Справа № 820/9796/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 р. № 820/9796/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства-1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд стягнути податковий борг з розрахункових рахунків КЖРЕП-1 у банках, обслуговуючих такого платника податків шляхом стягнення коштів у сумі 742948,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач перебуває на обліку в органах ДФС як платник податків та платежів до бюджету. Всупереч вимог чинного законодавства відповідач не виконує свої податкові зобовязання, внаслідок чого за ним обліковується податковий борг в розмірі 742948,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте подав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що позивачем порушено алгоритм дій, які можуть бути вчинені контролюючим органом для реалізації своїх повноважень, спрямованих на погашення податкового боргу комунальним підприємством. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначені цією статтею, і прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1. та 49.2 статті 49 Податкового Кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України податкове зобовязання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податку зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, визначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем до Ізюмської ОДПІ подано податкові декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_1 від 19.03.2014, № НОМЕР_2 від 18.04.2014, № НОМЕР_3 від 19.05.2014, № НОМЕР_4 від 19.06.2014, № НОМЕР_5 від 21.07.2014, № НОМЕР_6 від 19.08.2014, № НОМЕР_7 від 19.09.2014, № НОМЕР_8 від 16.10.2014, № НОМЕР_9 від 19.11.2014, № НОМЕР_10 від 19.12.2014, № НОМЕР_11 від 20.01.2015, № НОМЕР_12 від 17.02.2015, № НОМЕР_13 від 20.03.2015, № НОМЕР_14 від 17.04.2015, № НОМЕР_15 від 20.05.2015, № НОМЕР_16 від 18.06.2015, № НОМЕР_17 від 17.07.2015, якими самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У звязку з непогашенням відповідачем суми податкового зобовязання протягом граничного строку її сплати, позивачем винесено податкову вимогу № 6-15 від 05.09.2013.

Проте, відповідно до листа Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 01.12.2015 № 3449/10/20-14-23, комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством-1 погашено заборгованість з податку на додану вартість по податковим деклараціям: № НОМЕР_1 від 19.03.2014, № НОМЕР_2 від 18.04.2014, № НОМЕР_3 від 19.05.2014, № НОМЕР_4 від 19.06.2014, № НОМЕР_5 від 21.07.2014, № НОМЕР_6 від 19.08.2014, № НОМЕР_7 від 19.09.2014, № НОМЕР_8 від 16.10.2014, № НОМЕР_9 від 19.11.2014, № НОМЕР_10 від 19.12.2014, № НОМЕР_11 від 20.01.2015, № НОМЕР_12 від 17.02.2015, № НОМЕР_13 від 20.03.2015.

Також, зазначеним листом повідомлено відповідача, про наявність заборгованості з податку на додану вартість по податковим деклараціям: № НОМЕР_14 від 17.04.2015 в розмірі 47042,87 грн, № НОМЕР_15 від 20.05.2015 в сумі 46095,00 грн, № НОМЕР_16 від 18.06.2015 в сумі 59532, 00 грн, № НОМЕР_17 від 17.07.2015 в сумі 127439,00 грн.

Таким чином, загальна сума податкового боргу відповідача перед бюджетом з податку на додану вартість становить 280108,87 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Суд не приймає посилання відповідача на статтю 96 Податкового кодексу України, оскільки обов'язок контролюючого органу на звернення із поданням в порядку пункту 96.1 статті 96 Податкового кодексу України до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно платника податків - комунального підприємства боржника, виникає виключно після продажу внесеного в податкову заставу майна такого підприємства і лише за умови недостатності суми коштів, отриманих від такого продажу для покриття податкового боргу.

Тобто, вказана норма застосовується лише тоді, коли процедура стягнення боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника, передбачена статтею 95 Податкового кодексу України, з будь-яких причин, вказаних в законі, не вирішила проблему погашення боргу.

Зазначена позиція суду кореспондується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 22.12.2014 по справі № 1170/2а-2878/11.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 280108,87 грн.

Керуючись статтями 14, 160-163, 164, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства-1 про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути з розрахункових рахунків Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства-1 (64300, м. Ізюм, пров. Георгіївський, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 32546705), у банках, обслуговуючих такого платника до загального фонду Державного бюджету на р/р 0012, отримувач - Ізюмське УДКСУ Харківської області, код отримувача - 37283992, банк отримувача - ГУДКСУ в Харківській області, МФО - 851011, код платежу - 14010100, податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 280108 (двісті вісімдесят тисяч сто вісім) грн 87 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.В. Мельников