Справа № 826/18102/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 листопада 2015 року № 826/18102/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовомКиївського міського центру зайнятості
доОСОБА_1
простягнення заборгованості 6 246,31 грн.
На підставі ст. 183-2 КАС України, Суд розглядає справу у скороченому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 6 246,31 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2015 року відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано Відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову, у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Відповідач у визначений судом строк заперечення на позовну заяву не надав, заяву про визнання позову також суду не надіслав. Відповідачу була надіслана ухвала про відкриття скороченого провадження за адресою, зазначеною у позовній заяві: АДРЕСА_1, на адресу суду повернулося повідомлення про вручення конверту Відповідачу.

За правилами, встановленими пунктом 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що за Відповідачем рахується борг, що підтверджується матеріалами справи, в зв'язку з оплатою за навчання.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані Позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку скороченого провадження та прийняття рішення по справі, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в Деснянському районному центрі зайнятості з 06.01.2015 р. по 10.06.2015 р. на обліку перебував ОСОБА_1.

Відповідач для отримання статусу безробітного 21.01.2015 року подав до Деснянського РЦЗ відповідну заяву, в якій зазначив інформацію про те, що він не є підприємцем, трудовою діяльністю не займається, пенсію на пільгових умовах не отримує та не має інших, передбачених законодавством доходів.

Наказом Деснянського РЦЗ від 22.01.2015 р. № НТ 150122 відповідачу був наданий статус безробітного з 21.01.2015р., а також було призначено допомогу по безробіттю з 28.01.2015 року, без урахування страхового стажу.

До Деснянського районного центру зайнятості 23.01.2015 року відповідачем була подана заява з проханням направити на курси до КП «Київпастранс» за професією (спеціальністю) водій трамвая.

У зв'язку з цим, між відповідачем та Деснянським РЦЗ 28.01.2015 року був укладений договір № НОМЕР_1 щодо направлення його на навчання до КП «Київпастранс» для підготовки за професією (спеціальністю) водій трамвая строком з 29.01.2015р. по 24.07.2015р. з метою сприяння подальшому працевлаштуванню.

Наказом КП «Київпастранс» від 29.01.2015 року ОСОБА_1 був зарахований до складу навчальної групи.

Згідно з пп. 3.1.2. Договору профнавчання, у разі припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за професією (спеціальністю), набутою в результаті професійного завчання з громадянина стягується загальна сума витрат на професійне навчання, включаючи суму виплаченої матеріальної допомоги у період професійного навчання, витрат на проїзд до місця навчання і в зворотному напрямку (включаючи оплату щоденного проїзду).

Так, Наказом від 10.06.2015 року № 48-у ОСОБА_1 був відрахований з 10.06.2014 року з групи № 430 НКК КП «Київпастранс» у зв'язку з невідвідуванням занять без поважних причин.

Наказом Деснянського РЦЗ № НТ 150611 від 11.06.2015 року скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з припиненням професійного навчання за направленням Державної служби зайнятості без поважних причин відповідно до п. п. 8 п. 5 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та пп. 7 п. 5.4 «Порядку надання допомоги по безробіттю» з 10.06.2015 року по 08.08.2015 року.

Крім того, Наказом Деснянського РЦЗ від 02.07.2015 року № НТ 150702 припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітного ОСОБА_1 у зв'язку з припиненням професійного навчання за направленням територіального органу без поважних причин відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу з 10.06.2015 року.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно із статтею 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків. Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: перші 90 календарних днів - 100 відсотків; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.

Згідно з ч.ч. 2 і 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі в наслідок умовного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до чинного законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечень та надання соціальних послуг.

Відповідно до ст. ст. 7, 16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" допомога по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

В матеріалах справи міститься докази, які підтверджують, що за навчання та проходження медичного огляду відповідача сплачено сума в розмірі 6246,31 грн.

Відповідачу Деснянським РЦЗ було направлено претензію від 30.07.2015р. щодо необхідності повернення коштів витрачених на його професійне навчання та матеріального забезпечення. Відповідач претензію отримав, але вищевказані кошти в добровільному порядку не повернув.

На момент прийняття рішення у справі у суду відсутні відомості щодо оскарження відповідачем в судовому чи в адміністративному порядку дій та рішень позивача.

З огляду на вищенаведені положення законодавства, чинного на момент спірних правовідносин, враховуючи наявність обставин, які зумовлюють обов'язок відповідача сплатити отриману під час навчання матеріальну допомогу і витрати на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації, а також, беручи до уваги підтверджений на підставі досліджених у судовому засіданні належних і допустимих доказів факт існування несплаченої відповідачем суми заборгованості у розмірі 6246,31 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Згідно з ч.4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем-фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись положеннями статей 94, 160-163, 1832, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості кошти в розмірі 6 246 грн. 31 коп. (шість тисяч двісті сорок шість тисяч гривень 31 коп.) на користь Київського міського центру зайнятості.

Відповідно до п.п. 9, 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук