Справа № 607/15297/15-а
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2015 Справа №607/15297/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря Субчак Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0058/40300/15 від 02 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0058/40300/15 від 02 липня 2015 року. В обґрунтування позову зазначено, що вказаною постановою позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 12 237,21 грн. Відповідно до зазначеної постанови позивачем було подано до митного оформлення у ОСОБА_2 митницю документи про придбання автомобіля із заниженою вартістю, що призвела до зменшення митних платежів на 4079,07 грн. Вважає, що провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України підлягає закриттю на підставі п.1 та п.7 ст.247 КУпАП України. Підтвердженням того, що позивач придбав автомобіль за вартість, зазначену у митній декларації, є договір, укладений між ПП «Вестерн-М» та Польською компанією, фактура б/н від 03 липня 2013 року, специфікація до контракту, які підтверджують заявлену вартість автомобіля. Отже, митний орган помилково зазначив в протоколі та постанові, що позивачем було подано митному органу як підстави для переміщення товарів документи, що містять неправдиві відомості про автомобіль. Окрім цього, позивач зазначає, що митним органом пропущено шестимісячний термін давності і дане провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП. Крім того, протокол про порушення митних правил було складено без участі позивача, що є неприпустимим, оскільки вирішувались питання про права та обовязки за його відсутності. Постанова у справі про порушення митних правил винесена ОСОБА_2 митницею ДФС 02 липня 2015 року без участі позивача та отримана ним лише 01 вересня 2015 року, що підтверджується відміткою на постанові, отже це свідчить про поважність причин пропуску ним строку звернення до суду із позовною заявою, а тому такий строк підлягає поновленню. На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд поновити йому строк звернення до суду із позовом, визнати незаконною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0058/40300/15 від 02 липня 2015 року.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Поданий позов підтримує, просить його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 митниці ДФС в судовому засіданні не визнавав позовних вимог ОСОБА_1, про що подав письмові заперечення, які приєднано до матеріалів справи.

Проаналізувавши надані суду документи, заслухавши доводи представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із постанови у справі про порушення митних правил №0058/40300/15 від 02 липня 2015 року, 28 квітня 2013 року перевізником ПП «Вестерн-М» (юридична адреса: м. Тернопіль, вул.Чалдаєва,1/12) громадянином України ОСОБА_1 згідно митної декларації ЕЕ №403000000/2013/902082 від 26 квітня 2013 року, через пункт пропуску, розташований на митному кордоні України, «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, було ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт товар - вантажний автомобіль Citroen Jumpy, 2004 року випуску, № кузова VP7BYRHZB86152099 загальною вартістю 1500 Євро. Як підставу для переміщення товару ОСОБА_1 в пункті пропуску «Шегині-Медика» подав фактуру б/н від 26 квітня 2013 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №04296705/06354193.

З метою завершення митного оформлення, 07 травня 2013 року ПП «Вестерн-М» (юридична адреса: Тернопіль, вул. Чалдаєва,1/12), на підставі зовнішньоекономічного договору №01/03 від 10 листопада 2010 року, укладеного між ПП «Вестерн-М» м. Тернопіль, вул. Чалдаєва,1/12, Україна та компанією ZHU «Diesel» Andrzej Teplicki ul. Sikorskiego 41, Dynow, Польща, фактури б/н від 26 квітня 2013 року, специфікації від 26 квітня 2013 року до контракту №01/03 від 10 листопада 2010 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №04296705/06354193 через особу уповноважену на декларування, митного брокера TOB «Ласт Лайн» ОСОБА_3 згідно МД №2013/300863 ОСОБА_2 митниці заявлено до митного контролю та митного оформлення в митному режимі імпорт, товар - вантажний автомобіль Citroen Jumpy, 2004 року випуску, № кузова VF7BYRHZB86152099, загальною фактурною вартістю 1 500 Євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці становить 15 672,68 грн. Згідно митної декларації №403000006/2013/300863 від 07 травня 2013 року в графі 45 заявлено митну вартість товару 17 553,40 грн., а у гр. 47 та гр. В нарахування та сплата митних платежів, становить по ввізному миту 1 755,34 грн., податку на додану вартість (ПДВ) 3 861,75 грн.

В ході проведеної ОСОБА_2 митницею перевірки, 06 січня 2015 року органом доходів і зборів отримано лист-відповідь митних органів ОСОБА_4 від 21 грудня 2014 року за №14-14-0224963, згідно якого отримано митну декларацію ОСОБА_5 №13DK00560427DE9735 і фактуру №6728 від 25 квітня 2013 року та встановлено, що вартість автомобіля Citroen Jumpy, 2004 року випуску, № кузова VP7BYRHZB86152099 становить 2 900 Євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці еквівалентно 30 300,51 грн.

На підставі вищенаведеного нараховані митні платежі повинні становити по ввізному миту 3 030,05 грн. та по податку на додану вартість (ПДВ) 6 666,11 грн.

Загальна сума неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів становить 4 079,07 грн., у т.ч. по ввізному миту 1 274,71 грн., по податку на додану вартість 2 804,36 грн.

Таким чином, митний орган прийшов до висновку, що громадянин України ОСОБА_1 вчинив протиправні дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на загальну суму 4 079,07 грн. шляхом надання органу доходів і зборів документу, а саме фактуру б/н від 26 квітня 2013 року, що містить неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, зокрема неправдиві відомості відносно фактурної вартості товару.

Вказані вище обставини стали підставою для винесення постанови у справі про порушення митних правил №0058/40300/15 від 02 липня 2015 року, згідно якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 12 237,21 грн., яку позивач оскаржує в судовому порядку.

Згідно ст.49 МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч.1 ст.52 МК України).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, або скориговану за результатами контролю, здійсненого митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.2 ст.52 МК України).

Згідно ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не повязаному із продавцем покупцю відповідно до ст.62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст.64 цього Кодексу.

В силу положень ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 цього Кодексу (ч.3 ст.58 МК України).

З вищенаведеного слідує, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

02 жовтня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено постанову в справі №607/15242/15-ц, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та закрито провадженні в даній справі в звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з мотивувальної частини вказаної постанови, судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару документів, а саме фактури б/н від 26 квітня 2013 року та специфікації від 26 квітня 2013 року до контракту №01/03 від 10 листопада 2010 року, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Встановлені судовим рішенням обставини, в силу ч.1 ст.72 КАС України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.293 МК України особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, у разі незаконного ввезення товарів на митну територію України, незаконного вивезення товарів за межі митної території України - особа, яка незаконно ввезла (вивезла) товари, а також особи, які брали участь у незаконному ввезенні (вивезенні) товарів, якщо вони знали або повинні були знати про незаконність такого ввезення (вивезення), та особи, які придбали у власність або у володіння незаконно ввезені товари, якщо в момент придбання вони знали або повинні були знати про незаконність ввезення, що належним чином доведено в порядку, встановленому законодавством України.

Оскільки позивач незаконно ввіз вказаний автомобіль, знаючи про це, він відповідно до вимог вище вказаної статті є особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів. Таким чином, будучи платником податку, позивач зацікавлений у зменшенні розміру належних до сплати митних платежів, тобто вищевказані документи ним були подані з метою неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, в тому числі за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Як встановлено судом, в ході проведеної ОСОБА_2 митницею ДФС перевірки, 06 січня 2015 року ДФС України отримано лист-відповідь митної служби ОСОБА_4 від 21 грудня 2014 року за №14-14-02249963 та додані до неї відповідь регіональної митної служби від 07 квітня 2014 року №14-0388013, митну декларацію №13DK00560427DE9735 та рахунок-фактуру 6728 від 25 квітня 2013 року. Із вказаних документів слідує, що в дійсності вантажний автомобіль Citroen Jumpy, 2004 року випуску, № кузова VF7BYRHZB86152099 придбаний у датської компанії «TJ AUTOMOBILER AрS», Dornen 14, 6715 Esbjerg, ОСОБА_4 за 2 900 Євро, що за офіційним курсом НБУ на день подання митної декларації становить 30 300,51 грн.

Таким чином, дійсна вартість товару є більшою приблизно у два рази, що свідчить про те, що незаконне переміщення вказаного вище автомобіля позивачем на територію України призвело до неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів.

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 митниця ДФС дійшла до правильного висновку, що позивач вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру належних до сплати митних платежів на загальну суму 4 079,07 грн. шляхом надання органу доходів і зборів документів, а саме фактури №б/н від 26 квітня 2013 року, що містить неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, зокрема, неправдиві відомості про фактурну вартість автомобіля.

Крім того, як уже зазначено, незаконність переміщення позивачем вказаного автомобіля через митний кордон України, встановлена постановою Тернопільського міськрайонного суду Терноільської обалсті від 02 жовтня 2015 року у справі №607/15242/15-п.

Відносно посилань позивача на те, що митним органом пропущено шестимісячний термін давності і дане провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КпАП України, суд встановив наступне:

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, при розгляді справ про порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та вирішення питання про строк накладення адміністративного стягнення необхідно зясувати питання про день, коли було виявлено вказане правопорушення. За змістом ст. 491 МК України вказане правопорушення може бути виявлено посадовими особами митниці безпосередньо (під час переміщення через митний кордон чи митного оформлення товарів тощо) або ж внаслідок офіційного письмового повідомлення про вчинення порушення митних правил, отриманого від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Згідно з пп. «б» п. 1 Порядку направлення запитів до Державної митної служби України, до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом Держмитслужби України від 06.07.2005 року №639, передбачено, що цей Порядок застосовується при потребі здійснення запитів до митних служб іноземних держав у випадку, зокрема, наявності в митного органу України обґрунтованої підозри в можливості вчинення порушення митних правил, яку можна підтвердити або спростовувати лише шляхом отримання інформації від митної служби іноземної держави.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Таким чином, митниця маючи достатні підстави для підозри щодо автентичності поданих позивачем органу доходів і зборів під час ввезення автомобіля документів реалізувала свою форму контролю, що передбачена п.8 ч.1 ст.336 МК України, надіславши відповідний проект запиту до Міндоходів України, а останній - власне запит на адресу митної служби ОСОБА_4.

Відповідь на запит митних органів ОСОБА_4 надійшла до ОСОБА_2 митниці ДФС 06 січня 2015 року, а тому адміністративне стягнення за порушення митних правил на позивача накладено у строк, визначений ч.1 ст .467 МК України.

Лише 06 січня 2015 року органу доходу і зборів стало відомо про вчинення позивачем порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, у зв'язку з отриманням відповіді митної служби ОСОБА_4.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова у справі про порушення митних правил №0058/40300/15 від 02 липня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 12 237,21 грн. є правомірною, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними і до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст.11, 18, 71, 86, 158, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0058/40300/15 від 02 липня 2015 року відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, що відповідає змісту рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015.

Суддя О. Герчаківська