Справа № 2а-3124/11/0970
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2011 р. Справа № 2a-3124/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Кобринської Л.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції до Приватної фірми "Знання" про стягнення податкового боргу в сумі 10163,08 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Коломийська обєднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області звернулася в суд з адміністративним позовом до Приватної фірми "Знання" про стягнення податкового боргу в сумі 10163,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за Приватною фірмою "Знання" відповідно до даних обліку Коломийської оДПІ, на момент подання даного адміністративного позову, рахується податковий борг перед бюджетом в сумі 10163,08 грн., в тому числі по таких платежах: податок на додану вартість в сумі 9 824,80 грн. та податок на прибуток в сумі 338,28 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча відповідач про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлений. Причини неявки представника суду невідомі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

Відділом державної реєстрації Коломийської міської ради 24.03.1993 року внесено запис №108 про державну реєстрацію, як субєкта підприємницької діяльності юридичної особи Приватної фірми "Знання", що підтверджується копією листа від 20.06.2011 року за №86/08-7 (а.с.26).

Стаття 4 Закону України «Про систему оподаткування» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначала, що платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

У відповідності з пунктами 2, 3 частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Судом встановлено, що 29.03.2010 року працівниками Коломийської оДПІ проводилася невиїзна документальна перевірка з питань неподання або несвоєчасного подання податкової звітності з податку на прибуток за 3 квартали 2009 року, 2009 рік,за результатами якої складено акт за № 822/1510/19399312 від 29.03.2010 року (а.с.5). Перевіркою виявлено неподання відповідачем до податкового органу податкових декларації із податку на прибуток за 3 квартали 2009 року та за 2009 рік.

На підставі даного акту позивачем 06.05.2010 року було винесено податкове повідомлення-рішення за №/0, яким до відповідача застосовані штрафні фінансові санкції за неподання податкових декларацій на суму 340 грн. (а.с.6).

Крім того, 29.03.2010 року Коломийською оДПІ проводилась невиїзна документальна перевірка своєчасності подання декларацій з податку на додану вартість, за результатами якої було складено акт за №823/1600/19399312 від 29.03.2010 року (а.с.7).

В акті зазначено про неподання відповідачем податкових декларації з податку на додану вартість за 4 квартал 2009 року, за січень 2010 року та за лютий 2010 року, у звязку з чим, позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.05.2010 року за №/0, яким застосовано до відповідача штрафну фінансову санкцію в сумі 510 грн. (а.с.8).

Проведено 28.10.2010 року перевірку Приватної фірми "Знання" щодо своєчасності подання декларацій з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт за №3653/1600/19399312 від 28.10.2010 року (а.с.12).

В ході перевірки встановлено неподання відповідачем звітності з податку на додану вартість за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2010 року, а також не повернення свідоцтва платника ПДВ. В звязку із виявленими порушеннями податкового законодавства Приватною фірмою "Знання", податковим органом були прийняті: податкове повідомлення-рішення за №/0 від 08.11.2010 року, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 170 грн.; податкове повідомлення-рішення за №/0 від 08.11.2010 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020 грн.; податкове повідомлення-рішення за № /0 від 08.11.2010 року, яким відповідачу визначено суму податкового зобовязання в розмірі 8148 грн., в тому числі 7760 грн. за основним платежем та 388 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.13-14).

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.9 Закону України «Про систему оподаткування» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), платники податків зобовязані були подавати до державних податкових органів відповідно до законів декларації, повязані з обчисленням і сплатою податків.

Згідно п.3 ч.1 ст.9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законом терміни.

В п.7.8.1 п.7.8 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон втратив чинність з 01.01.2011 року) визначено, що податковим періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Законом, календарний квартал, з урахуванням того, що: якщо особа реєструється платником податку з дня іншого, ніж перший день календарного місяця, першим податковим періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця; якщо податкова реєстрація особи анулюється у день інший, ніж останній день календарного місяця, то останнім податковим періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (Закон втратив чинність з 01.01.2011 року) - спеціальний закон з питань оподаткування, який установлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Відповідно до вимог підпункту 4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків),-протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із п.п.«ґ» п.9.8 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість» реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "б"-"ґ" цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу або такої особи. Платник податку зобов'язаний повернути податковому органу реєстраційне свідоцтво протягом двадцяти календарних днів від дня прийняття рішення про анулювання. У цьому випадку затримка у поверненні такого свідоцтва прирівнюється до затримки у наданні податкової звітності з цього податку. При анулюванні реєстрації останнім податковим періодом вважається період, який розпочинається від дня, наступного за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем такого анулювання. Платник податку, в обліку якого на день анулювання реєстрації знаходяться товарні залишки або основні фонди, стосовно яких був нарахований податковий кредит у минулих або поточному податкових періодах, зобов'язаний визнати умовний продаж таких товарів за звичайними цінами та відповідно збільшити суму своїх податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого відбувається таке анулювання (п.9.8 ст.9 Закону).

