Справа № 263/12698/15-а
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И ЛА:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що воназнаходиться на обліку в УПФУ Жовтневого району м. Маріуполя, та отримує пенсію. 01.04.2010 році відповідач здійснив перерахунок його пенсії, при цьому розмір пенсії був розрахований з урахуванням загального страхового стажу 38 років 00 місяців 08 днів та заробітної плати за період з 01.07.1995 року по 31.05.2008 року у розмірі 2240,07 гривень. При даному розрахунку коефіцієнт 0,44417, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,49000, середній заробіток для розрахунку пенсії 3103,99 гривень (1197,91 гривень - середній заробіток за 2007 рік х 2,59117- Інд. коеф. зар-ка). Вважає, що відповідачем в порушення ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок був проведений за показником середньомісячної заробітної плати, по Україні за 2007 рік. У той час, коли згідно ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при призначенні пенсії з 2010 року використовується показник заробітної плати «прибутку» у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка у відповідності з Законом враховується для розрахунку пенсії за 2009 рік. Просив визнати неправомірними дії УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя по проведенню йому перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після його призначення з використанням заробітної плати (доходу) у середньому на одну особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові платежі у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у 2010, 2012, 2014 роках; зобовязати відповідача здійснити перерахунок його пенсії, призначеної у 2010, 2012, 2014 роках з урахуванням показника заробітної плати (доходу) у середньому на одну особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові платежі у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно за 2009, 2011, 2013 роки, а також просив стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на сплату судового збору.

Ухвалою суду від 09.11.2015 року при відкритті провадження у справі було залишено без розгляду позовні вимоги позивачки за період з 2009 року по 20.04.2015 року на підставі вимог ст. 99 КАС України.

Відповідач позовні вимоги не визнав повністю та надіслав свої заперечення на адміністративний позов, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до вимог статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 знаходиться на обліку в УПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області як така, що отримує пенсію за віком з 2805.2006 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Згідно з принципом верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України).

З 01.07.2014 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42, ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (із змінами, внесеними ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи») із додаванням стажу, оскільки при здійсненні перерахунку з урахуванням заробітної плати доплата за понаднормативний стаж розраховується з врахуванням вимог статті 26 вищевказаного Закону щодо наявності страхового стажу для чоловіків - 35 років, зменшується доплата за понаднормативний стаж, а відповідно, зменшується і розмір пенсії, тому здійснення такого перерахунку не є доцільним.

Розмір пенсії позивача з 01.07.2014 року було обчислено у відповідності до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням загального страхового стажу 40 років 00 місяців 08 днів, (стаж враховано по 31.05.2014р.), заробітної плати за період з 01.07.1995р. по 31.05.2008р. (155 міс.) і склав 2623,25 гривень.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058, частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. і про внесення змін у деякі законодавчі акти України» від 28 грудня 2007 року № 107-6 і визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2р08.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід). Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 9 липня 2003 року.

З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України, приписи постанови № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» не можуть застосовуватись до спірних відносин, відтак правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні так і середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року звернення за перерахунком, відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного суду України від 21.03.2012р. справа №21-449а11, №21-41а12 та від 24.04.2012р. справа №21-111 аі2.

Враховуючи вищевикладене, здійснити перерахунок пенсії позивача, призначеної у 2010, 2012, 2014 роках з урахуванням показника заробітної плати (доходу) у середньому на одну особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові платежі у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно за 2009, 2011, 2013 роки, немає законних підстав.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що права та законні інтереси позивача не були порушені при здійсненні перерахунку його пенсії, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до ст. 94 КАС України, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 159, 162, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.Г. Шатілова