Справа № 826/8879/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8879/15 Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева М.А. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» та просило стягнути з відповідача адміністративно - господарські санкції за незайняті робочі місця інвалідами у 2014 році в розмірі 2 468 420, 57 грн. та пеню у розмірі 69 115,76 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що підприємства, установи та організації, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у відповідності до ст.19 Закону України «Про зайнятість населення», а тому посилання відповідача на те, що причиною невиконання ним вищевказаної норми стало ненаправлення інвалідів на підприємство центром зайнятості та проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей не обґрунтовані.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 13.02.2015 ПАТ «Донбасенерго» подало до Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік по формі 10-ПІ, відповідно до якого середньооблікова чисельність працівників облікового складу відповідача становила 5 652 осіб, з яких були працевлаштовано 195 інвалідів.

Отже, виходячи з чисельності працівників відповідача чотирьохвідсотковий норматив працевлаштованих інвалідів повинен складати 226 особи, а тому підприємством не було працевлаштовано в 2014 році ще 31 особу - інваліда.

У зв'язку з недотриманням відповідачем вказаного нормативу працевлаштування інвалідів у 2014 році позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій в розмірі середньорічної заробітної плати на відповідному підприємстві, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, в порядку ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України», у розмірі 2 468 420, 57 грн., а також пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 69 115,76 грн.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протягом 2014 року здійснені всі можливі заходи для працевлаштування інвалідів на підприємстві, проте, власними силами працевлаштувати інвалідів не вдалося, уповноваженими органами інваліди для працевлаштування на підприємстві не направлялися, крім того, ситуація, що склалася у Донецькій області у зв'язку з проведенням АТО, а також у зв'язку з перенесенням діяльності товариства в іншу місцевість, також мала безпосередній вплив на виконання передбаченого ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» обов'язку, - з огляду на що суд дійшов висновку про відсутність у діях відповідача складу правопорушення, та, як наслідок, підстав до застосування адміністративно - господарських санкцій.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» визначено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Згідно частини 3 вказаної статті підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати перед Фондом соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на виконання вимог ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» протягом 2014 року подавав звіти, в яких містилася інформація щодо кількості інвалідів, які могли бути працевлаштовані у центральному апараті, згідно форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», а саме:

- до Слов'янського міського центру зайнятості від 05.11.2014 та від 18.04.2014;

- до Старобешівського районного центру зайнятості від 27.12.2013, від 13.01.2014, від 07.02.2014, від 13.03.2014, від 02.04.2014, від 05.05.2014, від 06.06.2014, від 04.07.2014, від 08.08.2014, від 16.09.2014, від 06.10.2014, від 06.11.14 та від 08.12.2014;

- до Донецького міського центру зайнятості (Апарат управління; поштою) від 22.01.2014, від 20.01.2014, від 06.02.2014, від 28.02.2014, від 17.03.2014, від 11.04.2014, від 30.04.2014, від 02.06.2014, від 05.06.2014 та від 20.06.2014;

- до Донецького міського центру зайнятості (Електроремонт; поштою) від 16.01.2014, від 06.02.2014, від 05.03.2014, від 07.04.2014, від 20.05.2014, від 08.07.2014 та від 29.08.2014.

Тобто, з січня по червень 2014 структурні підрозділи товариства (Старобешівська ТЕЦ, Електроремонт, Донбасенергоспецремонт, Донбасенергоналадка, Підприємство автомобільного транспорту «Донбасенерго», Підприємство робочого постачання «Енерготорг», Донецький проектно-розвідувальний та науково-дослідний інститут «Теплоелектропроект»), а також Апарат управління щомісяця подавали звіти та заяви у відповідні центри зайнятості (Слов'янський міський центр зайнятості, Старобешівський районний центр зайнятості, Донецький міський центр зайнятості) щодо працевлаштування людей з обмеженими фізичними можливостями.

Однак, починаючи з липня 2014 року, структурними одиницями товариства Старобешівська ТЕЦ та Електроремонт, а також Апаратом управління подання заявок припинено у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей згідно Указу Президента України від 14.04.2014 №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», м. Донецьк та м.Слов'янськ, в яких було зареєстровано відповідача та його структурні підрозділи, віднесені до таких населених пунктів.

За таких обставин нормальне функціонування товариства та його структурних підрозділів, так само як і органів державної влади, яким товариство мало надавати звітність, було ускладнене або унеможливлене, що мало безпосередній вплив на виконання відповідачем обов'язку, передбаченого ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України».

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ані Апарат управління ПАТ «Донбасенерго», ані його структурні підрозділи протягом 2014 року на обліку у Печерському районному центрі зайнятості не перебували, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вони не мали обов'язку подавати звіти № 3-ПН до вказаного районного у м. Києві центру зайнятості.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, суд повно і правильно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини, що склалися між сторонами, і дав їм належну правову оцінку, - з огляду на що підстави до скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 08 грудня 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.