Справа № 810/5423/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2015 р. м.Київ К/800/15598/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

секретар судового засідання - Загородня М.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся з позовною заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, в якій просив визнати протиправними дії відповідача щодо проведення позапланової перевірки 21 серпня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на ст.31 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік», зазначив про неправомірність проведення відповідачем перевірки за відсутності дозволу Кабінету Міністрів України або його заяви.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року, позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії ІДАБК у Київській області щодо проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 21 серпня 2014 року.

При винесенні рішень суди попередніх інстанцій виходили із відсутності у відповідача законних підстав для проведення позапланової перевірки позивача з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить судові рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник ФОП ОСОБА_3 проти задоволення касаційної скарги заперечує, просить відмовити у її задоволенні, судові рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 21 серпня 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, на підставі доручення Інспекції ДАБУ України від 05 серпня 2014 року №7/10-0508/41 та направлення від 13 серпня 2014 року №1982.14/08/01, проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3: АДРЕСА_1, на об'єкті будівництва - будівництво універсального комплексу по наданню послуг населенню: АДРЕСА_2

За результатами перевірки 21 серпня 2014 року складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, відповідно до якого перевіркою встановлено порушення позивачем п.п.3.3.1, п.9.7, п.п. 9.8.1 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва»; п.1.8 ДБН Г.1.4-95 «Правила перевезення, складування та зберігання матеріалів, виробів, конструкцій і устаткування в будівництві»; ст.ст.9, 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та Порядок здійснення технічного нагляду, затверджений постановою КМУ від 11 липня 2008 року №903.

Перевірка проведена в присутності позивача, акт від 21 серпня 2014 року підписаний ФОП ОСОБА_3 та йому вручена копія акту у день складання.

Позивачем оскаржуються дії Інспекції щодо проведення перевірки.

Колегія суддів вважає прийняті судами попередніх інстанцій рішення передчасними та такими, що не відповідають вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Задовольняючи позов, суди, посилаючись на ст.31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», якою було встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, зазначили про відсутність у Інспекції повноважень щодо проведення перевірки позивача, оскільки дозволу Кабінету Міністрів України не отримувалося, а позивачем заява про проведення перевірки не подавалася.

При цьому, судами не надано оцінки правомірності дій відповідача з урахуванням встановленого порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та визначених законом повноважень органів державного архітектурно-будівельного контролю та їх посадових осіб щодо проведення перевірок відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Судами не встановлено підстави та предмет проведеної Інспекцією позапланової перевірки, не з'ясовувалися обставини щодо правомірності складання акту перевірки з фіксацією виявлених порушень.

Не врахована судами правова позиція Верховного Суду України, висловлена зокрема у постанові від 24 грудня 2010 року у справі № 21-25а10, відповідно до якої суб'єкт господарювання, який вважає порушеним порядок та підстави проведення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки; якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, вподальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ч.2 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді