Справа № 22-а-9202/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Київської області у складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянула в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської

області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України

у місті Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області від 21 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до

управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області про визнання

відмови у виплаті недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни та

зобовязання вчинити певні дії, -

встановила:

У жовтні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила поновити

їй як дитині війни пропущений строк звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та

інтересів за період з 4 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та зобовязати відповідача

виплатити їй недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну допомогу за 2006-2007 роки

в сумі 2733 грн. 30 коп.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2009 року

позов задоволено частково. Визнано відмову управління Пенсійного фонду України у м. Біла

Церква Київської області у нарахуванні та виплаті позивачу пенсії за віком, підвищеної на 30

відсотків як дитині війни за період жовтень-грудень 2007 року - протиправною та зобовязано

вчинити дії по перерахунку та виплаті їй 152 грн. 60 коп. В задоволені позовних вимог щодо

перерахунку та виплаті пенсії позивачу, як дитині війни за січень-грудень 2006 року та за

січень-жовтень 2007 року -відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в м.Біла Церква Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та

процесуального права, та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог

повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів

Апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу підвищення до пенсії як дитині війни має

враховуватися відповідно до мінімальної пенсії за віком, згідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є дитиною війни, про що зроблено відповідну

відмітку в посвідченні пенсіонера.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинності з січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна

соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної

пенсії за віком.

Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій,

передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Статтею 110 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік було встановлено,

до пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України „Про соціальний

захист дітей війни, запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6 - протягом 2006 року

поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному

Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань

бюджету.

У 2006 році урядом не впроваджувався порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону

України „Про соціальний захист дітей війни.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупинено дію

статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Обговорюючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин Закону України

«Про Державний бюджет України на 2007 рік», колегія суддів виходить з наступного.

Конституційний Суд України у рішенні від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні

гарантії громадян) сформулював правову позицію, згідно з якою законом про Державний бюджет

України, який має особливий предмет регулювання, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія

чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин,

що є предметом інших законів України.

Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції

України, Бюджетному кодексі України, Конституційний Суд України зауважив, що цей закон не

може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених

іншими законами України.

З урахуванням зазначеного, пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет

України на 2007 рік», яким зупинено дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей

війни", з урахуванням статті 111 цього Закону, визнано Конституційним Судом України таким, що

відповідає Конституції України.

Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі,

положення статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у редакції 2004 року

поновили свою дію у 2007 році - з 9 липня 2007 року, отже, право на здійснення перерахунку

підвищення до пенсії у розмірах, визначених Законом України Про соціальний захист дітей

війни, мають діти війни у 2007 році з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року.

Таким чином, у 2007 році у період із 1 січня 2007 року до 8 липня 2007 року положення закону

про Державний бюджет на цей рік були чинними та підлягали виконанню.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення чинних вимог в частині зобов'язання відповідача виплатити позивачу підвищення до пенсії, правомірно керувався положеннями Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а не

положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які з 9 липня 2007

року втратили чинність.

У свою чергу, Законом України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що розмір

підвищення пенсій має обраховуватися у відсотковому відношенні до мінімального розміру пенсії

віком.

Крім того, судовою колегією враховується, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про

державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» основні державні соціальні гарантії

встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній

життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включається мінімальний

розмір пенсії за віком.

При цьому, статтею 19 вказаного закону передбачено, що виключно законами України

визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Оскільки будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, судова колегія дійшла

висновку про відсутність правових підстав для застосування будь-якої іншої величини, ніж

встановлена названим законом, для розрахунку підвищення пенсії позивача як дитині війни.

Відповідно до ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням

Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині,

якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена

Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають

чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відтак, з урахуванням того, що Державний бюджет України затверджується щорічно

Верховною радою України на період з 1 січня по 31 грудня відповідного року та враховуючи

положення ст. 99 КАС України, судова колегія дійшла висновку, що позивач має право на

перерахунок пенсії з урахуванням проведених виплат і з урахуванням її підвищення на 30% в

розмірі мінімальної пенсії за віком на 2007 рік, передбаченої ст. 62 Закону України «Про

Державний бюджет України на 2007 рік» за період з жовтень-грудень 2007 року.

Відповідач, не нараховуючи належну суму доплати до пенсії, посилається на положення ст. 28

Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, частиною 3 якої

передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком (у розмірі прожиткового мінімуму для осіб,

які втратили працездатність) застосовується виключно для розмірів пенсій, призначених згідно з

цим Законом. Тобто, як зазначає відповідач, ця норма забороняє застосовувати мінімальний розмір

пенсії встановлений цією статтею, для визначення розмірів пенсій відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Це посилання є хибним, оскільки ст.5 Закону України „Про загальнообовязкове державне

пенсійне страхування вказано, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на

ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому

Закону. Отже, положення ч.І ст.28 вказаного Закону стосовно визначення мінімального розміру

пенсії, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, повинні

розповсюджуватися і на положення Закону України „Про соціальний захист дітей війни .

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за

захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня.

коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є

підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому

наполягає одна із сторін.

Оскільки відповідач під час розгляду справи просив суд застосувати річний строк звернення до

адміністративного суду, а позовна заява позивачем до суду першої інстанції була подана 7 жовтня 2007 року, то враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції вірно зроблено висновок про застосування до позовних вимог річного строку звернення до адміністративного суду.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо

стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період жовтень-грудень 2007 року

-152 грн. 60 коп., оскільки вчинення цієї дії щодо нарахування, перерахунку та виплати конкретних

сум з урахуванням раніше виплачених сум є виключною компетенцією тільки управління

Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування постанови

суду та прийняття нової постанови.

керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України місті Біла Церква Київської області

задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2009 року в

частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в місті Біла Церква Київської області

нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену їй як дитині війни

щомісячну державну соціальну допомогу за період жовтень-грудень 2008 року у сумі - 152 грн. 60

коп. та забезпечено її виплату - скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління

Пенсійного фонду України в місті Біла Церква Київської області в частині зобовязання

управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області нарахувати та

виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену їй як дитині війни щомісячну

державну соціальну допомогу за жовтень-грудень 2008 року в сумі 152 грн. 60 коп.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом

двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: