Справа № 814/1943/14
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1943/14

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства України у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого заступника начальника Головного управління Держземагенства у Миколаївській області ОСОБА_2, Головного управління Держземагентства України у Миколаївській області визнання протиправною бездіяльність, надання права на розробку проекту землеустрою, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати факт бездіяльності ГУ Дерземагенства у Миколаївській області в особі ОСОБА_3 у вигляді ненадання на звернення позивача в строки та обсягах передбачених чинних законодавством необхідних документів; зобовязати ГУ Дерземагенства у Миколаївській області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою згідно заяви від 05.05.14; компенсувати позивачу транспортні витрати для прибуття на судові засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, в якій зазначив орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення та додав графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки. Однак на зазначену заяву отримав відповідь з порушенням строків розгляду звернення та з вимогами надати нотаріально завірені документи, що, на думку позивача, є порушенням ч. 2 ст. 123 Земельного Кодексу України.

За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 27 жовтня 2014 року прийнято постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Визнано протиправною бездіяльність першого заступника начальника Головного управління Дерземагенства у Миколаївській області ОСОБА_3 при наданні ОСОБА_1 відповіді на заяву від 05.05.14 року. та зобовязано Головне управління Дерземагенства у Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.05.14 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно вимагав від позивача засвідчення копій документів та обґрунтування площі земельної ділянки. На думку суду, не зважаючи на те, що позивач в заяві просив одну земельну ділянку, фактично він вказував дві різні підстави на отримання земельних ділянок, а саме земельну ділянку на якої розташована нежитлова будівля, що належить позивачу, та земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва, а тому суд першої інстанції дійшов висновку що відповідач повинен був надати позивачу дозвіл чи вмотивовану відмову, щодо кожного випадку окремо, з розясненням у який спосіб позивач може реалізувати своє право.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Головне управління Держземагентства України у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про залишення позову без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що заява позивача не відповідає вимогам Земельного кодексу України, оскільки такий вид використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення як "обслуговування нежитлової споруди та іншого сільськогосподарського виробництва" не передбачений земельним законодавством. Також апелянт посилається на те, що кадастровий номер земельної ділянки не визначався, технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки не розроблялась. Також позивачем не обґрунтовано площа бажаної земельної ділянки та не надано засвідчені копії документів на нерухоме майно, що перебуває у власності позивача.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.05.14 позивач звернувся до Головного управління Держземагентства України у Миколаївській області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування нежитлової споруди та іншого сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 3 078га.

19.06.14 Перший заступник начальника Головного управління Держземагенства у Миколаївській області ОСОБА_2 листом №19-14-0.2-3759/2-14 повідомив позивача, що документи додані ним до заяви не в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: копії документів, які посвідчують право власності на нерухоме майно повинні бути завірені належним чином; копії документів, які посвідчують особу повинні бути завірені належним чином; з картографічних матеріалів неможливо встановити місце розташування земельної ділянки; в договорі купівлі-продажу нежитлової будівлі шляхом викупу зазначено, що площа нежитлової будівлі складає 419,9 кв.м., виходячи з викладеного просимо надати обґрунтування в потребі на площу 3 078га.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У ч.3 ст.124 Земельного Кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст.123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та обґрунтовано відзначено судом першої інстанції, надання на звернення позивача відповіді Головним управлінням Держземагентства України у Миколаївській області не відповідає положенням ст.123 Земельного кодексу України, міською радою відповідного рішення за результатами розгляду звернення позивача не приймалося, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо розгляду клопотання позивача від 05.05.2014 року та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 05.05.2014 року.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства України у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: ОСОБА_4

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин