Справа № 817/3471/14
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3471/14

07 грудня 2015 року 17год. 08хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача:представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

третьої особи: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

доДержавної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 "Кредитні ініціативи"
про скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 (по тексту постанови ОСОБА_3І.) звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.07.2014 року №, згідно якого визначено податкове зобовязання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб" у сумі 109970,35 грн., з яких: 87976,28 грн. - за основним платежем; 21944,07 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, що визначено податковим органом на підставі акта перевірки від 25.06.2014 року №96//17-100.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Так позивач вказує, що повідомлення про анулювання залишку боргу за кредитним договором на його адресу чи адресу його представника не надходило, будь яких повідомлень телефонним чи іншим засобом ані ним, ані його представником не отримувалось, а підпис в листі повідомленні, складений банківською установою на його адресу, який став підставою для складення податковим органом висновків в акті перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення, не є його підписом, про що було надіслано заяву до правоохоронних органів.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що контролюючий орган при прийнятті оспорюваного у справі рішення не зясував всіх фактичних обставин справи, в тому числі не отримав пояснень від боржника, не отримав копію повідомлення боржника про анулювання боргу від кредитора, відтак прийшов безпідставного висновку про не задекларований позивачем дохід в сумі 518 856, 96 грн. Просив позовні вимоги задовольнити та скасувати податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача пояснила суду, що за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки щодо отримання доходу у вигляді додаткового блага ОСОБА_3 було встановлено, що позивачем порушено підпункт 14.1.47 пункту 14.1 статті 14, підпункт 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, абзац д підпункту 164.2.17 пункту 162.2 статті 164, пункт 179.1 статті 179 Податкового Кодексу України, в результаті чого визначено податкове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік та прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Вказала і на те, що в зобовязання відповідача не входить перевірка ідентичності підпису осіб, які повідомляються про анулювання (прощення) боргу, а тому висновок про прийняття податкового повідомлення рішення був зроблений на підставі перевірки отримання додаткового блага позивачем та факту обізнаності про анулювання (прощення) боргу, що є в розумінні Податкового кодексу України додатковим благом, яке обкладається податком. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником третьої особи надано суду письмові заперечення (пояснення). У наданих суду письмових поясненнях вказує, що між третьою особою та ОСОБА_3 було укладено Додатковий договір про припинення зобовязання за кредитним договором від 25.01.2008 року №1701/0108/71-009, Додатковий договір підписувався від імені ОСОБА_3 його уповноваженою особою ОСОБА_5, а тому про прощення (анулювання) суми боргу позивачу було відомо, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та показання свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Як встановлено судом, в червні 2014 року Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" лист з наданням інформації про прощення боргу ОСОБА_3 (лист від 24.04.2014 року №2014/04/Б06.05.2014 року вх. від 06.05.2014 року №9204/10/03-01-25). У додаток до листа було надіслано лист-повідомлення від 18.10.2013 року про прощення боргу ОСОБА_3

У результаті отриманої інформації, податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо отримання доходу у вигляді додаткового блага ОСОБА_3 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року (акт від 25.06.2014 року №96//17-100).

За результатами перевірки позивача, податковий орган дійшов висновку, що ОСОБА_3 порушено підпункт 14.1.47 пункту 14.1 статті 14, підпункт 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, абзац д підпункту 164.2.17 пункту 162.2 статті 164, пункт 179.1 статті 179 Податкового Кодексу України, а саме: не подано податкову декларацію за період, що перевірявся та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 87976,28 грн..

З огляду на встановлені порушення відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення, яким позивачу визначене податкове зобовязання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб" у сумі 109970,35 грн., з яких: 87976,28 грн. - за основним платежем; 21944,07 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Судом встановлено, в червні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" дійшло згоди з ОСОБА_3 щодо врегулювання заборгованості за Кредитним договором №1701/0108/71-009 від 25.01.2008 року шляхом внесення ОСОБА_3 відступного у сумі 242060,00 грн.

Для врегулювання вказаного питання, позивачу було запропоновано підписання відповідного Додаткового договору про припинення зобовязання переданням відступного та фактичного передання відступного на відповідний рахунок Кредитора у встановленому порядку.

У ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 погодився на запропоновані умови, але, в звязку з тим, що він перебував за кордоном, доручив укласти відповідну угоду представнику ОСОБА_5 на підставі Довіреності від 22.01.2013 року зареєстрованої у реєстрі за №570/4/55-28 від 22.01.2013 року, посвідченої ОСОБА_6, радником з консульських питань Посольства України в Італійській Республіці.

Так, в червні 2013 року між ОСОБА_3 (Боржником), від імені якого діяла ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (Кредитором) було укладено додатковий договір до Кредитного договору №1701/0108/71-009 від 25.01.2008 року про припинення зобовязання переданням відступного (далі Додатковий договір).

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Додаткового Договору сторони за цим Договором дійшли домовленості про припинення первісних зобовязань Боржника, які виникли на підставі Кредитного договору із всіма змінами та доповненнями, і за якими Боржник зобовязується повернути Кредитору суму кредиту у розмірі 63000,00 доларів США за Кредитним договором не пізніше 24.01.2038 року, сплатити відсотки за користування кредитами в порядку та на умовах, які визначені Кредитним договором, сплачувати неустойки, а також здійснювати всі інші платежі, як це передбачено Кредитним договором. Станом на 25 червня 2013 року, загальна сума заборгованості Боржника за Кредитним договором складає 95 195,41 (дев'яносто п'ять тисяч сто дев'яносто п'ять) доларів США 41 цент, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 760 896,91 (Сімсот шістдесят тисяч вісімсот дев'яносто шість) гривень 91 копійка, а саме: сума кредиту 61425,00 (шістдесят одна тисяча чотириста двадцять п'ять) доларів США 00 центів, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 490 970,02 (чотириста дев'яносто тисяч дев'ятсот сімдесят) гривень 02 копійки; сума відсотків за користування кредитом 33 770,41 (тридцять три тисячі сімсот сімдесят) доларів США 41 цент, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 269 926,39 (Двісті шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять шість) гривень 89 копійок.

Згідно з пунктом 1.2. статті 1 Додаткового договору первісні зобов'язання припиняються переданням Боржником Кредиторові відступного.

У відповідності до пункту 1.3. розділу 1 Додаткового договору відступним за даним Договором є грошові кошти в національній валюті України в сумі 242 060,00 (Двісті сорок дві тисячі шістдесят) гривень 00 копійок.

Підпунктами 1.5.1, 1.5.2 пункту 1.5 статті 1 Додаткового договору передбачено, що відступне передається Боржником Кредиторові шляхом безготівкового перерахування суми, що визначена на підставі пунктів 1.3-1.4 даного Договору, на рахунок Кредитора № 265070ЮЗ32001 в ПАТ Альфа-Банк, МФО 300346, в наступному порядку: у строк до 25 червня 2013 року Боржник зобов'язується передати Кредиторові грошові кошти у розмірі 159 860 (сто п'ятдесят дев'ять тисяч вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок на рахунок Кредитора № 2001 в ПАТ Альфа-Банк, МФО 300346, ; починаючи з 26 липня 2013 року у строк до 26 червня 2014 року Боржник зобов'язується передати Кредиторові грошові кошти у розмірі 82 200.00 (Вісімдесят дві тисячі двісті) гривень 00 копійок Проте, погоджений Сторонами розмір щомісячного платежу повинен складати не менше ніж 6 850,00 (шість тисяч вісімсот п'ятдесят) гривень 00 копійок та вноситись не пізніше 26 числа кожного календарного місяця починаючи з 26 липня 2013 року на рахунок № 0421 в ПАТ "Альфа-Банк". МФО 300346, .

Підпунктом 1.5.4. пункту 1.5. статті 1 Додаткового договору передбачено, що сторони домовились змінити діючий порядок виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення заборгованості за Договором, встановивши розмір процентної ставки за користування кредитом на рівні 0.01 % (нуль цілих одна сота відсотка) річних.

Згідно пункту 1.7. статті 1 Додаткового договору датою отримання відступного Кредитором є календарна дата фактичного зарахування суми, що визначена на підставі пунктів 1.3-1.5 даного Договору, на рахунок Кредитора, який вказаний в пункту 1.5 Договору.

У відповідності до пункту 2.1. статті 2 Додаткового договору з дати отримання Кредитором грошових коштів, які передані Боржником Кредитору в якості відступного в сумі 242 060,00 (Двісті сорок дві тисячі шістдесят) гривень 00 копійок за рішенням Кредитора здійснюється анулювання залишку боргу за Кредитним договором в сумі: 518 898,16 (п'ятсот вісімнадцять тисяч вісімсот дев'яносто вісім) гривень 16 копійок. Таким чином, після отримання Кредитором грошових коштів в якості відступного в сумі, вказаній в пункті 1.3. цього Договору, припиняються всі та кожне із зобов'язань, визначені Кредитним договором, а сам кредитний договір вважається таким , що припинив свою дію.

Підпунктом 2.2. статті 2 Додаткового договору з дати отримання Кредитором грошових коштів, які передані Боржником Кредитору в якості відступного на підставі даного Договору, припиняються всі та кожен із договорів, які були укладені в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором.

У пункті 3.2. статті 3 Додаткового договору боржник заявляє і гарантує те, що всі зобов'язання, які пов'язані із сплатою податків зборів та/чи будь-яких інших обов'язкових платежів до бюджетів будь-якого рівня чи державних цільових фондів, та які стосуються Боржника і можуть виникнути на підставі даного Договору, Боржник виконує особисто. Підписанням цього Договору Боржник підтверджує, що він повідомлений Кредитором про анулювання боргу за Кредитним договором в сумі, вказаній в пункті 2.1. цього Договору, за самостійним рішенням.

У відповідності до пункту 4.1. Додаткового договору цей Договір є реальним, тобто набуває чинності з моменту вчинення Боржником дій, що передбачені пунктами 1.2 - 1.5 статті 1 даного Договору.

Відповідно до пункту 4.6. статті 4 Додаткового договору цей Договір складений при повному розумінні Сторонами його умов та термінології українською мовою у двох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, - по одному для кожної із Сторін.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог та надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Щодо спірних правовідносин застосовуються положення Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (надалі - Податковий кодекс України) у редакції чинній на момент прийняття судом рішення та у редакції, що діяла на момент укладення Додаткового договору про анулювання (прощення) боргу.

Згідно з підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу);

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); спадщини, подарунків, виграшів, призів; заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю;

Як передбачено підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: 49.18.4. календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу;

У відповідності до підпунктів 162.1.1, 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до пункту 164.1. статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Згідно з абзацом д підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України (у редакції на момент укладення Додаткового договору про анулювання (прощення) боргу) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобовязаний виконати всі обовязки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Аналізуючи вищевикладені норми можна дійти висновку, що законом чітко визначено поняття додаткове благо та передбачено умови, за яких боржник вважається повідомленим про отримання такого додаткового блага. При цьому суд звертає увагу, що передбачено не виключно одну умову, а декілька, а саме: перша умова - направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення, друга умова - укладення відповідного договору під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу, третя умова - надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу.

Тобто, боржник вважається повідомленим про анулювання (прощення) боргу у будь який вищевказаний окремий спосіб, який в сукупності є альтернативним для обрання кредитором. Це означає, що укладення із боржником договору про анулювання (прощення ) боргу не потребує здійснення додаткових повідомлень цьому ж боржнику про анулювання (прощення) такого боргу.

Як встановлено судом, Додатковий договір про анулювання (прощення) боргу позивачу було укладено від його імені з кредитором представником за довіреністю ОСОБА_5 А отже , згідно частини 3 статті 244 Цивільного Кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою інший особі для представництва перед третіми особами.

У свою чергу, статтею 239 Цивільного Кодексу України передбачено, що правочин вчинений представником, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє. Таким чином, правові наслідки укладеного представником Додаткового договору про анулювання (прощення) боргу настають для довірителя, що наразі є обовязком зі сплати податку.

Крім того, як повідомила свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні, про укладення Додаткового договору про анулювання (прощення) боргу вона у телефонному режимі повідомила ОСОБА_3, та підтвердила його обізнаність про такий факт. При цьому, суд не бере до уваги твердження свідка ОСОБА_5, що при укладення Додаткового договору працівники банку її запевняли, що жодних податків сплачувати не потрібно, оскілки в силу статті 68 Конституції України незнання закону не звільняє від юридичної відповідальності.

Судом було встановлено, що факт про анулювання (прощення боргу) ОСОБА_3 було відомо через його уповноважену особу ОСОБА_5, що не заперечувалось представником позивача під час засідання та свідком ОСОБА_5 Факт передання ОСОБА_3 відступного Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" підтверджується дослідженими в судовому засіданні квитанціями та виписками по особовим рахункам, відповідно до яких: платник ОСОБА_5 сплатила суму заборгованості - 159860,00 грн. (квитанція від 25.06.2013 року №626325), 51156,00 грн. (квитанція від 25.06.2013 року №626898), 8000,00 грн. виписка по особовому рахунку від 23.07.2013, 7000,00 грн. виписка по особовому рахунку від 23.08.2013 року, 8000,00 грн. виписка по особовому рахунку від 23.09.2013 року, 8045,00 грн. виписка по особовому рахунку від 18.10.2013 року, що і не заперечувалось представником позивача та свідком. В усіх перелічених платіжних документах вказано:сплата за кредитним договором від 25.01.2008 року №1701/0108/71-009, отримувач Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", клієнт ОСОБА_3

Порядок подання річної декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) передбачений статтею 179 Податкового Кодексу України. Так, згідно з підпунктом 179.1 статті 179 платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Тобто, будучи обізнаним про анулювання (прощення) суми боргу, позивач мав би показати отриманий дохід у річній декларації та сплати суму податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік.

Доводи представника позивача, про те, що як би в акті перевірки замість листа-повідомлення було вказано, як підставу наявність Додаткового договору про анулювання (прощення) боргу то позивачем можливо і не оскаржувалось би таке повідомлення оцінюється судом критично, оскільки відповідачем при прийнятті рішення було враховано не тільки письмове повідомлення ОСОБА_3 про анулювання боргу, а сам факт реального отримання ОСОБА_3 суми додаткового блага, про що Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" було відображено в розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за 4 квартал 2013 року з кодом доходу 126 Додаткове благо. А саме, було вказано сума доходу боржника ідентифікаційний код НОМЕР_1 у вигляді суми анульованого боргу 518856,00 грн.

При вирішенні спору по суті заявлених вимог судом досліджено та взято до уваги обставини, на які покликався Вищий адміністративний суд України при постановленні ухвали від 06.10.2015 щодо направлення вказаної справи на новий розгляд.

Так, суд зазначає, що згідно приписів пункту 167.1 статті 167 ПК України, ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Як встановлено судом, станом на дату спірних правовідносин мінімальна заробітна плата становила 1 147 грн. З огляду на ту обставину, що сума прощеного боргу, а отже, і база оподаткування становить 518 856,96 грн., то у відповідності до вищезазначеної норми оподаткування вищевказаної бази оподаткування здійснюється з розбивкою на суму, що не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати - 11 470 грн., за ставкою 15% (11 470*15%=1 720,5) - сума ПДФО - 1 720,5 грн. та сума що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати (518 856,96-11 470=507 386,96) за ставкою 17% (507 386,96* 17%=86 255,78).

Тим самим, суд приходить висновку, що 11 470 грн. являє собою не суму нарахування податку на доходи фізичних осіб, а є десятикратним розміром мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17%.

Крім того, суд зазначає, що сума прощеного боргу була визначена на підставі курсу НБУ на дату укладення Додаткового Договору (п. 1.1 ст. 1), а сума прощеного боргу обрахована згідно діючого Додаткового договору.

На думку суду, фактично, кредитором було здійснено реструктуризацію боргу, відтак первинний Кредитний договір з моменту укладання Додаткового Договору вважається розірваним, а боржник приймає умови Додаткового Договору та визнає суму заборгованості визначену Додатковим Договором.

Розгляд та вирішення даної адміністративної справи залежить від доведеності факту отримання позивачем суми додаткового блага, його обізнаності у відповідності до законодавства про отримання такого блага та сплати податку від отриманої суми додаткового блага у вигляді анулювання (прощення боргу).

Факт обізнаності ОСОБА_3 про анулювання (прощення) боргу доведений і під час судового засідання, представник позивача не заперечував, свідок ОСОБА_5 підтвердила, що підписувала Додатковий договір про анулювання (прощення) боргу від імені ОСОБА_3 та повідомляла останнього про всі вчинені нею дії. А тому, підстав вважати ОСОБА_3 не повідомленим про анулювання (прощення боргу) у суду не має.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

За встановлених обставин суд приходить до висновків, що відповідачем доведено належними доказами, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, позовні вимоги до задоволення не підлягають повністю.

З врахуванням приписів ст. 94 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.