За вказані порушення до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції згідно податкових повідомлень-рішень № /0 від 06.05.2010 року, яким застосовано до відповідача штрафну фінансову санкцію в сумі 510 грн.; податкове повідомлення-рішення за №/0 від 08.11.2010 року, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 170 грн.; податкове повідомлення-рішення за №/0 від 08.11.2010 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020 грн.; податкове повідомлення-рішення за № /0 від 08.11.2010 року, яким відповідачу визначено суму податкового зобовязання в розмірі 8148 грн., в тому числі 7760 грн. за основним платежем та 388 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.13-14).

Вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не оскаржені. Сума заборгованості є узгодженою та в звязку з несплатою до бюджету у строки визначені законодавством набула статусу податкового боргу. Дані обставини в судовому засіданні підтвердив представник позивача.

Відповідно до абзацу першого пункту 11.1 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (який втратив чинність з 01.04.2011 року) для цілей цього Закону використовуються такі податкові періоди, як календарні квартал, півріччя, три квартали, рік.

Пунктом 16.4 статті 16 вказаного Закону (який втратив чинність з 01.04.2011 року) податок за звітний період сплачується його платником до відповідного бюджету у строк, визначений законом для квартального податкового періоду. Платники податку у строки, визначені законом, подають до податкового органу податкову декларацію про прибуток за звітний період, розраховану наростаючим підсумком.

Згідно пункту «б» підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.

Враховуючи вищевказані норми, суд зазначає, що підприємства зобовязані подати декларацію з податку на прибуток підприємства щоквартально протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.

У відповідності до пункту 17.1.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашень зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

За наслідками невиїзної документальної перевірки своєчасності подання податкової звітності позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 06.05.2010 року, яким до Приватної фірми "Знання" застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на прибуток у розмірі 510 грн.

В пп. «а» пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 вказаного Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» зазначено, що контролюючий орган зобов'язаний, самостійно визначити суму податкового зобовязання платника податків у разі, якщо платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію.

Абзацом 3 підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 цього Закону України встановлено, що у разі визначення податкового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах «а» - «в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобовязаний погасити нараховану суму податкового зобовязання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Загальна суму податкового боргу, яка облікується за Приватною фірмою "Знання" становить 10163,08 грн. та на даний час не погашена.

Відповідно до підпункту 6.2.1. пункту 6.2. статті 6 цього Закону у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

В звязку з несплатою приватним підприємством «Знання» в повному обсязі узгоджених сум податкового боргу та на виконання ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» йому надсилалися перша податкова вимога № 1/321 від 15.07.2010 року на суму 338,47 грн. та друга податкова вимога № 2/457 від 19.11.2010 року на суму 825,27 грн. (а.с.21, 24).

Перша та друга податкові вимоги згідно податкового законодавства формуються при виникненні заборгованості по сплаті податкових зобовязань платників податків. Податкові вимоги, що направлялися відповідачу сформовані позивачем під час виникнення первинного податкового боргу, а їх дані щодо сум сплати податкових зобовязань (в тому числі і за штрафними (фінансовими) санкціями, пенею) підлягають зміні по мірі виникнення нових зобовязань по податках, зборах (обовязкових) платежах чи сплаті боргу.

У відповідності до підпункту 5.2.1. пункту 5.2. статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом та визначене в податкових вимогах, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2. цього пункту, який передбачає процедуру апеляційного узгодження даного зобовязання, шляхом подання скарг до вищестоящих за підпорядкуванням контролюючих органів та звернення до суду.

Податкові повідомлення-рішення № /0 від 06.05.2010 року, № /0 від 06.05.2010 року, №/0 від 08.11.2010 року, №/0 від 08.11.2010 року, №/0 від 08.11.2010 року надсилались відповідачу, однак були повернуті позивачу за неможливістю вручення. Відповідно до п.4.9 ст.4 «Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків» вказані податкові повідомлення-рішення були розміщені на дошці податкових оголошень. Факт невручення даних податкових повідомлень-рішень підтверджується копіями Актів позивача від 22.06.2010 року за №119, від 08.11.2010 року за №156 (а.с.11,15-16). Однак, відповідачем податковий борг не сплачено, а податкові повідомлення-рішення залишено без реагування.

Докази про оскарження відповідачем вищевказаних податкових повідомлень-рішень в суду відсутні.

Згідно підпункту 5.4.1. пункту 5.4 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок адміністрування податків і зборів з 01.01.2011 року визначають положення Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби є органи державної податкової служби.

Згідно пункту 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

В пункті 1 статті 95 Податкового кодексу України зазначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 4 статті 95 цього Кодексу передбачено, що орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

З врахуванням наведеного, суд вважає що адміністративний позов Коломийської обєднаної державної податкової інспекції є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок готівки з приватної фірми "Знання" в дохід бюджету податковий борг в сумі 10163 (десять тисяч сто шістдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя (підпис) Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 15.11.2011 року.