Справа № 813/5716/15
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року Справа № 813/5716/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» (надалі позивач, ТзОВ «ОСОБА_3 Трейд») звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби (надалі відповідач, Львівська митниця ДФС), в якому просить скасувати прийняте Львівською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів №209000011/2015/900052/2 від 10.09.15р.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що при поданні ТзОВ «ОСОБА_3 Трейд» митної декларації № 209120000/2015/ від 25.08.15р. для митного контролю та митного оформлення товарів, що імпортуються на митну територію України відповідно до контракту № LGT 1504 від 01.07.15р., позивачем були долучені усі документи, які підтверджують митну вартість товарів, перелік яких визначений ч.2 та ч.3 ст. 53 МК України, та які свідчать про правильність обрання методу визначення митної вартості товарів. Документи, надані Львівській митниці ТзОВ «ОСОБА_3 Трейд» при митному оформленні товарів, містять достатньо інформації та усі необхідні відомості для застосування декларантом методу визначення митної вартості за ціною договору, згідно з ст. 58 МК України, а зокрема містять відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та ціну, що була фактично сплачена за даний товар. Тобто з наданих документів митний орган мав можливість встановити митну вартість товару на підставі першого методу визначення митної вартості - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються в Україну.

Тому позивач вказує на протиправність рішення Львівської митниці ДФС, в якому, без жодних на це підстав, зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у звязку з неподанням декларантом або уповноваженою особою документів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України. Відповідач безпідставно застосував другорядний метод визначення митної вартості, а саме 2а - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Крім цього, позивач зазначає, що відомості з інформаційних баз даних, які були використані відповідачем, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень. Відповідачем порушено вимоги Наказу Міністерства Фінансів України від 24.05.12р. №598, яким затверджено Форму рішення про коригування митної вартості товарів, а також Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. Так, зміст оскаржуваного рішення не відповідає приписам вказаного Наказу, оскільки у ньому відсутні будь-які пояснення щодо умов поставки, комерційних умов, тощо. З цих підстав просить позов задовольнити та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №209000011/2015/900052/2 від 10.09.15р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник відповідача - Львівської митниці ДФС в судовому засіданні позов заперечив з підстав, наведених у письмових запереченнях. Заначив, що посадові особи відповідача при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства; митний орган не одержав усіх підтверджуючих документів щодо задекларованої митної вартості, позивач не надав усі необхідні документи, на підставі яких можливе визначення митної вартості товару за першим методом, тому застосування такого було неможливим. Вказав, що під час розгляду документів було встановлено, що платіжний документ, який подавався позивачем до митної декларації, в призначенні платежу містить посилання на проформу-інвойс НОМЕР_1 від 02.07.15р., який не наданий. Отже такий платіжний документ не можливо ідентифікувати з даною поставкою. Крім цього, з наданих документів неможливо встановити факт оплати за транспортні послуги (в платіжному документі сума платежу відрізняється від задекларованої вартості транспортних послуг).

Зазначив, що імпортований товар є обєктом біржової торгівлі, а вартість його коливається у залежності від коливань цін на нафту(яка є сировиною), це не дає можливості об'єктивно оцінити актуальність цінових пропозицій на момент продажу. У наданому прайс-листі виробника вказано отримувача товару, що суперечить суті прайс-листа як пропозиції, адресованої необмеженій кількості потенційних покупців, відтак надає йому субєктивного характеру та не дає можливості зробити висновки щодо обєктивних умов визначення ціни при здійснені зовнішньоекономічної операції.

З урахуванням викладеного вважає, що оскаржуване рішення є законним, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

01.07.15р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 Трейд та компанією «Аstог Gгоuр LTD» було укладено контракт поставки товару № LGТ 1504, згідно з п.1.1 якого Продавець зобовязується передати Покупцю, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити товар в терміни, кількості, за ціною, якістю та номенклатурою (асортимент) полістирол, що вспінюється марки Кіng Реагl виробництва «Loyal Grouр» (Китай) згідно з проформами інвойсами, які є невідємною частиною Контракту.

Відповідно до проформи інвойсу № від 07.09.15р. встановлено ціну за тонну продукції 1390 доларів США/тонна на умовах поставки FОВ, марок F-SА, F-SВ, F-S.

08.09.15р. товар було ввезено на територію України, дані щодо фактурної вартості товарів, яка відповідає контракту та проформі інвойсу були відображені у митній декларації 209120000/2015/ від 25.08.15р., митна вартість товару була визначена за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

До митної декларації позивачем було подано: накладну № 40973711 від 31.08.15р.; коносамент ZIMUNGB 9056637 від 27.07.15р.; платіжний документ про оплату товару; рахунок-фактуру про надання транспортних послуг № 007633 від 10.08.15р.; платіжне доручення про оплату транспортних послуг; документ, що підтверджує вартість перевезення товару; прайс-лист виробника товару; рахунок-фктуру (інвойс) № B від 09.07.15р.; проформу-інвойс від 09.07.15р.; комерційний інвойс від 15.07.15р.; пакувальний лист від 15.07.15р.; зовнішньоекономічний договір № LGT 1504 від 01.07.15р.; договір на перевезення № 55/03-15Н від 16.03.15р.; копію митної декларації країни походження; сертифікат про походження товару; та інші документи (сертифікат якості, екологічна декларація, інформація біржових організацій та ін.)

Під час розгляду документів, поданих до митного оформлення товару Полістирол ЕРS (ЕХРANDABLE РОLYSTYRENЕ) торгівельної марки "Кіпg Реагl", у первинних формах, призначений для вспучування або вспінювання, в гранулах, що використовуються для виробництва піно полістирольних плит. Країна виробництва - Китай. Країна походження Китай», відповідачем були виявлені певні розбіжності. Так, у платіжному дорученні від 12.08.15р. в графі призначення платежу міститься посилання на проформу-інвойс НОМЕР_1 від 02.07.15р., в той час, як надана митному органу проформа-інвойс № НОМЕР_1 датована 09.07.15р.

Крім цього, в платіжному дорученні від 14.08.15р. про оплату транспортних послуг вказана вартість таких послуг 12055 доларів США, тоді як при визначенні митної вартості товару позивачем був врахований рахунок за транспортні послуги на суму 550 доларів США. Наданий позивачем прайс-лист виробника не дає можливості зробити висновок щодо обєктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції. Надану біржову інформацію неможливо ідентифікувати з даною поставкою (немає перекладу, відсутність можливості перевірити застосування ціни з двох наявних).

У звязку з цим, відповідачем була видана картка відмови в прийнятті декларації та виставлена декларанту вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визначена: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; страхові документи та документи, що підтверджують вартість страхування; виписки з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; транспортні (перевізні) документи.

10.09.15р. Львівською митницею ДФС прийнято рішення № 209000011/2015/900052/2 про коригування митної вартості товарів визначивши вартість товару за одну тонну 1,494 доларів США. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала митна декларація № 209120000/2015/833735 від 25.08.15р. (а.с.62)

Товар було завезено позивачем по новій митній декларації за ціною вищою ніж визначена контрактом.

Не погодившись із рішенням Львівської митниці ДФС від 10.09.15р. №209000011/2015/900052/2 про коригування митної вартості товарів ТзОВ ОСОБА_3 Трейд оскаржило його до суду.

В обґрунтування протиправності рішення Львівської митниці, позивач стверджує, що надані до митного оформлення документи в повному обсязі відповідають вимогам, передбаченим статті 53 Митного кодексу України, в повній мірі підтверджують відомості щодо числових значень складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за вказані товари, та які підтверджують митну вартість товару, визначену декларантом за основним методом - за ціною договору.

Фактичні обставини справи сторонами визнаються. Спір виник щодо правомірності дій Львівської митниці при визначенні митної вартості товару з використанням другорядного методу визначення митної вартості за ціною ідентичних товарів.

Оцінюючи спірні правовідносини та правомірність оскаржуваного рішення та дій відповідача, суд керувався наступним.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Відповідно до частин 2-4 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документі, що, стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять-відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Наказом Міністерства Фінансів України від 24.05.12р. № 598 затверджена Форма рішення про коригування митної вартості товарів, а також Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. Так, відповідно до Правил заповнення рішення у графі 33 Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у ст. 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі 33 також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню відповідача на предмет відповідності вимогам вказаних вище нормативних документів суд зазначає таке.

Підставою для коригування митної вартості було те, що під час розгляду документів, поданих до митного оформлення товару «Полістирол ЕРS (ЕХРANDABLE РОLYSTYRENЕ) торгівельної марки «Кіпg Реагl», у первинних формах, призначений для вспучування або вспінювання, в гранулах. Країна виробництва - Китай. Країна походження Китай» відповідачем були виявлені розбіжності. Зокрема,

- у платіжному дорученні від 12.08.15р. в графі призначення платежу міститься посилання на проформу-інвойс НОМЕР_1 від 02.07.15р., в той час, як надана митному органу проформа-інвойс № НОМЕР_1 датована 09.07.15р.;

- в платіжному дорученні від 14.08.15р. про оплату транспортних послуг вказана вартість таких послуг 12055 доларів США, тоді як при визначенні митної вартості товару позивачем був врахований рахунок за транспортні послуги на суму 550 доларів США.;

- наданий позивачем прайс-лист виробника не дає можливості зробити висновок щодо обєктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції;

- надану біржову інформацію неможливо ідентифікувати з даною поставкою (немає перекладу, відсутність можливості перевірити застосування ціни з двох наявних).

Джерелом інформації для коригування відповідачем митної вартості слугувала МД № 209120000/2015/833735 від 25.08.15р.

Разом з цим, суд зазначає, що у вказаній митній декларації від 25.08.15р. зазначений інший виробник, а саме: «JIANGSU LEASTY CHEMICAL CO. LTD» торгівельна марка «VSTEPS», тоді як у ВМД по якій завозився товар у даному випадку зазначений виробник «NINGBO XINQIAO INDUSTRIAL CO. LTD» полістирол торгівельної марки «King Pearl».

З пояснень представника позивача та показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4, який здійснював митне оформлення товару, судом встановлено, що виробник «LEASTY» знаходиться в іншій провінції (області) Китаю ніж «NINGBO». При цьому, фірма «LEASTY» є виробником і експортером продукції в одній особі, а фірма «NINGBO» лише виробником, а експортером є компанія Астор Груп. Крім цього, слід враховувати період придбання полістиролу. Оскільки ціни на полістирол залежать від світових цін на нафту, які у липні 2015 року порівняно з червнем суттєво знизились, а тому ця обставина теж вплинула на формування ціни на товар. Таким чином, висновок митного органу про те, що товари за вказаними митними деклараціями є ідентичними є необґрунтованим, оскільки митна вартість таких товарів є різною з обєктивних причин.

При цьому свідок пояснив, що помилка у даті проформи-інвойсу №, яка зазначена у платіжному дорученні на оплату товару від 12.08.15р., є несуттєвою та не може свідчити про неможливість ідентифікувати таку оплату з фактичною поставкою товару за таким інвойсом. Про таку помилку було повідомлено митний орган під час проведення консультацій. Більше того, наявність підстав для проведення оплати на підставі відповідних документів перевіряє банк при проведенні платежу. Оскільки платіж проведений, а під таким номером інший інвойс 02.07.15р. не видавався, то слід вважати правильним проформу-інвойс за 09.07.15р., який був долучений позивачем про митному оформленні товару.

Щодо доводів відповідача про неможливість ідентифікувати вказану у платіжному дорученні від 14.08.15р. вартість транспортних послуг з поставкою товару, вказаного у митній декларації позивачем товару суд зазначає, що зі змісту вказаного платіжного доручення слідує, що таким проводиться оплата за транспортні послуги по різних рахунках, в тому числі і за № 007633 від 10.08.15р. Позивачем подано митному органу вказаний рахунок на суму 550 доларів США та довідкою № 15/08/09 від 07.09.15р. повідомлено відповідача, що транспортні витрати згідно з коносаментом ZIMUNGB 9056637 становлять 550 доларів США. Таким чином, на переконання суду, вказана обставина не може свідчити про неможливість визначення вартості транспортних послуг за доставку зазначеного позивачем в митній декларації товару.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів 209000011/2015/900052/2 від 10.09.15р. відсутні також пояснення щодо умов поставки, комерційних умов, що суперечить наказу Міністерства Фінансів України від 24.05.12р. №598 про затвердження Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивачем подано митному органу аналіз вартості полістиролу, проведений біржовою організацією ICIS Pricing, в тому числі при поставці такого товару з Китаю в Україну. Належних та допустимих доказів на спростування такого дослідження відповідачем суду не надано.

Не наведено відповідачем також обґрунтувань недостовірності вартості полістиролу торгівельної марки «King Pearl», як вказана в комерційній пропозиції компанії «ОСОБА_5 ЛТД» від 09.07.15р.

Разом з цим, обґрунтованість вимог позивача щодо протиправності оскаржуваного рішення підтверджується також висновком ДП «Укрзовнішпромекспертиза» від 09.09.15р. №2549, згідно з яким ціна на полістирол ТМ «Кіпg Реагl», країна виробництва Китай, що імпортується згідно з Проформою-Інвойсом № від 09.07.15р., комерційним інвойсом № А від 15.07.15р. до контракту №LGТ І504 від 01.07.15р. на умовах поставки FОВ «Ningbo» Китай, відповідає поточній конюнктурі ринку та ціна становить 1390,00 доларів США/тонна. Тому висновок митного органу в оскаржуваному рішенні про неможливість оцінити актуальність ціни товару на момент його продажу є необґрунтованим.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 29 Митного кодексу України визначено, що рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За положеннями ч. 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наданих представниками сторін пояснень, показів свідка, наявних у справі письмових доказів та зважаючи на недоведеність відповідачем правомірності визначення митної вартості за другорядним методом, суд приходить до висновку про неправомірність прийняття відповідачем рішення від 10.09.15р. № 209000011/2015/900052/2 про коригування митної вартості товарів, а тому таке рішення слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір слід стягнути з Львівської митниці ДФС на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями. 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС від 10.09.15р. № 209000011/2015/900052/2.

Стягнути з Львівської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» судовий збір в сумі 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.