Справа № 2а-3122/11/0970
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"04" жовтня 2011 р. Справа № 2a-3122/11/0970

17:30 год.

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Дмитрашко О.М.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за поданням державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську

до житлово-експлуатаційної організації №9

про стягнення податкового боргу в сумі 21183,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2011 року о 11:10 год. державна податкова інспекція в м. Івано-Франківську (надалі ДПІ в м. Івано-Франківську) звернулася до суду з поданням в порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України до житлово-експлуатаційної організації №9 (надалі ЖЕО №9) про стягнення податкового боргу в сумі 21183,00 грн.

Подання обґрунтоване тим, що податковий борг в сумі 21183,00 грн. виник у звязку з несплатою самостійно задекларованого податкового зобовязання зі сплати податку на додану вартість за податковою декларацією № від 18.07.2011 року. Термін сплати вказаного узгодженого податкового зобовязання тривав до 30.07.2011 року включно. Відповідно до вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, тобто, з дня наступного за граничним днем сплати податкового зобовязання. Враховуючи те, що податковий борг зі сплати податку на додану вартість в сумі 21183,00 грн. виник о 00:01 год. 31.07.2011 року, право на стягнення коштів та продаж майна платника податків ЖЕО №9 виникло в ДПІ в м. Івано-Франківську о 00:01 год. 29.09.2011 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав подання з підстав, зазначених у ньому. Крім того, він пояснив суду, що 18.07.2011 року ЖЕО №9 подало до ДПІ в місті Івано-Франківську податкову декларацію зі сплати ПДВ, у якій задекларувало суму в розмірі 21183,00 грн. Вказана сума ПДВ, самостійно задекларована у податковій декларації, є узгодженим податковим зобовязанням та підлягала сплаті протягом десяти календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом. Тобто, в даному випадку, ця сума підлягала сплаті до 30.07.2011 року включно. Відповідно до вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, тобто, з дня, наступного за граничним днем сплати податкового зобовязання. Враховуючи те, що податковий борг зі сплати вказаного податку виник о 00:01 год. 31.07.2011 року, право на стягнення коштів та продаж майна платника податків ЖЕО №9 виникло в ДПІ в м. Івано-Франківську о 00:01 год. 29.09.2011 року. Тому, ДПІ в місті Івано-Франківську звернулася до суду з поданням про стягнення з боржника суми податку на додану вартість в розмірі 21183,00 грн. Податкова вимога на вказану суму боргу не надсилалася боржнику, оскільки раніше, в 2003 році податковим органом були надіслані дві податкові вимоги. Відповідно до вимог пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податків, що виникла після надіслання (вручення) податкової вимоги. У звязку з викладеним, простив задовольнити подання.

Представник відповідача проти задоволення подання заперечила та пояснила суду, що підставою для внесення подання до суду є податкова вимога, надіслана платнику податку на відповідну суму боргу. На суму податку на додану вартість в розмірі 21183,00 грн., задекларовану ЖЕО №9 за шість місяців 2011 року, податкова вимога не надсилалася. На даний час із сумою податкового боргу в розмірі 21183,00 грн. відповідач не погоджується, оскільки ними сплачено понад 2 тис. грн. в рахунок її погашення після подання декларації. У разі направлення державною податковою інспекцією податкової вимоги на вказану вище суму ПДВ на адресу ЖЕО №9, сума боргу була б ними оскаржена. Просила закрити провадження за поданням.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази, суд установив наступне.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється нормами, встановленими в статтях 95 99 Податкового кодексу України (надалі Кодексу).

Відповідно до вимог пункту 95.1 статті 95 Кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 цієї ж статті стягнення коштів та продаж майна платник податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, на переконання суду, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу ЖЕО №9 зі сплати податку на додану вартість в сумі 21183,00 грн., що задекларована у податковій декларації від 18.07.2011 року за № виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з моменту надіслання платникові податків податкової вимоги. Сама наявність податкового боргу за відповідною податковою декларацією не може бути підставою для звернення податкового органу з поданням про стягнення коштів у порядку, встановленому статтею 183-3 КАС України.

Відповідно, подання органу державної податкової служби про стягнення коштів за податковим боргом у порядку статті 183-3 КАС України може бути внесено протягом 24 годин з моменту спливу 60 днів, наступних за днем надіслання платникові податків податкової вимоги (частина 2 статті 183-3 КАС України). Податковий орган зобовязаний долучити до подання про стягнення коштів за податковим боргом докази надіслання податкової вимоги платнику податків згідно до норм пункту 4 частини 2 статті 183-3 КАС України.

Судом установлено, що на суму боргу зі сплати ПДВ в розмірі 21183,00 грн., яка була задекларована в податковій декларації № від 18.07.2011 року за шість місяців 2011 року податкова вимога боржнику не надсилалася.

Оглядом в судовому засіданні податкових вимог від 12.03.2003 року за №1/554 на суму податкового боргу в розмірі 8772,07 грн. та від 15.04.2003 року за №2/885 на суму боргу в розмірі 3929,76 грн. установлено, що вони надсилалися платнику податків ЖЕО №9 в 2003 році, не мають відношення до податкового боргу, вказаного в даному поданні, що утворився після набрання чинності Податковим кодексом.

Посилання представника ДПІ в місті Івано-Франківську на норми пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України та на податкові вимоги від 12.03.2003 року за №1/554 і від 15.04.2003 року за №2/885 судом не береться до уваги, оскільки в такому разі податковим органом порушені строки звернення до суду з поданням, встановлені частиною 2 статті 183-3 КАС України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено наявність спору про право щодо суми боргу зі сплати ПДВ, задекларованого в податковій декларації від 18.07.2011 року за №, яка стала підставою для внесення даного подання.

Так, представник відповідача пояснила в судовому засіданні, що після подання вказаної декларації, на погашення задекларованої суми податку ЖЕО №9 сплатила понад 2 тис. грн. податку на додану вартість. Разом з тим, представник позивача, який підтвердив факт сплати вказаної суми ПДВ, пояснив суду, що вказана сума відповідно до вимог пункту 87.9 статті 87 Кодексу зарахована в рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше.

При цьому, суд зазначає, що незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування заходів, передбачених статтею 183-3 КАС України, в даному випадку стягнення коштів за поданням в порядку окремого провадження, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено відповідне подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобовязань, з яких виник податковий борг тощо.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність спору про право та необхідність закриття провадження в даній адміністративній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, оскільки вказані вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

Закриття провадження в справі за поданням податкового органу не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідною вимогою в загальному порядку позовного провадження.

Такий висновок суду відповідає позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в інформаційних листах від 02.02.2011 року за №149/11/13-11 та від 22.04.2011 року за №571/11/13-11 з питань застосування на практиці приписів, викладених у статті 183-3 КАС України щодо провадження в справах за зверненням органів державної податкової служби при здійснені ними передбачених законом повноважень на підставі звернення з поданням таких органів про стягнення коштів за податковим боргом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 157, 158 160, 165, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі закрити.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Закриття провадження в справі за поданням податкового органу не позбавляє його права звернутися до суду з відповідною вимогою в загальному порядку позовного провадження.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3