Справа № 802/3993/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

03 грудня 2015 р. Справа № 802/3993/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

представників третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення позову у справі

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ольгопільське автотранспортне підприємство"

про: визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся фізична особа - підприємць ОСОБА_1 із позовом до Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації (далі - Департамент), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Ольгопільське автотранспортне підприємство" про визнання протиправним та скасування рішення.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ № 117 від 23.11.2015 року Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації "Про визнання такими, що втратили чинність наказ №31 від 08.05.2015 року та наказ №55 від 08.07.2015 року".

Разом із позовною заявою позивачем заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову у справі, у якому позивач просив забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу №117 від 23.11.2015 року Департаменту "Про визнання такими, що втратили чинність наказ №31 від 08.05.2015 року та наказ №55 від 08.07.2015 року" та встановлення заборони Департаменту вчиняти будь-які дії направлені на дострокове розірвання договорів, укладених із позивачем, на здійснення пасажирських перевезень на рейсах №851/852 Ольгопіль - АС-Вінниця АС-1 та №777/778 Ольгопіль - АС-Вінниця АС-1 та укладення нових договорів із перевізником-претендентом, який посів друге місце на конкурсі від 23.06.2015 року.

Обґрунтовуючи доводи заявленого клопотання, позивач зазначає, що метою прийняття наказу №117 від 23.11.2015 року є усунення його від здійснення пасажирських перевезень на рейсах №851/852 Ольгопіль - АС-Вінниця АС-1 та №777/778 Ольгопіль - АС-Вінниця АС-1. Реалізація наказу зумовить виникнення у Департаменту права на дострокове розірвання договорів, укладених із позивачем, на здійснення пасажирських перевезень та укладення нових договорів з перевізником-претендентом, який посів друге місце на конкурсі. При цьому, такий наказ, на думку позивача, є незаконним, а його виконання зумовить шкоду правам та інтересам позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У судовому засіданні представник позивача доводи заявленого клопотання підтримав та просив суд їх задовольнити. Додатково пояснив, що враховуючи протиправність наказу №117 від 23.11.2015 року, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та законним інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання посилаючись на те, що оскаржуваний наказ №117 від 23.11.2015 року виданий Департаментом з метою забезпечення виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.10.2015 року у справі №802/3446/14-а у відповідності до вимог законодавства України.

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Ольгопільське автотранспортне підприємство" щодо клопотання про забезпечення позову також заперечували та просили відмовити в його задоволенні.

Надавши оцінку доводам заявленого клопотання та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача щодо клопотання про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Із норм ч. 1 ст. 117 КАС України вбачається, що законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 3 та 4 вказаної статті забезпечення позову в адміністративних справах допускається у двох формах - це зупинення дії рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборони вчиняти певні дії. Цей перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання, та довести, що відмова у задоволенні клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що 23.11.2015 року Департаментом прийнято наказ №117 Про визнання таким, що втратив чинність наказ від 08 травня 2015 року №31 та наказ від 08 липня 2015 року №55.

Пунктом першим даного наказу, визнано такими, що втратив чинність наказ №31 від 08.05.2015 року "Про оголошення проведення конкурсу на перевезення пасажирів 23.06.2015 року", в частині оголошення про проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника по об'єктах конкурсу №907 Ольгопіль АС-Вінниця АС-1, номери рейсів 851/852 та №908 Ольгопіль АС-Вінниця АС-1, номери рейсів 777/778.

Крім того, пунктом другим наказу визнано таким, що втратив чинність наказ №55 від 08.07.2015 року "Про введення в дію рішення обласного конкурсного комітету, оформленого протоколом від 23.06.2015 року №4 щодо визначення переможців конкурсу", в частині введення в дію рішення обласного конкурсного комітету, оформленого протоколом від 23.06.2015 року №4 щодо визначення переможців конкурсу по об'єктах конкурсу №907 Ольгопіль АС-Вінниця АС-1, номери рейсів 851/852 та №908 Ольгопіль АС-Вінниця АС-1, номери рейсів 777/778.

За свою правовою природою, оскаржуваний наказ Департаменту №117 від 23.11.2015 року є ненормативним актом індивідуальної дії, на підставі якого втратили чинність вказані у ньому накази, а саме наказ від 08.05.2015 року №31 та наказ від 08.07.2015 року №55.

Поряд з цим, визнання нечинними оскаржуваним наказом Департаменту №117 від 23.11.2015 року, наказу від 08 травня 2015 року №31 та наказу від 08 липня 2015 року №55 породило за собою певні правові наслідки.

Так, на підставі наказу від 08.07.2015 року №55 між Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації та позивачем укладено договори № 75, 76 від 10.07.2015 року про організацію перевезення пасажирів на внутрішньо обласному міжміському та приміському автобусному маршруті (а.с.36-39).

Відповідно до п. 3.2 вказаних договорів, укладені договори вважаються розірваними у випадку визнання такими, що втратив чинність, або скасування наказу, на підставі якого укладено договір.

Як видно із матеріалів адміністративної справи, Департамент скористався правом на розірвання договорів та направив на адресу позивача відповідний лист - повідомлення (а.с. 44).

Тому, підсумовуючи наведене суд зазначає, що наказ Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації №117 від 23.11.2015 року є таким, що вичерпав свою дію. Водночас, усі юридичні наслідки, які б могли бути породжені вказаним актом - настали, а саме: наказ №31 від 08.05.2015 року "Про оголошення проведення конкурсу на перевезення пасажирів 23.06.2015 року", в частині оголошення про проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника та наказ №55 від 08.07.2015 року "Про введення в дію рішення обласного конкурсного комітету, оформленого протоколом від 23.06.2015 року №4 щодо визначення переможців конкурсу" втратили чинність, а Департамент на його підставі скористався правом на розірвання договорів № 75, 76 від 10.07.2015 року.

Отже, вимога сторони позивача щодо забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу №117 від 23.11.2015 року, який вичерпав свою дію та на момент розгляду клопотання уже зумовив усі можливі юридичні наслідки, які б могли бути спричинені вказаним актом, є необґрунтованою та безпідставною.

Щодо вимог клопотання позивача в частині встановлення заборони Департаменту вчиняти будь-які дії направлені на дострокове розірвання договорів, укладених із позивачем, на здійснення пасажирських перевезень на рейсах №851/852 Ольгопіль - АС-Вінниця АС-1 та №777/778 Ольгопіль - АС-Вінниця АС-1 та укладення нових договорів із перевізником-претендентом, який посів друге місце на конкурсі від 23.06.2015 року, суд зазначає наступне.

Як видно з матеріалів справи, та в силу вимог п.3.2 договорів № 75, 76 від 10.07.2015 року, Департамент на підставі оскаржуваного наказу скористався своїм правом на їх розірвання. Так, про розірвання зазначених договорів відповідачем повідомлено позивача листом №01-11-06/3023 від 25.11.2015 року.

Крім того, після направлення повідомлення про розірвання договорів № 75, 76 від 10.07.2015 року про організацію перевезення пасажирів на внутрішньо обласному міжміському та приміському автобусному маршруті із позивачем, Департамент уклав нові договори №130, 131 від 23.11.2015 року із товариством з обмеженою відповідальністю "Ольгопільське автотранспортне підприємство" (а.с.46-49)

Тобто, як дії направлені на дострокове розірвання договорів, укладених із позивачем, на здійснення пасажирських перевезень на рейсах №851/852 Ольгопіль - АС-Вінниця АС-1 та №777/778 Ольгопіль - АС-Вінниця АС-1, так і дії направлені на укладення нових договорів із іншим перевізником на момент розгляду клопотання про забезпечення адміністративного позову вже вчинено.

Отже, зважаючи на викладене, у суду відсутні підстави для вжиття передбачених у ст. 117 КАС України заходів забезпечення позову у спосіб заборони Департаменту вчиняти будь-які дії направлені на дострокове розірвання договорів, укладених із позивачем та укладення нових договорів із іншим перевізником з огляду на те, що такі дії відповідачем уже вчинені.

Під час обґрунтування клопотання про забезпечення адміністративного позову, стороною позивача не враховано, що наслідки, з метою відвернення яких подано клопотання, вже настали до моменту звернення позивача до суду як із адміністративним позовом, так і з клопотанням про забезпечення адміністративного позову.

Таким чином, у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову у справі слід відмовити.

Керуючись ст.117, 118, 165, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову у справі № 802/3993/15-а відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Богоніс Михайло Богданович