Справа № 22-а-8277/11
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2011-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
25 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:
Головуючого судді: Даценко Л.М.,
суддів: Іванової І.В., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-
24 березня 2009 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Позов мотивувала тим, що вона має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі значно нижчому ніж передбачено Законом. Позивачка зверталася до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про проведення перерахунку, але їй було відмовлено. Просила в судовому порядку визнати дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області неправомірними та стягнути заборгованість з виплати допомоги за період з грудня 2007 року по грудень 2008 року.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2009 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області в частині відмови в перерахунку, нарахуванні допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до розміру прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років. Зобовязано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області провести перерахунок та виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку на користь ОСОБА_1 з грудня 2007 року по грудень 2008 року.
В апеляційній скарзі Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. А також при розгляді справи застосувати ст. 99 КАС України.
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного.
Суд розглядає справу в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1.ч.1 ст. 197 КАС України у звязку з відсутністю клопотань осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх участю.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є неправомірними, оскільки розмір виплаченої допомоги не відповідає ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми".
Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 24.03.2009 року, тобто пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права за період з грудня 2007 року по березень 2008 року, оскільки відсутні поважні причини пропуску цього строку, які б позбавляли позивача пред»явити позов до суду в строки зазначені в законі, а також беручи до уваги, що на цьому наполягав відповідач в поданих суду письмових запереченнях, тому суд першої інстанції прийшов до невірного висновку і підстав для задоволення позовних вимог з грудня 2007 року по березень 2008 року немає.
Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" в редакції Закону № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.
Згідно ч. 1 ст. 5 зазначеного Закону всі види державної допомоги сім"ям з дітьми, крім допомоги у звязку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).
Згідно підпунктів 7, 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VІ від 28.12.2007 року у Законі України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" частину першу статті 15 викласти в такій редакції: "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень";
пункт 3 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" викласти в такій редакції: "3. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців".
З матеріалів справи вбачається, що позивачка має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача і отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Оскільки позивачка всупереч вимогам ст. 71 КАС України не надала суду доказів про те, що вона надавала відповідачу відомості про середньомісячний сукупний доход сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, то протягом 2007 року відповідач нараховував та виплачував позивачці державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 25 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, передбаченому п. 3 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року та ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" № 489-V від 19.12.2006 року, а з 9 липня 2007 року у розмірі, передбаченому п. 3 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року, який не може бути нижчим за величину, яка дорівнює 25 відсотків від встановленого рівня прожиткового мінімуму, а у 2008 році у розмірі не менше 130 грн., передбаченому підпунктами 7, 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VІ від 28.12.2007 року.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що з грудня 2007 року по грудень 2008 року відповідач повинен був виплачувати позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, оскільки такий висновок суперечить нормам матеріального та процесуального права.
Таким чином, оскільки дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідають вимогам п. 3 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року, ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" № 489-V від 19.12.2006 року, яка діяла до 09.07.2007 року, та підпунктам 7, 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VІ від 28.12.2007 року, то відсутні правові підстави для задоволення позову.
За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову з підстав, передбачених ст. 202 КАС України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області задовольнити.
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2009 року - скасувати та прийняти нову постанову.
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дії неправомірними та зобовязання зробити перерахунок та виплату недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: