Справа № 813/3585/14
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Справа № 876/10717/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Галлак» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області до Відкритого акціонерного товариства «Галлак» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

УПФ України в м. Бориславі Львівської області 15.05.2014 року звернулося в суд з адміністративним позовом до ВАТ «Галлак», в якому просило стягнути заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій за період січень-червень 2014 року в сумі 474 560,21 гривень.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства Галлак на користь управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області 474560 грн. 21 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ВАТ «Галлак» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що підставою для відшкодування підприємством органу Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. Однак, у ВАТ «Галлак» не виникло обов'язку щодо відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам за період з 2008-2013 p., оскільки управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області не надсилало ВАТ «Галлак» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах протягом 2008 2013 р. Отже, на сьогоднішній день у ВАТ «Галлак» є переплата за відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій в розмірі - 268373 грн. 22 коп.

Апелянт також зазначає, що при винесені оскаржуваної постанови суд прийшов до висновку, який не відповідає обставинам справи, зокрема, що фактичні витрати по виплаті і доставці пільгових пенсій за трудовий стаж, набутий працівниками ВАТ «Галлак» до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто до 01.01.1992 р., підлягають відшкодуванню за рахунок підприємства, оскільки в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.11.2008 року вказано, що фактичні витрати по виплаті і доставці пільгових пенсій за трудовий стаж, набутий працівниками ВАТ «Галлак» до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто до 01.01.1992 р., відшкодуванню за рахунок підприємства не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема, щодо наявності заборгованості в ВАТ «Галлак» перед Управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області.

При апеляційному розгляді представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення .

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, що відповідно до п.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до виданих відповідачем довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Управлінням Пенсійного фонду України усім пенсіонерам, переліченим у Розрахунку суми боргу по відшкодуванню пільгових пенсій, призначено пільгові пенсії по Списку № 1-2, але у період після 1992 року.

Задовольняючи адміністративний позов УПФ України в м. Бориславі Львівської області, суд першої інстанції виходив з правомірності розрахунку боргу в сумі 474560,21 грн., відшкодування якого відповідачем в добровільному порядку не здійснено.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права з огляду на наступне.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці сплачують до Пенсійного фонду суми, що покривають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій та посад затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шах рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100 відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 встановлює обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з додатком №6 до пункту 6.4. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, позивачем проведено розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно вищезазначеної Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладені норми, суд зазначає, що обов'язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов'язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається відповідачу.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області на адресу Відкритого акціонерного товариства «Галлак» за період з січня 2014 року по квітень 2014 та за період з травня по червень 2014 року направлялись розрахунки з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В матеріалах справи наявні наступні розрахунки.

Розрахунки з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до п. «а» та списку №1 (№367/04-32 від 22.01.2014р., №629/04-32 від 22.01.2014, №660/04-32 від 06.02.2014 р., №1099/04-32 від 12.03.2014 р., №1675/04-32 від 15.04.2014 р., №629/04-32 від 22.01.2014 р., №628/2 від 19.03.2014 р., №369/04-32 від 22.01.2014 р., №590/2 від 13.03.2014 р., №629/04-32 від 22.01.2014 р.), призначених відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з січня по квітень 2014 на загальну суму - 312381,66 грн. Заборгованість за січень-квітень 2014 року становить - 312381,66 грн.

Розрахунки з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до п. «а» та списку №1 / № 2546/04-32 від 17.06.2014 року, № 2548/04-32 від 17.06.2014 року, № 629/04-32 22.01.2014 року, № 629/04-32 22.01.2014 року, № 629/04-32 22.01.2014 року, № 590/2 від 13.03.2014 року, 628/2 від 19.03.2014 року призначених відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення » та ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з травня по червень 2014 на загальну суму - 162178,55 грн. Заборгованість за період з травня по червень 2014 становить -162178,55 грн.

Таким чином, борг відповідача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, становить 474 560,21 грн.

Судом першої інстанції не здобуто доказів сплати вищевказаної заборгованості.

Доводи відповідача на безпідставність позову внаслідок того, що деякі зазначені в розрахунку особи набули трудовий стаж (частину трудового стажу), необхідний для призначення пільгових пенсій до 01.01.1992 року, тобто до введення в дію ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення, не заслуговують на увагу, оскільки витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, покриваються підприємствами, на яких було набуто пільговий стаж. Саме відповідно до зазначеного Закону і були призначені вказані пільгові пенсії.

Вищезазначене викладено в роз»ясненнях Пенсійного фонду України від 11.04.2003 р. № 04/5479, від13.09.2007 р. № 14741/03-20, від 21.03.2008 р. № 4932/03-30.

Крім цього, колегія суддів враховує, що жоден з перерахованих пенсіонерів не набув право на отримання пенсії за віком, всім їм пенсії було призначено після 1992 року.

Судом першої інстанції вірно враховано, що з наданої картки рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з 01.01.2008 року по 31.12.2013 року видно, що зазначена відповідачем сума переплати управлінням Пенсійного фонду України в м. Бориславі зарахована в погашення заборгованості.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання щодо правильного застосування пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та підпункту 6.6 розділу 6 Інструкції, яка полягає у тому, що обовязок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покладений повністю на підприємства.

Верховний Суд України неодноразово висловлював правову позицію у справах цієї категорії, зокрема у постановах від 5 червня (№21-167а12) та 25 вересня 2012 року №№21-251а12, 21-293а12, 21-294а12), 16 квітня, 10 вересня, 8 жовтня 2013 року( №№ 21-12а13, 21-215а13, 21-310а13 відповідно), 11 лютого 2014 року (№21-471а13).

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, оскільки такий доведено позивачем наданими розрахунками та відповідачем не спростовано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Галлак» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року у справі №813/3585/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_2

Ухвала у повному обсязі складена 08.12.2015 року.