Справа № 466/4641/13-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Справа № 876/5510/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи ЛКП «Варшавське-407», ОСОБА_2 про визнання розпорядження недійсним,

У С Т А Н О В И В:

У червні місяці 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання розпорядження незаконним та його скасування. З адміністративного позову видно, що розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 24 грудня 2012 року № 868 позивача ОСОБА_1 зобовязано демонтувати самочинно влаштований санвузол на площі кухні квартири № 3 у будинку 31 на вулиці Покутській у місті Львові та виведену по фасаду будинку каналізаційну трубу, переплановану кухню привести до попереднього стану. Позивач вважає, що Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради не уповноважена на здійснення архітектурно-будівельного контролю, в тому числі не має повноважень вимагати демонтажу чи приведення до попереднього стану самовільного перепланування, так як зазначені владні функції законом їй не надані. Позивач переконана, що Шевченківська районна адміністрація не повинна давати дозволу на перепланування квартири, оскільки цього не вимагається законом.

У позові також зазначається, що будинок №31 на вулиці Покутській у місті Львові згідно наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №689 від 20.11.2007 року знятий з балансу місцевих рад, а відтак не перебуває у комунальній власності. Квартира №3 у будинку №31 на вулиці Покутській у місті Львові належить ОСОБА_1 на правах приватної власності. Тому районна адміністрація не вправі втручатися у здійснення власником своїх прав.

Позивач просив суд першої інстанції постановити рішення, яким визнати розпорядження Шевченківсьької районної адміністрації Львівської міської ради від 24.12.2012 року № 868 «Про демонтаж самочинно влаштованого санвузла, каналізаційного стояка та приведення самочинно перепланованої кухні до попереднього стану» незаконним та скасувати.

Постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 29 квітня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи - ЛКП «Варшавське - 407», ОСОБА_2 про визнання розпорядження недійсним - відмовлено.

Суд першої інстанції, зокрема, вказав, що прийняте розпорядження відповідає вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування» та Положенню про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженому 27.10.2006 року рішенням Львівської міської ради, так як на момент початку перепланування та винесення розпорядження у позивача не було дозвільних документів на проведення перепланування.

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку ОСОБА_1, яка звертає увагу на те, що районна адміністрація не вправі втручатися у здійснення власником своїх прав. Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Сторони по справі в судове засідання не зявились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради 24 грудня 2012 року за № 868 прийнято розпорядження «Про демонтаж самочинно влаштованого санвузла, каналізаційного стояка та приведення самочинно перепланованої кухні до попереднього стану».

Висновком міжвідомчої комісії (протокол №33 п.7 від 04.12.2012 року) визнано, що самочинно влаштований санвузол на площі кухні квартири №3 в будинку №31 на вулиці Покутській та виведена каналізаційна труба по фасаду будинку підлягають демонтажу у звязку з порушенням ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди», а переплановану кухню привести до планування кухні, визначеного технічним паспортом, виготовленим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 11 лютого 2012 року.

Вказаним вище розпорядженням зобовязано ОСОБА_1 у місячний строк з дня отримання Розпорядження демонтувати самочинно влаштований санвузол на площі кухні квартири №3 в будинку №31 на вулиці Покутській та виведену каналізаційну трубу по фасаду будинку у звязку з порушенням ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди», переплановану кухню привести до планування кухні, визначеного технічним паспортом, виготовленим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 11.02.2010 року.

Згідно з частиною третьою статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Компетенція виконавчих органів міських рад у сфері містобудування визначена статтями 12 та 14 Закону України «Про основи містобудування». Статтею 14 цього Закону передбачено повноваження, аналогічне за змістом тому, що міститься в статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

На підставі ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Згідно ст.383 ч.2 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Таким чином, у разі виявлення істотного порушення будівельних норм орган місцевого самоврядування має право звернутися до суду з позовом про зобовязання здійснити перебудову.

Таким правом орган місцевого самоврядування не скористався.

Проте, прийняте в даній справі Розпорядження районної адміністрації суперечить вказаним вище нормам.

Водночас, системний аналіз перелічених нормативних актів дає підстави стверджувати, що самостійне винесення рішення про зобовязання вчинити демонтаж здійсненого будівництва (влаштування санвузла) лежить поза межами повноважень виконавчих органів місцевої ради.

Аналогічну позицію було висловлено і Вищим адміністративним судом України в рішенні від 21 липня 2015 року (№К/800/16921/15).

Тому колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, які встановлені ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на наведене, апеляційні вимоги є аргументованими і тому підлягають до задоволення.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 29 квітня 2014 року в справі № 466/4641/13-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 24 грудня 2012 року № 868 «Про демонтаж самочинно влаштованого санвузла, каналізаційного стояка та приведення самочинно перепланованої кухні до попереднього стану» на площі кухні квартири №3 в будинку №31 на вулиці Покутській у місті Львові.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_3

Судді Р.В. Кухтей

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 08.12.2015 року