Справа № 826/8580/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 грудня 2015 року № 826/8580/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інженер 3Д»
до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.12.2014 року №

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженер 3Д» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправними дії ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо проведення невиїзної позапланової перевірки ТОВ "Інженер 3Д" з питань дотримання своєчасності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ "Компанія Лакшері Стайл" () за період 01.07.2014 року по 31.07.2014 року та складення акту № 6878/26-56-22-01-03/37037337 від 21.11.2014 року про результати проведення невиїзної позапланової перевірки ТОВ "Інженер 3Д" з питань дотримання своєчасності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ "Компанія Лакшері Стайл" () за період 01.07.2014 року по 31.07.2014 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві від 16.12.2014 року № (форма "Р") про визначення податкового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу ) на загальну суму 118 190,00 грн. (94 552 грн. за основним платежем та 23 638 грн. за штрафними санкціями), складеного на підставі акту № 6878/26-56-22-01-03/37037337 від 21.11.2014 року про результати проведення невиїзної позапланової перевірки ТОВ "Інженер 3Д" з питань дотримання своєчасності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ "Компанія Лакшері Стайл" () за період 01.07.2014 року по 31.07.2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/8580/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 07 липня 2015 року.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2015 року адміністративну справу передано на розгляд судді Гарнику К.Ю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року адміністративну справу № 826/8580/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 14 вересня 2015 року.

У судовому засіданні 14 вересня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі наказу від 10 листопада 2014 року, повідомлення від 10 листопада 2014 року № 319/26-56-22-01-16, згідно підпункту 78.1.1 пункту 78.1. статті 78, статті 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженер 3Д» () з питань дотримання своєчасності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах із ТОВ «Компанія Лакшері Стайл» () за період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року, за результатами якої складено акт від 21 листопада 2014 року № 6878/26-56-22-01-03/37037337.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пунктів 198.2, 198.3, 198.6. статті 198 Податкового кодексу України в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість в сумі 94552,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 16 грудня 2014 року № Товариству з обмеженою відповідальністю «Інженер 3Д» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 118190,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 94552,00 грн., за штрафними санкціями - 23638,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням контролюючого органу позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у м. Києві та ДФС України.

За результатом адміністративного оскарження, податкове повідомлення - рішення від 16 грудня 2014 року № - залишено без змін, скарги позивача - без задоволення (копії рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 05 березня 2015 року № 3634/10/26-15-10-08-16 та ДФС України від 02 квітня 2015 року № 6879/6/99-93-10-01-04-25).

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки, діями по прийняттю та самим податковим повідомленням - рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Компанія Лакшері Стайл».

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо проведення невиїзної позапланової перевірки ТОВ "Інженер 3Д" з питань дотримання своєчасності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ "Компанія Лакшері Стайл" () за період 01.07.2014 року по 31.07.2014 року та складення акту № 6878/26-56-22-01-03/37037337 від 21.11.2014 року про результати проведення невиїзної позапланової перевірки ТОВ "Інженер 3Д" з питань дотримання своєчасності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ "Компанія Лакшері Стайл" () за період 01.07.2014 року по 31.07.2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до положень ст.79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для проведення документальних позапланових перевірок.

Зокрема, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Тобто, зазначеною нормою Кодексу передбачено дві пов'язанні між собою обставини для призначення документальної позапланової перевірки платника податків: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; ненадання протягом 10 робочих днів платником податків пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу.

Матеріали справи свідчать, що 18 вересня 2014 року контролюючим органом складено запит № 9000/10/26-56-15-01-46 про надання інформації та її документального підтвердження, у відповідь на який листом від 26 вересня 2014 року ТОВ «Інженер 3Д» надано відповідні письмові пояснення та копії запитуваних документів.

Однак, 10 листопада 2014 року контролюючим органом винесено наказ № 44 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки».

Зі змісту зазначеного наказу вбачається, що документальна позапланова перевірка позивача була призначена на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України, згідно якого документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у разі, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

У свою чергу, контролюючтим орагном не вказано про надання позивачем інформації на запит не в повному обсязі та/або якої саме інформації (документів) не надано, що стало підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Інженер 3Д".

