Справа № 808/9255/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 808/9255/14 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дахно Артема Миколайовича, Міністерства юстиції України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Реєстраційна служба Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_3 про визнання протиправними рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, представником ПАТ «УкрСиббанк» 12.09.2014 подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) для проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

За результатом розгляду вказаної заяви та документів наданих позивачем відповідачем прийнято рішення від 25.09.2014 №1603600 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, оскільки щодо нерухомого майна за вказаною адресою зареєстровано обтяження - арешт; не подано завіреної в установленому порядку копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, документу, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просив суд зобов'язати відповідача зареєструвати право власності на вказане вище нежитлове приміщення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вказане заявником майно, нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, вже зареєстроване право приватної власності, а отже, державний реєстратор відмовляючи у реєстрації права власності діяв у межах своїх повноважень.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно з нормативним приписом статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Таким законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як визначено абзацу 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Виходячи з норми ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором може бути державний реєстратор органу державної реєстрації прав (державний службовець) або нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено виключний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме, у державній реєстрації може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Аналогічна норма міститься й у пункті 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року, який передбачає, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, підставою для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень стало те, що у ході розгляду заяви встановлено наявність обтяження нерухомого майна щодо якого подано заяву, державний реєстратор послався на приписи статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункти 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року, згідно з якою державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявність обтяжень прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.08.2014 у справі №320/8049/14-ц задоволено позов ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа Орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради та визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом ѕ частки нежилої будівлі за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1; визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом 1/4 частки нежилої будівлі за адресою: АДРЕСА_1після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Судове рішення набрало законної сили 26.08.2014.

Також, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.04.2014 у справі №320/9385/13ц відмовлено в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, треті особи Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Запорізькій області, ТОВ «Техвоєнсервіс», Орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки. Судове рішення набрало законної сили.

Крім того, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.09.2014 задоволено частково позов ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» третя особа Орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради та визнано припиненими іпотечні договори від 03.09.2007 та від 28.05.2008 укладені між ОСОБА_5 та ПАТ «УкрСиббанк», припинено обтяження та виключено з Державного реєстру прав на нерухоме майно записи про заборону відчуження нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1. Відмовлено в задоволенні позову в іншій частині. Судове рішення набрало законної сили 09.12.2014.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що станом на час вирішення справи у позивача відсутні підстави для державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1, отже оскаржуване рішення не порушує прав, свобод та інтересів позивача, що вказує на відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.