Справа № 208/4641/15-а
Суддя: Ричка С. О.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/4641/15-а
№ провадження 2-а/208/141/15
25 вересня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області,
у складі судді: Рички С.О.,
при секретарі: Щербацевич Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська про визнання дій неправомірними та зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплати пенсії із зниженням пенсійного віку,-
У червні 2015 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська звернувся позивач з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська в якому просить суд визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо призупинення виплати ОСОБА_1 , пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області провести перерахунок, виплатити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 , в повному обсязі за період з моменту призначення пенсії та проводити виплату з моменту призупинення виплати пенсії з 01.05.2015 року довічно та судовий збір віднести за рахунок держави.
Позивач у судове засідання з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Представники відповідачів у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї відсутності суду не повідомили.
Згідно до вимог ч.6 ст.128 КАС України, у зв`язку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею та осіб, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглядає справу у письмовому провадженні.
Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи позивач, ОСОБА_1 , 1964 року народження, в період з 1985року по 1990рік проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 , розташованій в смт Десна Чернігівської обл. в 1986році військова частина НОМЕР_1 у повному складі приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з 03.05.1986 року по 05.05.1986 року та з 08.05.1986року по 11.05.1986 року у складі військової частини НОМЕР_1 був відряджений до м.Чорнобиль для виконання державного завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримавши при цьому дозу опромінення 25 (двадцять п`ять) рентген та має категорію 2 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_2 виданого 30.09.1998року та перереєстрованого у відповідності до вимог законодавства України, його участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та отримана доза опромінення підтверджується: відповідним записом в військовому квитку серії НОМЕР_3 від 13 квітня 1992 року.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 , яку він отримав в 1986 році та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №105 від 03.05.1986 року про відрядження, позивача, ОСОБА_1 , було направлено до м. Чорнобиль.
Як вбачається з витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 позивача було поверненно з відрядження м. Чорнобиль.
З матеріалів справи вбачається, що окрім того водночас з отриманням посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивачу було вручено нагрудний знак «Участнику ликвидации последствий^аварии на ЧАЗС».
Судом встановлено, що після досягнення віку з якого позивач має право на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому позивач 09.11. 2014 року до відповідача подав заяву про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку та додав до неї у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (з відповідними змінами), у тому числі передбачені і п.п. ґ п. 7 цього Порядку.
В наслідок чого, відповідачем було видано позивачу пенсійне посвідчення НОМЕР_4 від 24.12.2014 року та нарахована пенсія в розмірі 1296 грн.40 к., яку він отримував до травня 2015 року.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач повідомив позивача листом 16.06.2015 року № 5082/05/43, що йому призупинено виплату пенсії з 01.05.2015 року відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки довідки Галузевого державного архіву Міністерства Оборони України та Одеського територіального архівного відділу державного архіву Міністерства оборони України не підтвердили факт участі позивач в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження, але це твердження спростовується наданими позивачем доказами.
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного:
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років, встановленого для одержання державних пенсій: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів. За змістом ч. 2 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорія 2 особі, постраждало внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів. Документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».
Підстави для видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» та призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є ідентичними.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках; передбачених законом.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.
Причиною відмови позивачу, в виплаті пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на думку відповідача € недотримання основних вимог ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме по поданими мною документами неможливо підтвердити факт перебування в зоні відчуження та ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику; б) документи про стаж роботи; в) довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01.07.2000, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, додатком 3; г) документи про місце проживання (реєстрації) особи; ґ) при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документи, які засвідчують особливий статус особи, а саме посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Як вбачається з наданих позивачем копій документів, ним надані до заяви відповідачу всі документи, які підтверджують той факт, що він в період з 03.05.1986року по 05.06.1986 року та з 08.05.1986 року по 11.05.1986 року виконував урядове завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.
Крім того, відповідно до п.п. «ґ» п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій, при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документи на підтвердження особливого статусу особи, що додаються до заяви про призначення пенсії є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Тобто, в разі звернення особи з заявою про призначення їй пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до якої для підтвердження особливого статусу заявника додано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях" від 09.03.88 № 122, подання інших первинних документів, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не є обов`язковим.
Враховуючи що позивач надав всі необхідні документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій та оформлені відповідно до вимог чинного законодавства; враховуючи що надані документи підтверджують особливий статус позивач, а саме те, що я в період з 03.05.1986року по 05.06.1986 року та з 08.05.1986 року по 11.05.1986 року виконував урядове завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження м. Чорнобиль, куди був відряджений з військової частини НОМЕР_1 , де проходив дійсну військову службу, суд приходить висновку, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а дії управління Пенсійного Фонду України Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, щодо призупинення виплати позивачеві пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ч. І ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є неправомірними.
Відповідно до ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, а також, про зобов`язання Відповідача вчинити певні дії.
Згідно статті 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.
Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.
Обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.
Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд, згідно ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, про невідповідність дій відповідача нормам діючого законодавства, що є підставою для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Питання, які суд вирішує при прийнятті постанови та повноваження при вирішенні справи визначені, відповідно ст.ст.161, 162 КАС України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.
Відповідно до п.10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих від наслідок Чорнобильської катастрофи.
На підставі викладеного та керуючись 19,46 Конституції України, Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 2, 6, 7, 9, 17-19, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська про визнання дій неправомірними та зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплати пенсії із зниженням пенсійного віку задовольнити.
Визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо призупинення виплати ОСОБА_1 , пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області провести перерахунок, виплатити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 , в повному обсязі за період з моменту призначення пенсії та проводити виплату з моменту призупинення виплати пенсії з 01.05.2015 року довічно.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя Ричка С. О.