Справа № 802/3727/15-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 листопада 2015 р. Справа № 802/3727/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алла Юріївна,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володиирівни

представника позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендичанська цегла"

до: Могилів - Подільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області

про: скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендичанська цегла" (далі ТОВ Вендичанська цегла", позивач) до Могилів - Подільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області (далі відповідач) про скасування рішень.

У позовній заяві позивач просив визнати нечинними та скасувати рішення Могилів Подільської ОДПІ за № від 06.07.2015 року та № від 10.09.2015 року, якими визначено штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 22399, 36 грн та 128563,77 грн відповідно, а також вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю 14 17.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками проведеної перевірки були сформовані дані рішення Могилів Подільської ОДПІ, проте акту про результати перевірки ТОВ «Вендичанська Цегла» не отримувала, тому вважає їх протиправними.

Оскільки в основу вказаних податкових рішень про застосування штрафних санкцій, а також вимоги про сплату боргу (недоїмки) включені обставини, що не відповідають дійсності, позивач звернувся з позовом про їх скасування.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити на підставі та в межах заявлених позовних вимог. Також, позивачем була подана заява, щодо уточнення позовних вимог, в якій останній просив скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю 14 17 від 10.11.2015 року на суму 319919,62 грн. змінивши пункт 3 позовної заяви.

Представники відповідача щодо позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вендичанська цегла" зареєстроване державним реєстратором виконавчого комітету Могилів Подільської міської ради 02.04.2013 року за №0000614, яке знаходиться за адресою вул. 50-річчя Жовтня 17, смт. Вендичани, Могилів Подільський район, Вінницька обл., 24032.

Судом зясовано, що ТОВ Вендичанська цегла станом на день розгляду справи має заборгованість по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 319919, 62 грн., що підтверджується вимогою про сплату боргу (недоїмки), яка міститься в матеріалах справи.

Розрахунок штрафних санкцій був досліджений судом за періоди: з 22.10.2013 року до 10.04.2015 року та з 21.11.2013 року до 28.08.2015 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно до п.1 ст.4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Базою нарахування єдиного внеску є суми нарахованої заробітної плати з видами виплат, які включають основу та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні витрати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суми винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок для платників, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності, визначених у Додатку до Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2000 р. №1423.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

На підставі вищевикладеного Могилів - Подільська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Вінницькій області сформувала рішення № від 06.07.2015 року та № від 10.09.2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску в загальній сумі 150963,13 коп.

Також, станом на 10.11.15 року за позивачем рахується недоїмка в сумі 319919,62 грн.

В проваджені Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа №802/474/14-а за позовом Могилів - Подільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області до ТОВ «Вендичанська цегла» про стягнення боргу.

Предметом даної адміністративної справи було стягнення з ТОВ «Вендичанська цегла» заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.03.2014 року стягнуто з ТОВ «Вендичанська цегла» заборгованість в сумі 213293,36 грн. за період з 9 по 12 місяці 2013 року. Заборгованість ТОВ «Вендичанська цегла» підтверджувалась податковою вимогою №Ю-14-17 від 06.02.2014 року.

Тобто, відповідно до розрахунку штрафних санкцій, які досліджено судом ( а. с. 21, 23), до загальної суми заборгованості, входить і заборгованість за 2013 рік, яка фактично визнана правомірною і була стягнута рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2014 року.

Відповідно до ст. 72 КАС України підставою для звільнення від доказування обставин, які були встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи (а), щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

В судовому засіданні представником позивача, не надано жодних доказів про вжиття заходів для погашення заборгованості зі сплати внесків, крім того не доведено протиправність прийнятих рішень.

Доказів, які б свідчили про погашення боргу на день розгляду справи або ж спростувати доводи відповідача до суду не подано.

В свою чергу представники відповідача наголошували на тому, що діяли в межах Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", Податкового кодексу України та чинного законодавства України при здійсненні нарахування штрафних санкцій.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості позивач у встановлені строки до бюджету не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів її погашення станом на день розгляду справи не надано, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, що позовні вимоги є такі, що не відповідають дійсності, водночас податковим органом в обов'язок визначений ст. 71 КАС України, доведено правомірність прийняття податкових рішень про застосування штрафних санкцій та щодо прийняття вимоги про сплату боргу.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, що встановлено ч.1 ст. 86 КАС України.

Отже на виконання свого обов'язку відповідачем доведено правомірність винесення свого рішення, отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Таким чином, судові витрати стягненню з бюджету не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендичанська цегла" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна