Справа № 818/3528/15
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 р. Справа №818/3528/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дараган Ю.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3528/15

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, Першої Сумської державної нотаріальної контори

про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1В.) з позовом до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, в якому, з урахуванням уточнень, просить скасувати заборону на нерухоме майно № 5507726 від 17 серпня 2007 року, накладеного постановою АА 160668 Зарічного ВДВС СМУЮ по примусовому виконанню наказу № 15/522-06 від 11.12.2006 року.

Свої вимоги мотивує тим, що під час оформлення спадщини після смерті прабабусі - ОСОБА_3, було встановлено, що на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1, накладено заборону. Позивач звернулась до відділу ДВС Сумського МУЮ, де їй було повідомлено, що виконавче провадження, за яким накладено арешт, завершено. Так, на виконанні відділу ДВС Сумського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області про стягнення з ПП ОСОБА_4 коштів. Постановою державного виконавця від 11.12.2006 року на майно боржника - квартиру АДРЕСА_1 було накладено арешт. Згодом виконавче провадження було направлено до відділу ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції за місцезнаходженням боржника. 04.11.2009 року виконавче провадження було закрито у зв'язку з погашенням боргу, однак арешт не було знято. У зв'язку з існуючою забороною позивач не має можливості оформити спадщину, а тому позивач та її представник позовні вимоги пілтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с.30), в судове засідання не зявився, всупереч вимог ч.2 ст.40 КАС України про причини неявки суд не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог не надсилав. Під час судового розгляду справи пояснив, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень заборгованість по ПП ОСОБА_4 відсутня.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9,12).

17 серпня 2010 року померла ОСОБА_3 (а.с. 10).

ОСОБА_1, яка є правнукою ОСОБА_3 та зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини на майно померлої. Під час оформлення документів було виявлено, що на зазначену квартиру накладено заборону відчуження.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заборона на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 накладена за постановою АА № 160668 від 18.07.2007 року Зарічного відділу ДВС Сумського МУЮ (а.с.18).

Відділом ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції повідомлено, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області № 15/522-06 від 11.12.2006 року про стягнення з ПП ОСОБА_4 заборгованості на користь УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми. 04.11.2009 року виконавче провадження закінчено у зв'язку з погашенням боргу відповідачем. Станом на 24.11.2015 року виконавче провадження знищено (а.с.36).

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначає обов'язок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин 1,2 статті 38 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, що була чинна на момент прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області № 15/522-06 від 11.12.2006 року, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 401 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Вказані положення узгоджуються з вимогами частин 1,2 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Як встановлено судом, виконавче провадження, в ході виконання якого було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, було закінчено у зв'язку з фактичним виконання рішення згідно з виконавчим документом, однак всупереч вимог частини 2 статті 38 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем накладений арешт не було скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласницею квартири за адресою: АДРЕСА_3 та має намір оформити спадщину на частину цієї ж квартири після смерті ОСОБА_3 Однак у зв'язку з наявністю обтяжень на це майно позивач позбавлена можливості у встановленому порядку здійснити державну реєстрацію права власності на нього. Станом на день розгляду справи виконавче провадження, за яким накладено арешт на нерухоме майно, закрито у зв'язку з погашенням заборгованості, тому підстави для звернення стягнення на квартиру відсутні. Незважаючи на це чинність накладеного арешту не скасована.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом зняття судом арешту із майна в порядку статті 60 Закону України «Про виконавче провадження».

За наведених обставин та з урахуванням вищезазначених правових норм вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, Першої Сумської державної нотаріальної контори про скасування рішення задовольнити.

Скасувати заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_4, реєстраційний номер обтяження - 5507726 від 17 серпня 2007 року, накладену постановою АА № 160668 від 18.07.2007 Зарічного відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції року по примусовому виконанню наказу № 15/522-06 від 11.12.2006 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець

Повний текст постанови виготовлено 07.12.2015 року.