Справа № 815/5247/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5247/14
УХВАЛА

07 грудня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні звіт про виконання судового рішення від 14.01.2015 року по справі № 815/5247/14, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління статистики в Одеській області, третя особа: виконуючий обовязки начальника Головного управління статистики в Одеській області ОСОБА_2 про поновлення на публічній службі.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2014 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 року, скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року.

Ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконним та скасувано наказ №20 Головного управління статистики в Одеській області від 13.08.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу статистики в Арцизькому районі в зв'язку зі скороченням.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу статистики в Арцизькому районі Головного управління статистики в Одеській області Державної служби статистики України.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 13.08.2014 року по день поновлення її на роботі.

08.10.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про зобовязання відповідача надати у строк встановлений судом звіт про виконання судового рішення від 14.01.2015 року по справі № 815/5247/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління статистики в Одеській області, за участю третьої особи: виконуючого обов'язки начальника Головного управління статистики в Одеській області ОСОБА_2 про поновлення на публічній службі.

15.10.2015 року заяву задоволено та зобовязано Головне управління статистики в Одеській області надати у термін протягом тридцяти діб, з моменту набрання законної сили ухвали суду від 15.10.2015 р., звіт про виконання судового рішення від 14.01.2015 року по справі № 815/5247/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління статистики в Одеській області, третя особа: виконуючий обовязки начальника Головного управління статистики в Одеській області ОСОБА_2 про поновлення на публічній службі.

27.11.2015 року Головне управління статистики в Одеській області, на виконання ухвали суду надало звіт про виконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 року по справі № 815/5247/14, в якому відзвітувало:

19.11.2015 Головним управлінням статистики в Одеській області виданий наказ №330-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1Г.» (додається), яким ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу статистики в Арцизькому районі Головного управління статистики в Одеській області Державної служби статистики, а також призначено виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в установленому законодавством порядку.

ОСОБА_1 ознайомилась з наказом та погодилась на зайняття запропонованої посади та фактично 20.11.2015 приступила до виконання обов'язків.

Головне управління статистики в Одеській області здійснило повний розрахунок щодо виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в установленому законодавством порядку.

Таким чином, на теперішній час постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 по справі № 815/5247/14 виконана у повному обсязі.

ОСОБА_1 в свою чергу надала до суду заяву від 03.12.2015 р., в якій зокрема, зазначила, що постанова суду від 14.01.2015 р. не виконана, оскільки за 15 місяців вимушеного прогулу їй виплатили 9 446 грн. 47 коп., у звязку із чим ОСОБА_1 просить стягнути із керівника штраф у розмірі тридцяти мінімальних заробітних плат.

Розглянувши поданий звіт суд приходить до наступного висновку.

Порядок виконання постанов суду в адміністративному судочинстві проводиться у загальному порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" з особливостями, встановленими КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Цій нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

У Рішенні від 30 червня 2009 року N 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Згідно з ч. 12 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 181 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, законодавець у контексті КАС України передбачив загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема до них належать: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; накладання штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Конституції України, є обов'язковими на всій території України.

Щодо питання про виконання постанови в частині вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 13.08.2014 року по день поновлення її на роботі судом встановлено наступне.

Головне управління статистики в Одеській області на виконання рішення суду від 14.01.2015 по справі № 815/5247/14 в частині стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 з 13.08.2014 року по день поновлення її на роботі розрахувало суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 13.08.2014 по 19.11.2015 р.р.

ГУС в Одеській області для розрахунку середньої заробітної плати керувалося Порядком № 100. При цьому, середня заробітна плата обчислювалася виходячи із виплат за останні два календарні місяці роботи, що передували місяцю звільнення, за відпрацьований час. Враховуючи зазначене, нарахована середня заробітна плата за розрахунковий період, обчислювалася шляхом множення середньоденного заробітку на кількість робочих днів у місяцях, які мають бути оплачені за час вимушеного прогулу. Також у період нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу було враховано підвищення мінімальної заробітної плати, яке відбулося у вересні 2015 року (стаття 8 Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік», зі змінами, внесеними Законом України від 17 вересня 2015 року № 704-VIII); що в свою чергу призвело до коригування середнього заробітку за вересень-листопад 2015 року на коефіцієнт підвищення згідно п. 10 Порядку № 100.

Спираючись на те, що сума середньої заробітної плати, стягнутої на користь поновленого на посаді за рішенням суду працівника, підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб та відповідно до пп. 162.1.1., пп. 164.2.1 Податкового кодексу України, до загального (місячного) оподатковуваного доходу працівника, як платника податку, включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) йому за умовами трудового договору. Таким чином, згідно з нормами ПКУ, оподаткуванню підлягають усі виплати, які за трудовим законодавством підпадають під визначення заробітної плати, незалежно від того, яким чином вони виплачені: чи безпосередньо роботодавцем, чи на підставі рішення суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також спираючись на ч.8 ст.65 Закону України «Про виконавче впровадження» роботодавець являється податковим агентом, який виконуючи рішення суду, повинен відрахувати із суми нарахованого середнього заробітку за час вимушеного прогулу податок на доходи фізичних осіб у розмірі 15%, оскільки середньомісячний дохід за розрахунковий період не перевищує базу оподаткування та єдиний соціальний внесок (6,1%). Керуючись пп.1.2. п.16 підрозділу 10 р. XX ПКУ із середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу утриманий військовий збір (1,5%), оскільки об'єктом обкладення цим податком підлягають доходи, визначені ст. 163 ПКУ. Враховуючи вищевикладене, із середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу було утримано єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Також, на підставі пп.2 п.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили, реєстрація безробітного у сфері зайнятості населення та трудової міграції припиняється. Відповідно до п.2 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду з дня його поновлення (п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. № 198).

Згідно п. 6. Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за № 232/16248 (далі - наказ № 60/62) у разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Отримавши повідомлення від Арцизького районного центру зайнятості щодо нарахованої суми матеріального забезпечення виплаченого ОСОБА_1, яке у зв'язку з її поновленням на посаді по рішенню суду і втрати статусу безробітної належить поверненню, Головне управління юстиції в Одеській області на підставі п.4 ст. 35 Закону та п. 7 наказу № 60/62 повернув Арцизькому районному центру зайнятості незаконно виплачені безробітному (ОСОБА_1Г.) суми матеріального забезпечення із нарахованої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 13.08.2014 р. по 19.11.2015 р., що підтверджується довідкою № 59 від 24.02.2015 та № 335 від 23.11.2015 Арцизького районного центру зайнятості додаються.

На підставі вищезазначеного, сума середньої заробітної плати з урахуванням усіх утримань згідно чинного законодавства, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 складає 9556,39 грн.

З урахуванням викладеного Головне управління юстиції в Одеській області перерахувало ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 9 556,39 грн., а саме: платіжним дорученням № 211 від 27.02.2015 на суму 536 971,48 грн (у тому числі було перераховано ОСОБА_1 суму 109,92 грн. згідно відомості зарплати № 10 від 26.02.2015) та платіжним дорученням № 3289 від 27.11.2015 на суму 572 218,06 грн.( у тому числі перераховано ОСОБА_1 суму 9 446,47 грн. згідно відомості зарплати №22 від 26.11.2015).

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_1 не заперечує щодо розрахування самих сум коштів, які підлягають сплаті та поверненню, однак заперечує щодо добровільного перерахування відповідачем по справі центру зайнятості населення суми виплаченої допомоги по безробіттю.

Суд критично ставиться до вказаних запереченнь з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про зайнятість населення», безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. У разі відсутності підходящої роботи рішення про надання громадянам статусу безробітних приймається державною службою зайнятості за їх особистими заявами з восьмого дня після реєстрації у центрі зайнятості за місцем проживання як таких, що шукають роботу.

Вимогами статті 25 цього Закону держава створює умови незайнятим громадянам у поновленні їх трудової діяльності та забезпечує їм такий вид компенсації при втраті роботи, як виплата в установленому порядку допомоги по безробіттю. Розміри та умови надання матеріального забезпечення на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до підпункту 2 пункту 5.5 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду (з дня поновлення на роботі).

Підпунктом 1 пункту 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян. які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 219 громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня поновлення безробітного на роботі за рішенням суду. При цьому в картці робиться запис про прийняття на роботу, зазначаються дата та номер наказу. Повернення виплачених безробітному коштів здійснюється відповідно до частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Частиною 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Згідно з пунктами 7, 8, 9 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року №7-1 (далі - Порядок розслідування), рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. У разі відмови особи повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства. Рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку.

Вказані правові приписи надають альтернативу щодо стягнення коштів: або з особи, або з работодавця.

В даному випадку центр зайнятості населення прийняв рішення про утримання цих коштів з роботадавця, надіславши йому повідомлення про необхідність повернення виплачених коштів від 25.02.2015 року № 97/12/01 та від 23.11.2015 р. № 794/12/02. Кошти виплачені центром зайнятості населення ОСОБА_1 у повному обсязі повернуті работодавцем, а різниця виплачена позивачу по справі.

Отже, з урахуванням приписів чинного законодавства та встановлених фактичних обставин по виконанню постанови Одеського апеляційного суду від 14.01.2015 року, які підтверджені належними доказами, суд приходить до висновку, про наявність обґрунтованих підстав для прийняття звіту субєкту владних повноважень, оскільки рішення суду виконано у повному обсязі.

Керуючись ст. 267 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Головного управління статистики в Одеській області від 27.11.2015 р. № 30820/15 про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2015 р. по справі № 815/5247/14.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з моменту проголошення ухвали.

Суддя Потоцька Н.В.