Справа № 808/5101/14
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2015 рокусправа № 808/5101/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року по справі

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі ВАТ «Запоріжжяобленерго») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі), в якому просить визнати протиправною бездіяльність СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі, яка полягає у відмові ВАТ «Запоріжжяобленерго» визнати переплату в 2014 році з податку на прибуток в сумі 495 551 грн.; визнати протиправними дії відповідача щодо зарахування в автоматичному режимі пені за рахунок переплати з податку на прибуток 2013 року в сумі 161 778 грн.; зобовязати податковий орган відобразити в картці особового рахунку з податку на прибуток ВАТ «Запоріжжяобленерго» переплату в 2014 році податку на прибуток в сумі 495 551 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ВАТ «Запоріжжяобленерго» подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із матеріалів справи вбачається, що податковим органом проведено позапланову комплексну документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства ВАТ «Запоріжжяобленерго» за період з 01.10.2003 року по 30.09.2004 року, за результатами якої складено акт № 6/13-31-3-00130926 від 03.03.2005 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено, в тому числі, приписи пп. 7.8.2 п. 7.8 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР ( далі Закон № 334/94-ВР), в результаті чого не внесено до бюджету авансовий внесок у розмірі 495 550,70грн., в тому числі за II квартал 2004 року в сумі 259 907,70 грн., III квартал 2004 року в сумі 235 643 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № /2 від 11.07.2005 року, яким ВАТ «Запоріжжяобленерго» нараховано суму грошового зобовязання з податку на прибуток в сумі 14 504 541,55 грн., з яких за основним платежем в сумі 7 681 230,18 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 6 823 315,37 грн.

Вказаним податковим повідомленням-рішенням, зокрема , донараховано податкове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 495 550,70 грн. та застосована штрафна (фінансова) санкція у розмірі 125 100,91 грн., які пов'язані з обов'язком сплати до бюджету авансового внеску з податку на прибуток, нарахованого на суму дивідендів, відповідно до пп. 7.8.2 п.7.8 ст.7 Закону № 334/94-ВР.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку в частині донарахування податкових зобовязань в розмірі 14 256 766,20 грн.

Постановою господарського суду Запорізької області від 02.02.2009 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.07.2005 року № /2 в частині донарахування суми податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 2 394 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2010 року податкове повідомлення-рішення від 11.07.2005 року № /2 скасовано у повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.04.2014 року постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2010 року скасована у частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /2 від 11.07.2005 року щодо визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 495 550,70 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 125 100,91 грн., в іншій частині постанова залишена без змін.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.04.2014 року зазначено, зокрема, що відповідно до пп.7.8.2 п.7.8 ст.7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" крім випадків, передбачених підпунктом 7.8.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок з податку на прибуток у розмірі ставки, встановленої пунктом 10.1 статті 10 цього Закону, нарахованої на суму дивідендів, призначених для виплати, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно із виплатою дивідендів.

За приписами абз. 1, 3 пп. 7.8.2 п. 7.8 цього ж Закону емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок з податку на прибуток у розмірі ставки, встановленої пунктом 10.10 статті 10 цього Закону, нарахованої на суму дивідендів, призначених для виплати, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно із виплатою дивідендів.

Статтею 72 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" визначено, що державні і казенні підприємства та їх об'єднання сплачують за результатами фінансово-господарської діяльності 2003 року та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2004 році до загального фонду Державного бюджету України частину прибутку (доходу); акціонерні, холдингові, лізингові компанії та інші суб'єкти господарювання, у статутному фонді яких державі належать частки (акції, паї), сплачують за результатами фінансово-господарської діяльності 2003 року та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2004 році до загального фонду Державного бюджету України частину чистого прибутку відповідно до розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутних фондах.

Як свідчать матеріали справи, частина статутного фонду позивача, що належить державі складає 60,2475%.

Перевіркою встановлено, що згідно звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2004 року та звіту про фінансові результати за 9 місяців 2004 року чистий прибуток підприємства склав, відповідно 11 504 000 грн. та 10 430 000 грн.

Надаючи оцінку обставинам справи та аналізуючи наведені нормативні положення у їх сукупності, суд першої інстанції правомірно визначився із тим, що ст. 72 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" визначено обов'язок платників податків сплатити до бюджету суму коштів, яка за своєю природою відрізняється від податків і зборів, натомість є обов'язковим відрахуванням до бюджету, який не може ставитись у залежність від рішень органів управління товариства. Відтак, спірна сума підлягала обов'язковому перерахуванню до бюджету як частина прибутку.

Згідно наданого відповідачем розрахунку штрафних санкцій за цим порушенням сума донарахованого позивачу основного платежу становить 495 550,70 грн. та штрафних (фінансових) санкцій - 125 100,91 грн., яка підлягає виконанню ВАТ «Запоріжжяобленерго».

Відповідно до приписів ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Матеріалами справи підтверджено, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» добровільно виконане вказане судове рішення, позивачем 24.04.2014 року до бюджету сплачений податок на прибуток у сумі 620 652 грн., із яких основного платежу в сумі 495 551 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 125 101 грн.

Листом від 29.04.2014 року № 2649/28-04-41-10 податковий орган повідомив позивача про нарахування за період з 01.01.2011 року по 24.04.2014 року пені в сумі 161 778 грн. за фактом перерахування позивачем до бюджету 24.04.2014 року грошових коштів податку на прибуток у загальній сумі 620 652 грн.

Відповідно до пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України пеня нараховується: у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з абз. 2 п. 129.4 ст. 129 ПК України пеня, визначена пп.129.1.2 п. 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження.

В силу викладеного податковим органом правомірно нарахована позивачу сума пені в розмірі 161 778 грн. за період з 01.01.2011 року по 24.04.2014 року, яка відповідно до приписів ст. 87 ПК України відповідачем в автоматичному режимі погашена за рахунок наявної у позивача переплати з податку на прибуток.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суд першої інстанції, що позивач мав би право на зменшення суми податку у І кварталі 2005 року на суму 495 550,70 грн. лише за умови своєчасної сплати до бюджету податку та авансового внеску на дивіденди, а не після узгодження такого зобовязання в судовому порядку, та відсутності підстав щодо покладання обовязку на відповідача відобразити в картці особового рахунку з податку на прибуток ВАТ «Запоріжжяобленерго» переплату в 2014 році податку на прибуток в зазначеній сумі 495 551 грн.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова