Справа № 227/5565/15-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Корнєєва В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року справа №227/5565/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Жаботинська С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2015 р. у справі № 227/5565/15-а (головуючий І інстанції Корнєєва В.В.) за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про перерахунок та сплату недорахованої суми оздоровлення за 2015 рік, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про зобовязання здійснити перерахунок та сплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2015 рік відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням виплачених сум, у розмірі 5970 грн. (а.с.2).

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2015 року відмовлено в задоволені позовних вимог (а.с.44-46).

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Окрім того, вважає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи (а.с.49-50).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 КАС України, колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має право на пільги та компенсації відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII) (а.с. 4-8).

22 вересня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, як особі, яка є ліквідатором наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 2 групи у відповідності до статті 48 Закону № 796-XII у розмірі 5 мінімальних заробітних плат (а.с.9).

Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради листом від 28.09.2015 року повідомлено, що така допомога була нарахована та виплачена позивачу відповідно до Постанови КМУ «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 р. № 562, у розмірі 120 грн. (далі Постанова № 562) (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що з 01 січня 2015 року відповідачем правомірно виплачуються соціальні виплати особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, у відповідності до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та у розмірах визначених Постановою № 562.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 року (далі Закон № 76-VIII) було внесено зміни до низки нормативно-правових актів, серед яких і Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Підпунктом 8 пункту 4 Розділу І вищезазначеного Закону, статтю 48 Закону № 796-XII викладено в іншій редакції, а саме встановлено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону № 76-VIII, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2015 року, крім пункту 42 розділу I цього Закону (щодо Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру»), який набирає чинності з 25 квітня 2015 року.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року стаття 48 Закону № 796-XII не містить положень щодо виплати щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення як інваліду 2 групи учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС першої категорії в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат.

Також, згідно з п. 9 прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» № 217 від 02.03.2015 року (далі Закон № 217) норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 76-VIII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінету Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 Постанови № 562, встановлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір щорічної допомоги на оздоровлення, зокрема, інвалідам I і II групи в розмірі 120 гривень.

На дійсний час вищезазначені Прикінцеві положення Закону № 217 та Постанова № 562 є діючими та не визнані неконституційними.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 Верховна Рада України визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 року суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

З огляду на викладене, посилання позивача на виплату щорічної допомоги на оздоровлення у більшому розмірі є необґрунтованими, оскільки положення статті 48 Закону № 796-XII, на які посилається позивач, втратили чинність з 01.01.2015 р., а отже, не підлягають застосуванню у 2015 році. Виплата щорічної допомоги на оздоровлення передбачена Постановою № 562, відповідно до якої відповідач здійснив виплату допомоги на оздоровлення позивачу, оскільки іншого розміру такої допомоги у 2015 році не встановлено, а стаття 48 Закону № 796-XII, починаючи з 01.01.2015 року не встановлює розміру такої допомоги.

Таким чином, висновки суду першої інстанція, щодо правомірності дій відповідача під час виплати позивачу допомоги на оздоровлення відповідно Постанови № 562 є обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд першої інстанції правильно встановив обставини по справі та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2015 р. у справі № 227/5565/15-а залишити без задоволення.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2015 р. у справі № 227/5565/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.А.Васильєва

ОСОБА_3