Справа № 813/6261/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року №813/6261/15

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за поданням Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління ДФС до Державного підприємства «Львіввугілля» про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшло подання Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегівонального головного управління ДФС до Державного підприємства «Львіввугілля» про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках.

Ухвалою судді від 27.11.2015 року було відкрито провадження в даній адміністративній справі.

На заперечення подання представником відповідача було подано до суду письмові заперечення.

Представники заявника у судовому засіданні вимоги подання підтримали, надали пояснення, аналогічні тим, що викладені у поданні. Представники також наголосили, що відповідач не надав на їх вимогу документів, необхідних для опису майна у податкову заставу, що є підставою для зупинення видаткових операцій на рахунках ДП «Львіввугілля» та просили суд вимоги подання задовольнити.

Представники відповідача вимоги подання не визнали, у судовому засіданні наголосили на їх безпідставності, з огляду на відсутність у позивача правових підстав для звернення до суду з даним поданням та просили суд у задоволенні вимог такого відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали подання, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ДП «Львіввугілля» зареєстровано як юридичну особу та відповідно до довідки від 25.11.2015 року №117, 28.01.2015 року Підприємство взято на облік в платника податків в контролюючих органах за №02-215.

Відповідно до довідки СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ ДФС №б/н, б/д, відповідач має відкриті рахунки в установах банків.

Згідно довідки позивача №б/н, б/д, станом на 26.11.2015 року, за платником податків ДП «Львіввугіля» обліковується податкова заборгованість у загальному розмірі 297 382 357,67 грн.

24 листопада 2015 року начальником СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ ДФС прийнято рішення №5496/28-06-23/413 про опис майна у податкову заставу. Вказане рішення відповідачем отримано 26.11.2015 року, що не заперечується сторонами.

Відповідно до п.п.89.2 та 89.3 ст.89 Податкового кодексу України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке предявляється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Аналогічно, згідно з п.2.3 Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року №572, у разі відмови платника податків від підписання акта опису майна такий опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Понятими не можуть бути працівники органів доходів і зборів або правоохоронних органів, а також інші особи, участь яких як понятих обмежується Законом України «Про виконавче провадження».

Загалом, аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що право податкової застави виникає в силу Закону і не потребує додаткового оформлення; опис майна здійснюється податковим органом самостійно; відмова платника податку від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. Водночас, вищезазначеними правовими нормами не встановлено жодного обовязку платника податку з вчинення якихось дій безпосередньо на підставі вимог Закону.

Отже, заявник мав право здійснити опис майна з залученням двох понятих. Водночас, доказів неможливості складення такого опису (активної форми протидії відповідача здійсненню опису) позивачем не надано.

Пунктом 89.4 ст.89 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобовязання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Суд приходить до висновку, що вищезазначеною нормою Закону передбачено дві можливі підстави для складення акту відмови платника податків від опису майна у податкову заставу: недопущення податкового керуючого для здійснення опису та ненадання необхідних документів.

Згідно усних пояснень представників заявника, наданих у судовому засіданні, податковим керуючим, з метою здійснення опису майна відповідача у податкову заставу, 26.11.2015 року було здійснено виїзд на адресу відокремленого підрозділу «Вантажно-транспортного управління» ДП «Львіввугілля».

Як зазначив представник відповідача у судовому засіданні, податковим керуючим було розяснено керівнику відокремленого підрозділу, що метою його виїзду на адресу Підприємства було складення акту опису метало-ємкого майна основних засобів у податкову заставу.

У судовому засіданні судом було зясовано, що керівником відокремленого підрозділу відповідача було надано податковому керуючому відомості наявності основних засобів та аналогічну інформацію було записано останньому (і вручено) для зручності на електронному носії інформації.

26 листопада 2015 року о 15 год. 30 хв. податковим керуючим було складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу №2, в якому зазначено, що платник податків ДП «Львіввугілля» (відокремлений підрозділ «Вантажно-транспортне управління») за наявності законодавчих підстав відмовив у здійсненні опису майна у податкову заставу та/або не надав документи, необхідні для такого опису.

Водночас, із долучених до матеріалів подання доказів вбачається, що відповідачем було надано позивачу письмові пояснення №1/1214 від 26.11.2015 року щодо опису майна відокремленого підрозділу, в якому повідомлено, що керівник останнього відмовився лише від підпису акта опису майна від 26.11.2015 року, оскільки не видається за можливе вилучити метало-ємкі основні засоби та надати їх у податкову заставу, позаяк основні засоби структурного підрозділу використовуються виключно у виробничій діяльності для обслуговування перевезень вугілля шахт Червонограда і Нововолинська Волинської області та інших виробничих підрозділів ДП «Львіввугілля».

Таким чином, слід зауважити, що наведене свідчить не про недопуск податкового керуючого чи ненадання документів, а про відмову керівника відокремленого підрозділу ДП «Львіввугілля» від підпису акта опису майна, яка має інші наслідки.

Окрім того, ні у поданні, ні представниками заявника у судовому засіданні не було жодним чином обґрунтовано, чому, враховуючи відмову представника платника податків від підписання акта опису майна, не було його складено із залученням понятих.

При цьому, із подання СДПІ не вбачається невиконання або ухилення від виконання відповідачем приписів законодавства та вимог уповноважених осіб позивача.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем сплачуються поточні платежі до бюджету, що підтверджується даними платіжних доручень №1237 від 30.11.2015 року, №1238 від 30.11.2015 року, №1239 від 30.11.2015 року, №1240 від 30.11.2015 року, №1241 від 30.11.2015 року, №1242 від 30.11.2015 року на загальну суму 1 046 573,00 грн. Більш того, як повідомили у судовому засіданні представники відповідача, відокремленим підрозділом «ВТУ» ДП «Львіввугілля» поточні платежі у 2015 році (земельний податок, плата воду, радіочастоти) сплачені у повному обсязі.

Окрім того, із наявної у матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №41985900 від 25.09.2013 року судом зясовано, що усі активи ВП «Вантажно-транспортне управління» ДП «Львіввугілля» включені у податкову заставу строком до 03.06.2016 року.

Тобто, із наведеного слідує, що усі активи відокремленого підрозділу відповідача уже перебувають у податковій заставі. У свою чергу, представниками заявника не було жодним чином спростовано цього та не обґрунтовано протилежного, у тому числі не було надано відомостей щодо того, чи узагалі знято податкову заставу, зареєстровану 03.06.2011 року до боржника.

Тож, зважаючи на вищевказане, а також наголошуючи на тому, що чинним законодавством не передбачено можливості одночасної (подвійної) застави того ж майна платника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправності рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тож, із урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними, відтак, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію відповідача.

У звязку із вищенаведеним, суд приходить до переконливого висновку про те, що заявлені вимоги у поданні не підлягають до задоволення.

Ураховуючи відсутність підстав для задоволення вимог подання, судові витрати повязані з розглядом справи, згідно положень ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.7-11, 14, 69-71, 86, 94, 143, 158-163, 183-3, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений 10 грудня 2015 року.