Справа № 806/5433/13-а
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2015 р. м. Київ К/800/4178/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Баранівському районі Житомирської області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 року управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області звернулося до суду з позовом про визнання незаконними дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Баранівському районі Житомирської області щодо відмови в узгодженні з управлінням Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області загальної суми витрат, що підлягають відшкодуванню позивачу у сумі 137 949,44 грн за особовими справами потерпілих за період з квітня по серпень 2010 року включно. Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Баранівському районі Житомирської області на користь позивача 137 949,44 грн заборгованості за особовими справами потерпілих за період з квітня по серпень 2010 року включно.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким повністю задовольнити позов оскільки вважає, що судами неправильно застосовано норми матеріального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що відповідач відмовився включити в акт щомісячної звірки витрати, по особах, яким виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання витрати щодо виплати пенсій інвалідам в сумі 137 949, 44 грн. за період з квітня по серпень 2010 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив висновок про те що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тому Фонд не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги. Крім того, у зв'язку з тим, що отримане відповідними особами каліцтва не пов'язане з виконанням трудових обов'язків, то судами зроблено висновок про обґрунтованість відмови відповідача здійснювати відшкодування витрат на виплату пенсій цим особам. Також, судами зазначено про те, що порядок відшкодування витрат передбачає здійснення відповідних розрахунків проведення стягнення пенсійних витрат на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних випадків та Пенсійним фондом України.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком судів виходячи з наступного.

Так, статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею 25 Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів. Відповідно до пункту 4 цієї статті за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, наведено у статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до цієї статті Фонд зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Статтею 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що призначення та виплата пенсій, у тому числі пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, здійснюється органами ПФУ. Механізм відшкодування Фондом витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком.

Згідно з пунктом 4 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Закону України «Про пенсійне забезпечення» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така допомога надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат ПФУ з виплати і доставки зазначених пенсій.

Таким чином, судами зроблено обґрунтований висновок про те, що адресна допомога не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а тому обґрунтовано відмовили у задоволені позову у цій частині.

Що стосується витрат на виплату пенсій по інвалідності слід зазначити.

Як видно з таблиці розбіжностей акту про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання по управлінню Пенсійного фонду України в Баранівському районі не враховані суми витрат пенсій по чотирьом особам. Зокрема, на виплату пенсії ОСОБА_2 оскільки він отримав каліцтво в державах СНД, ОСОБА_3 - нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, ОСОБА_4 - травма отримана в ДТП, ОСОБА_5 - відсутня вина підприємства в отриманні каліцтва.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Фонд виплачує страхові виплати пенсії у разі настання страхового випадку виключно особам, які мають право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону), перелік яких міститься у статті 33 зазначеного Закону. У разі якщо особи, яким призначені пенсії, не підпадають під визначений статтею 33 Закону перелік осіб, які мають право на одержання страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника, витрати, понесені управлінням ПФУ у зв'язку з виплатою та доставкою таких пенсій, не підлягають відшкодуванню Фондом.

Відповідачем не зараховано суми витрат сплачених пенсій особам з різних підстав, натомість суди ототожнили всі випадки та зробили висновок про відмову у задоволені позову з тих підстав, що вини підприємств на яких працювали особи немає, не давши оцінку кожному конкретному випадку окремо, що виключає можливість визначити настання страхового випадку.

Приймаючи до уваги те, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального та матеріального права, які істотно вплинули на повноту з'ясування фактичних обставин справи, рішення підлягають скасуванню з поверненням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визначати доведеними обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанцій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року - скасувати, а справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Баранівському районі Житомирської області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак