Справа № 803/2424/14
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Справа № 876/10882/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Коцур В.К.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Малого підприємства «Сатурн» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року у адміністративній справі №803/2424/14 за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області до Малого підприємства «Сатурн» про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Волинській області звернулася з позовом до Малого підприємства «Сатурн» про стягнення податкового боргу в сумі 1711742,83 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року позов задоволено повністю. Стягнути з рахунків Малого підприємства «Сатурн» (43000, АДРЕСА_1, ) податковий борг в загальній сумі 1690591,06 грн. (один мільйон шістсот дев'яносто тисяч п'ятсот дев'яносто одну грн. 06 коп.), з якої податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1021402,30 грн. (один мільйон двадцять одну тисячу чотириста дві грн. 30 коп.) та з податку на додану вартість в сумі 78075,76 (сімдесят вісім тисяч сімдесят п'ять гр. 76 коп.) на користь державного бюджету, податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 2031,98 грн. (дві тисячі тридцять одну грн. 98 коп.) та з земельного податку з юридичних осіб в сумі 589081,02 (п'ятсот вісімдесят дев'ять тисяч вісімдесят одну грн. 02 коп.) в дохід місцевого бюджету міста Луцька.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмов у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. МП «Сатурн» зареєстроване як юридична особа 07.12.1992 року, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

За відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 1690591,06 грн., з яких: 1021402,30 грн. - заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств; 2031,98 грн. - заборгованість по податку на доходи фізичних осіб; 589081,02 грн. - заборгованість по земельному податку з юридичних осіб; 78075,76 грн. - заборгованість з податку на додану вартість, що підтверджується розрахунком сум податкового боргу (а.с.95-101), довідкою про наявність боргу по платежах до бюджету (а.с.17), зворотнім боком облікових карток платника (а.с.102-174, 187-202).

Заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств виникла внаслідок несплати відповідачем нарахованих платежів та штрафних санкцій згідно рішення про розстрочення податкового боргу №11 від 28.09.2012 року, податкового повідомлення-рішення № від 20.02.2013 року на загальну суму 996878,30 грн. та несплати пені в сумі 24524,00 грн.

Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб виникла внаслідок несплати відповідачем нарахованої пені в сумі 2031,98 грн.

Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб виникла внаслідок несплати відповідачем самостійно нарахованих грошових зобов'язань згідно декларації №4 від 07.02.2012 року; несплати нарахованих платежів згідно рішення про розстрочення податкового боргу №12 від 28.09.2012 року, несплати нарахованих сум згідно податкового розрахунку земельного податку № від 11.02.2013 року на загальну суму 577372,12 грн. та несплати пені в сумі 11708,90 грн.

Заборгованість по податку на додану вартість виникла внаслідок несплати відповідачем самостійно нарахованих грошових зобов'язань згідно декларацій № від 10.04.2012 року, № від 16.05.2012 року, № від 16.11.2012 року, № від 15.06.2012 року, № від 15.07.2012 року, № від 16.08.2012 року, № від 17.04.2013 року, № від 19.05.2013 року, № від 19.06.2013 року, № від 17.09.2013 року, № від 15.10.2013 року на загальну суму - 78071,03 грн., несплати донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення № від 24.03.2014 року в сумі 4,00 грн. та несплати нарахованої пені в сумі 0,73 грн.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що у відповідача наявна заборгованість, яка підлягає стягненню.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими та передчасними, оскільки такі суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі - Закону № 2181-ІІІ) податковим боргом (недоїмкою) є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 5.4.1. п. 5.4. ст. 5 Закону №2181-ІІІ сумою податкового боргу визнається узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею.

Зі змісту положень п.п. 5.2.1, п.п. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону №2181-ІІІ випливає, що податкове зобов'язання вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення у разі відсутності факту оскарження платником такого повідомлення в адміністративному чи судовому порядку протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання.

Відповідно до п.п. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Закону №2181-ІІІ при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до п.п. 6.2.1. п. 6.2 ст. 6 Закону №2181-ІІІ у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до абз. 4 п.п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону №2181-ІІІ у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Таким чином, право на стягнення податкового боргу виникає у контролюючого органу після надіслання (вручення) ним першої та другої податкових вимог платнику податків в порядку, визначеному положеннями ст. 6 Закону та Розділу 5 Порядку.

Відповідно до пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно п. 59.1, п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 2.2 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 №1037, податкова вимога формується, якщо платник податків не сплатив суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки; платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання, визначену в податковому повідомленні-рішенні, в установлені законами строки.

Отже, податкова вимога направляється платнику податків у разі декларування ним суми податкових зобов'язань без їх сплати у встановлений строк, а також в разі отримання платником податків податкового повідомлення-рішення і несплати вказаної в ньому суми грошових коштів у встановлений строк.

Згідно з п. п. 42.2, 42.3 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені ст. 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Пунктом 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України визначено, що податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Порядок погашення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пунктів 95.2 - 95.4 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 59.1 та 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Отже з аналізу наведених вище правових положень можна дійти висновку, що як до 1 січня 2011 року так і після набрання чинності Податковим кодексом України, направлення податкових вимог передує процедурі стягнення податкового боргу з платника податків у судовому порядку. Ця обставина має обов'язковий характер, оскільки саме з нею закон пов'язує виникнення у податкового органу права на звернення до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Як видно з матеріалів справи, Луцькою ОДПІ відповідачу надсилались перша та друга податкові вимоги за адресою м. Луцьк, вул. Бринського, 4. За цією ж адресою надсилались і податкові повідомлення рішення.

Проте, згідно копії витягу з ЄДРПОУ, виданої Реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції Волинської області від 21.10.2013 р, серія АВ №6463932, копії довідки про взяття на облік платника податків МП «Сатурн», місцезнаходження юридичної особи МП «Сатурн» 43000, АДРЕСА_2. Вказане місцезнаходження відповідачем не змінювалось з моменту реєстрації підприємства.

Отже, на момент винесення податкової вимоги позивачу було відомо про вищевказане місцезнаходження відповідача та податкові вимоги та податкові повідомлення рішення надсилались не за адресою місцезнаходження відповідача.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову в задоволені позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Малого підприємства «Сатурн» - задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року у адміністративній справі №803/2424/14 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

ОСОБА_2

Повний текст постанови складено 08.12.2015р.