Справа № 467/1065/15-а
Суддя: Бобровський І. М.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 467/1065/15-а Провадження №2-а/486/55/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого- судді - Бобровського І. М.

при секретарі Зацепіній І.О.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Южноукраїнська Миколаївської області справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради Миколаївської області про визнання рішення ОСОБА_3 селищної ради від 11.02.2015 року № 6 Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність неправомірним та його скасування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до до ОСОБА_3 селищної ради Миколаївської області про визнання рішення ОСОБА_3 селищної ради від 11.02.2015 року № 6 Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність неправомірним та його скасування. Свої вимоги мотивує тим, що 11.02.2015 року відповідачем прийнято оскаржене рішення відповідно до пункту першого якого скасовано рішення № 32 від 20.09.2013 року про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0.0720 га, за адресою смт Арбузинка, вул. Шевченка, 181-а, в зв'язку з тим, що даний громадянин до цього часу не використав своє право щодо розроблення та подання його на затвердження до селищної ради і пунктом другим надано дозвіл громадянці ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність. Вважає, що відповідачем порушено норми Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, а саме порушено процедуру прийняття регуляторного акту, не здійснено висвітлення в друкованих ЗМІ регуляторного акту. Порушення свого права цим актом зазначає ту обставину, що вона також зверталась до відповідача з заявою про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою, саме на цю ділянку, але їй навіть не відповіли на заяву.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, посилаючись на викладені в адміністративному позові обставини, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Пояснила, що рішення ОСОБА_3 селищної ради від 11.02.2015 року № 6 Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є індивідуальнім правовим актом і ніяких порушень при його прийнятті не було.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того зазначив, що спірна земельна ділянка знаходиться під об'єктом нерухомості отриманим у власність третьою особою громадянкою ОСОБА_5.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

В судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 2015 року ОСОБА_3 селищною радою Миколаївської області було прийнято рішення № 6 Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відповідно до п. 1) зазначеного рішення скасовано рішення № 32 від 20.09.2013 року про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0.0720 га, за адресою смт Арбузинка, вул. Шевченка, 181-а, в зв'язку з тим, що даний громадянин до цього часу не використав своє право щодо розроблення та подання його на затвердження до селищної ради, п. 2) надано дозвіл громадянці ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність.

Позивачка вважає дане рішення селищної ради регуляторним актом і зазначає про порушення відповідачем процедури прийняття регуляторного акту.

Проте погодитись з такою позицією позивача не можна.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;

Спірне рішення стосується конкретних громадян ОСОБА_4 і ОСОБА_5 і не стосується невизначеного кола осіб, а тому є правовим актом індивідуальної дії і процедура його прийняття не потребує обов'язкового оприлюднення його проекту відповідно до ст. 9 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Крім того, відповідно до договору дарування нежитлового приміщення від 18.12. 2014 року громадянкою ОСОБА_5 отримано у власність нежитлове приміщення швейний цех з усіма прилеглими до нього спорудами та будівлями, що знаходиться в смт Арбузинка, Арбузинського району, Миколаївської області по вул. Шевченка, № 183.

В судовому засіданні було встановлено, що спірна земельна ділянка розташована за адресою Арбузинка, Арбузинського району, Миколаївської області по вул. Шевченка, № 183.

Відповідно до ч. 1 , 2 ст. 120 ЗК України 1. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. 2. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, рішення ОСОБА_3 селищної ради від 11.02.2015 року № 6 про надання громадянці ОСОБА_5 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність яка розташована за адресою Арбузинка, Арбузинського району, Миколаївської області по вул. Шевченка, № 183, відповідає вимогам Закону і прав позивачки не порушує.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 71, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради Миколаївської області про визнання рішення ОСОБА_3 селищної ради від 11.02.2015 року № 6 Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність неправомірним та його скасування.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_6