Справа № 802/3851/15-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3851/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

08 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4, в якому просила визнати дії неправомірними та зобов'язати вчинити дії.

Відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року зазначену позовну заяву залишено без руху, у зв'язку із невідповідністю вимогам статті 106 КАС України та надано пятиденний строк, з моменту отримання ухвали для усунення виявлених недоліків.

На виконанання вимог ухвали позивачем 12.11.2015 року за вх. №33708 було надано до Вінницького окружного адміністративного суду заяву про усунення вказаних недоліків. Однак 17.11.2015 року суд своєю ухвалою повернув позивачу адміністративний позов з підстав не надання доказів сплати судового збору.

Не погодившись з ухваленим рішенням, позивач оскаржила його до суду апеляційної інстанції. В апеляційній скарзі, апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач в судове засідання не з'явилась. Про час, місце та розгляд справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обовязковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати виходячи з наступного.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що дана позовна заява має недоліки та не відповідає вимогам статті 106 КАС України, а саме: не надано доказів сплати судового збору чи звільнення від його сплати.

Колегія суддів не погоджується із ухвалою суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України про "Судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

- інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач згідно довідки МСЕК Серії 10 ААБ №290373 є інвалідом першої групи по зору та відповідно до п.9.ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду. Даний доказ був долучений до заяви про усунення недоліків від 12.11.2015 року за № 33708 (а.с.20).

В призмі наведених правових норм, колегія судів дійшла до твердження, що суд при розгляді позовної заяви повинен перевірити чи звільняється особа від судового збору за подачу адміністративного позову, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази звільнення від такої сплати. Саме такий висновок, повинен міститися в мотивувальній частині ухвали при вирішенні питання про відкриття провадження.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо повернення адміністративного позову позивачу не було враховано факт, що ОСОБА_2 є інвалідом першої групи по зору та звільнена від сплати судового збору, що у свою чергу свідчить про порушення судом першої інстанції вищезазначеної правової норми.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менш, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу про повернення адміністративного позову від 17 листопада 2015 року, вищевказаним обставинам справи належної оцінки не надав, поверхнево підійшов до перевірки доводів заяви про усунення недоліків, обмежившись лише твердженням щодо несплати судового збору при поданні адміністративного позову, що у свою чергу свідчить про формальне вирішення питання щодо звернення до суду та передчасність винесення судом першої інстанції ухвали про повернення адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не врахував положень чинного законодавства, як наслідок безпідставно виніс оскаржуване рішення в порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Згідно з п. 3 ч.1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6