Більше того, в акті перевірки від 21 листопада 2014 року № 6878/26-56-22-01-03/37037337, зазначено про надання ТОВ «Інженер 3Д» пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит податкового органу від 18 вересня 2014 року № 9000/10/26-56-15-01-46.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про протиправність дій контролюючого органу щодо проведення невиїзної позапланової перевірки ТОВ "Інженер 3Д" з питань дотримання своєчасності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ "Компанія Лакшері Стайл" () за період 01.07.2014 року по 31.07.2014 року, з огляду на відстуність правових підстав для проведення такої перевірки позивача, оскільки останнім надано відповідну інформацію та запитувані документи на отриманий запит від 18 вересня 2014 року № 9000/10/26-56-15-01-46, що у свою чергу, не заперечується і відповідачем.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року №984 (далі - Порядок №984).

Зокрема, згідно з п.п. 2-6 Порядку №984, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Довідка - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про не встановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, а також посадовими особами платника податків або його законними представниками.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

З аналізу викладених норм вбачається, що складення за результатами документальної перевірки акту є обов'язком контролюючого органу, який, до того ж, не порушує прав позивача як платника податків та не створює для нього будь-яких обов'язків.

Відповідач, виявивши у ході перевірки певні невідповідності (порушення), склав акт перевірки, у якому зазначив обставини фінансово-господарської діяльності позивача, які мають відношення до фактів, виявлених у ході перевірки.

Акт перевірки є службовим документом, який стверджує факт проведення документальної невиїзної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання та є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

У свою чергу, діяльність зі складання актів перевірок є службовою діяльністю працівників податкових органів на виконання покладених на них посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни. Наявність акту перевірки чи включення до його змісту певних висновків самі собою не створюють жодних перешкод для діяльності платника податків.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 11 вересня 2014 року №К/9991/33382/12.

Як зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 травня 2014 року №К/800/45781/13, актом застосування норм права або правозастосовним актом, може бути рішення, викладене у формі податкового повідомлення-рішення, яке приймається на підставі нормативно-правових актів та висновків перевірки і наділено такими характерними ознаками як категоричне, офіційно-владне, обов'язкове для виконання веління, яке охороняється примусовою силою держави та є персоніфікованим.

Акт перевірки таких ознак не має, тому у правовому регулюванні участі не приймає, а є тільки носієм певної інформації та може бути доказом в адміністративній справі згідно з нормами ст. 69 КАС України.

У постанові Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2013 року К/800/9399/13 зазначено, що акт звірки не є обов'язковим до виконання, сам по собі не тягне для платника будь-яких правових наслідків.

Суд зазначає, що не прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення про визначення грошових зобов'язань позивачу не порушує прав та інтересів платника податків, стосовно якого проведено перевірку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 13.06.2013 №К/800/15324/13.

Отже, підсумовуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заявлена позивачем вимога про визнання протиправними дії ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо складення акту № 6878/26-56-22-01-03/37037337 від 21.11.2014 року про результати проведення невиїзної позапланової перевірки ТОВ "Інженер 3Д" з питань дотримання своєчасності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ "Компанія Лакшері Стайл" () за період 01.07.2014 року по 31.07.2014 року не підлягає задоволенню.

Натомість правові наслідки для позивача в даному випадку можуть створювати лише відповідне рішення контролюючого органу, прийняті на підставі акта перевірки від 21 листопада 2014 року № 6878/26-56-22-01-03/37037337, тобто, податкове повідомлення-рішення від 16 грудня 2014 року № .

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту права в наведеній частині не відповідає його змісту, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог в цій частині та відсутність юридичних підстав для їх задоволення.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві від 16.12.2014 року № (форма "Р") про визначення податкового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу ) на загальну суму 118 190,00 грн. (94 552 грн. за основним платежем та 23 638 грн. за штрафними санкціями), складеного на підставі акту № 6878/26-56-22-01-03/37037337 від 21.11.2014 року про результати проведення невиїзної позапланової перевірки ТОВ "Інженер 3Д" з питань дотримання своєчасності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Компанія Лакшері Стайл» () за період 01.07.2014 року по 31.07.2014 року, суд зазначає наступне.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженер 3Д» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лакшері Стайл», обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача та встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема,чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Компанія Лакшері Стайл» надано позивачу до оплати рахунки-фактури від 23 липня 2014 року № СФ-0000495, від 28 липня 2014 року № СФ-0000518, від 31 липня 2014 року № СФ-0000535 із зазначенням асортименту товару та його ціною.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженер 3Д» оплачено зазначені рахунки, згідно платіжних доручень від 28 липня 2014 року № 635 на суму 200033,00 грн. та від 24 липня 2014 року № 628 на суму 39996,00 грн.

У свою чергу, сума визначена рахунком-фактурою від 31 липня 2014 року № СФ-0000535, за посиланням позивача сплачена згідно платіжних доручень від 31 липня 2014 року № 635 та від 07 серпня 2014 року № 4, проте такі платіжні доручення в матеріалах справи відсутні.

Так, за наслідками отримання товару від ТОВ «Компанія Лакшері Стайл» позивачем отримано видаткові накладні від 31 липня 2014 року № РН-0000047, від 31 липня 2014 року № РН-0000052, від 23 липня 2014 року № РН-0000023, від 28 липня 2014 року № РН-0000027.

Крім того, ТОВ «Компанія Лакшері Стайл» виписано на ім'я позивача податкові накладні від 28 липня 2014 року № 27 на суму 200033,95 грн., від 31 липня 2014 року № 47 на суму 312000,00 грн., від 31 липня 2014 року № 52 на суму 120010,00 грн., від 23 липня 2014 року № 23 на суму 39996,00 грн.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Так, як вбачається з рахунків-фактур та первинних документів, ТОВ «Компанія Лакшері Стайл» поставлялись позивачу оргскло, ПММА листи, самоклеюча плівка, однак матеріали справи не містять інформації про такий товар, зокрема характеристики, сертифікати відповідності вказаної продукції нормам та стандартам.

Крім того, позивачем зазначено, що поставка таких товарів здійснювалась останнім самовивизом, власним транспортним засобом, у зв'язку з чим, у останнього відсутній обов'язок виписувати товарно-транспортні накладні, на підтвердження чого, позивачем надано відомості про наявність транспортного засобу на балансі ТОВ «Інженер 3Д» та документи, що підтверджують придбання такого транспортного засобу.

Однак, позивачем не надано суду доказів на підтвердження транспортування зазначеного товару, зокрема, супровідних документів, які б свідчили про факти поставок - самовивозу позивачем товару від ТОВ «Компанія Лакшері Стайл», не надано суду жодних супутніх документів, які б складалися у разі вивезення товару позивачем, зокрема, актів приманні-передачі товару, записів у журналі обліку придбаних товарів та, відповідно, обліку отриманого позивачем товару, а тому позивачем не доведено належними доказами отримання вказаного товару.

У свою чергу, наявні у матеріалах справи видаткові накладні не містять інформації про посаду, прізвище та ініціали особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Крім того, на обґрунтування ділової доцільності взаємовідносин із ТОВ «Компанія Лакшері Стайл» та підтвердження реальності господарських операцій позивачем зазначено, що у процесі виробничої діяльності підприємства списання матеріалів на виготовлення та реалізацію власного виробництва здійснюється на підставі складених калькуляцій, а відтак, за наслідками придбання товарів у ТОВ «Компанія Лакшері Стайл» позивачем було складено 36 калькуляцій на виготовлення продукції по 36 найменуванням та проведено відвантаження продукції по 24 видатковим накладним на адресу 11 замовникам.

Однак, позивачем не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальне виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочином отримані товарно-матеріальні цінності надані саме цим контрагентом.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого орган про порушення пункту пунктів 198.2, 198.3, 198.6. статті 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлень-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Інженер 3Д» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 236,38 грн., а тому враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 2090,88 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженер 3Д» задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо проведення невиїзної позапланової перевірки ТОВ "Інженер 3Д" з питань дотримання своєчасності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ "Компанія Лакшері Стайл" () за період 01.07.2014 року по 31.07.2014 року.

3.В решті позову відмовити.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженер 3Д» () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 2090,88 грн.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник