Справа № 819/1341/15
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Справа № 876/7294/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській обл. на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.06.2015р. в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Дружба-Нафтопродукт» до Головного управління ДФС у Тернопільській обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Чортківська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській обл., про визнання протиправним та скасування наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки,-

В С Т А Н О В И Л А:

14.05.2015р. позивач ОСОБА_2 підприємство /ПП/ «Дружба-Нафтопродукт» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління /ГУ/ ДФС у Тернопільській обл. № 212 від 13.05.2015р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Дружба-Нафтопродукт»; судові витрати покласти на відповідача (а.с.3-4).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.06.2015р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС у Тернопільській обл. № 212 від 13.05.2015р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Дружба-Нафтопродукт»; вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.111-116).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржила відповідач ГУ ДФС у Тернопільській обл., яка покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.117-118).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що під час призначення перевірки апелянтом дотримані вимоги Податкового кодексу /ПК/ України, а також враховано постанову слідчого про призначення позапланової перевірки. Також позивачем допущено посадових осіб відповідача до проведення перевірки, через що податковим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки, а тому оскаржуваний наказ вичерпав свою правову дію.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 13.05.2015р. керівником відповідача ГУ ДФС у Тернопільській обл. винесено наказ № 212 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Дружба-Нафтопродукт», яким призначено проведення документальної позапланової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. тривалістю 10 робочих днів з 14.05.2015р.

Правовими підставами для винесення такого наказу визначені приписи пп.78.1.11, 78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України.

Також вказана перевірка призначена на підставі постанови слідчого щодо призначення документальної позапланової перевірки позивача, наказу начальника ГУ ДФС у Тернопільській обл. № 188 від 28.04.2015р. про проведення службового розслідування та розпорядження Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській обл. № 6-р від 28.04.2015р. про проведення службового розслідування (а.с.39).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що призначення спірної перевірки на підставі п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України є помилковим, оскільки приписами абз.2 п.78.2 ст.78 ПК України заборонено контролюючим органам проводити документальні позапланові перевірки у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. Оскільки період діяльності позивача з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. був охоплений плановою перевіркою (акт перевірки від 06.01.2015р.), тому наведена підстава не може покладатися в основу прийняття спірного наказу.

Окрім цього, на час видання оскаржуваного наказу службове розслідування відносно посадових осіб Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській обл., які проводили перевірку позивача (акт перевірки від 06.01.2015р.), не проводилося, а тому у відповідача не було правових підстав для проведення перевірки з підстав, передбачених п.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України.

Також спірна перевірка фактично не проведена, її результатів у формі акта не має, а тому до часу завершення перевірки платник податків має право на оскарження розпорядчого документа, що став підставою для її проведення.

Між тим, наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.81.1 ст.81 цього Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Вирішуючи наведений спір колегія суддів виходить з того, що помилкове прийняття наказу про проведення документальної виїзної перевірки а також інші порушення, які допущені до початку проведення перевірки, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної фіскальної служби до проведення документальної виїзної перевірки.

Таким чином, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податковим органом перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Допуск до перевірки нівелює правові наслідки правових порушень, допущених податковим органом при призначенні та проведенні податкової перевірки. В даному випадку податковим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, а тому дії податкового органу з проведення такої перевірки вичерпали свою правову дію і не є такими, що порушують права позивача.

Наведене обумовлює безпідставність позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Тернопільській обл. № 212 від 13.05.2015р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Дружба-Нафтопродукт».

Також колегія суддів враховує позицію Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24.12.2010р. у справі за позовом ТзОВ «Foods and Goods L.T.D.» до ДПІ у Калінінському районі м.Донецька, третя особа ДПА в Донецькій обл., про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до наведеної позиції, якщо платник податків вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, то він має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Разом з тим, встановлені главою 8 розділу II ПК України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні ПК України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених ст.ст.75-81 ПК України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Водночас оцінку процедурним порушенням, які вчинені контролюючим органом при призначенні та/або проведенні перевірки, суд може надати під час розгляду питання щодо правомірності податкових повідомлень-рішень, прийнятих контролюючим органом за результатами відповідної перевірки.

Наведені обставини мають вирішальне значення під час розгляду наведеного спору, відтак решта доводів сторін не носить принципового характеру.

Враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими контролюючий орган обґрунтував свої доводи, заявлений позивачем позов є безпідставним, через що задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській обл. задоволити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.06.2015р. скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Приватного підприємства «Дружба-Нафтопродукт» до Головного управління ДФС у Тернопільській обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Чортківська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській обл., про визнання протиправним та скасування наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

ОСОБА_3