалізації контракту № 7612/121 177/с від 12 грудня 2012 року на суму 36943732,05 руб.РФ у наступні строки:

- 9184011,14 руб.РФ (рахунок фактура № 42) з 21 квітня 2015 року до 07 травня 2015 року;

- 9184011,14 руб.РФ (рахунок фактура № 43) з 22 квітня 2015 року до 07 травня 2015 року;

- 1108441,39 руб.РФ (рахунок фактура № 44) з 23 квітня 2015 року до 07 травня 2015 року;

- 17467268,36 руб.РФ (рахунок фактура № 45) з 27 квітня 2015 року до 07 травня 2015 року.

Але, вказані позовні вимоги не були предметом, ні звернень позивача від 16 квітня та 06 травня 2015 року до відповідача, ні предметом розгляду та надання, як відмови від 30 квітня 2015 року, так і надання висновку від 07 травня 2015 року.

З приводу решти позовних вимог, які полягають у зобов'язанні відповідача вчинити певні дії, слід зазначити, що останні мають похідний характер від розглянутої вище позовної вимоги, щодо якої суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, а, отже, вимога про зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України надати позивачу висновок щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією в межах виконання контракту № 7612/121 177/с від 12 грудня 2012 року на суму 36943732,05 руб.РФ у певні строки, які не заявлялись позивачем при первинному звернення від 16 квітня 2015 року, також задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні правовідносини, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а, відтак, такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2015 року.

Головуючий суддя ОСОБА_3
суддя суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5