Справа № 826/16286/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 грудня 2015 року № 826/16286/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Ренал»
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві
проскасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Ренал» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення від 28 липня 2015 року № та № 2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/16286/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 27 серпня 2015 року.

У судовому засіданні 27 серпня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача проти позову заперечив.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі направлення від 22 червня 2015 року, наказу від 16 червня 2015 року № 778, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Ренал» () щодо дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносин з ТОВ «Компанія «Сорбіт» () за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатом якої складено акт перевірки від 06 липня 2015 року № 3265/26-58-22-02-18/19133293.

Як висновок проведеної перевірки встановлено наступні порушення:

підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 137.1 статті 137, пункту 138.2 статті 138, пункту 138.4 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Ренал» занижено податок на прибуток на загальну суму 114196,00 грн.;

пункту 185.1. статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, підпунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Ренал» занижено податок на додану вартість на загальну суму 126884,00 грн.

На підставі вищезазначених висновків прийнято наступні податкові повідомлення - рішення від 28 липня 2015 року:

- № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Ренал» збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 142745,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 114196,00 грн., за штрафними санкціями - 28549,00 грн.;

- № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Ренал» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 190326 грн., в тому числі: за основним платежем - 126884,00 грн., за штрафними санкціями - 63442,75 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням - рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Компанія «Сорбіт».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 06 липня 2015 року № 3265/26-58-22-02-18/19133293.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Компанія «Сорбіт», обставини використання наданих послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що між ТОВ Фірма «Ренал» (підрядник) та ТОВ «Компанія «Сорбіт» (субпідрядник) було укладено ряд типових договорів, а саме:

- договір від 09 квітня 2014 року № 39/09.04, відповідно до умов яких, субпідрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, виконати за завданням підрядника, а підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, прийняти і оплатити роботи з виготовлення шаф домашнього та робочого одягу відповідно до Специфікації № 1;

- договір від 29 травня 2014 року № 68/29.05, відповідно до умов яких, субпідрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, виконати за завданням підрядника, а підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, прийняти і оплатити роботи з виготовлення металоконструкцій відповідно до Специфікації № 1;

- договір від 16 червня 2014 року № 78/16.06, відповідно до умов яких, субпідрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, виконати за завданням підрядника, а підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, прийняти і оплатити роботи з виготовлення та монтажу металовиробів відповідно до Специфікації № 1. Місце виконання монтажу: м.Київ, вул. Пожарського, буд.3;

- договір від 24 червня 2014 року № 85/24.06, відповідно до умов яких, субпідрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, виконати за завданням підрядника, а підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, прийняти і оплатити роботи з ремонту обладнання виробничого корпусу відповідно до Специфікації № 1. Місце виконання монтажу: м. Бориспіль, вул. Привокзальна, буд. 46;

- договір від 10 квітня 2014 року № 41/10.04, відповідно до умов яких, субпідрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, виконати за завданням підрядника, а підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, прийняти і оплатити роботи з виготовлення та монтажу металовиробів відповідно до Специфікації № 1. Місце виконання монтажу: с. Гаврилівка, Вишгородський р-н, Київська обл.

Відповідно до пунктів 2.3 зазначених Договорів, субпідрядник виконує роботи з матеріалу підрядника, гарантуючи його збереження та використання лише за цільовим призначенням.

Пунктами 5.1 Договорів передбачено, що підрядник зобов'язаний перед початком робіт передати субпідряднику технічну документацію, необхідну для виконання робіт.

Після закінчення робіт підрядник і субпідрядник оформлюють акт здачі-приймання виконуваних робіт у двох примірниках, по одному для кожної сторони (пункти 6.2 Договорів).

На підтвердження виконання умов вказаних договорів позивачем надано Специфікації № 1, акти здачі-приймання виконаних робіт від 12 травня 2014 року, від 16 травня 2014 року, від 27 червня 2014 року, від 05 липня 2014 року, від 05 липня 2014 року, від 11 липня 2014 року, від 14 липня 2014 року, податкові накладні від 12 травня 2014 року № 237 на суму 40800,00 грн., від 16 травня 2014 року № 238 на суму 51264,00 грн., від 27 червня 2014 року № 264 на суму 213600,00 грн., від 05 липня 2014 року № 100 на суму 17940,00 грн., від 05 липня 2014 року № 101 на суму 23184,00 грн., від 11 липня 2014 року № 98 на суму 334932,00 грн., від 14 липня 2014 року № 102 на суму 79584,00 грн., платіжні доручення від 12 червня 2014 року № 822 на суму 40800,00 грн., від 09 липня 2014 року № 990 на суму 51264,00 грн., від 11 серпня 2014 року № 1223 на суму 80000,00 грн., від 01 вересня 2014 року № 51 на суму 80000,00 грн., від 02 жовтня 2014 року № 59 на суму 53600,00 грн., від 02 жовтня 2014 року № 58 на суму 120000,00 грн., від 15 жовтня 2014 року № 65 на суму 23184,00 грн., від 15 жовтня 2014 року № 64 на суму 17940,00 грн., від 16 жовтня 2014 року № 67 на суму 120000,00 грн., від 22 жовтня 2014 року №84 на суму 94932,00 грн., від 30 жовтня 2014 року № 96 на суму 79584,00 грн., податкову декларацію з податку на додану вартість за червень - липень 2014 року.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

В свою чергу, відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

В той же час, згідно пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 17 Податкового кодексу України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Як вбачається з обставин справи, позивач в податкових деклараціях з податку на додану вартість за перевіряємий період в складі податкового кредиту відобразив суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Компанія «Сорбіт» у зв'язку з придбанням товарів та послуг.

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Так, зі змісту договорів, укладених між позивачем та ТОВ «Компанія «Сорбіт» вбачається, що останнім надавались послуги по монтажу, виготовленню, ремонту обладнання, з матеріалів підрядника, проте, позивачем не надано доказів поставки таких матеріалів до місця проведення таких робіт, зокрема документів, що підтверджували б перевезення зазначеної продукції, товарно-транспортних накладних, тощо.

Також, позивачем не надано суду довіреностей на одержання товарно-матеріальних цінностей.

У свою чергу, з договорів, вбачається, що підрядник зобов'язаний перед початком робіт передати субпідряднику технічну документацію, необхідну для виконання робіт.

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження виконання умов договорів, зокрема надання субпідряднику необхідної документації, необхідної для подальшого виконання робіт.

Крім того, обґрунтовуючи необхідність придбання послуг у ТОВ «Компанія «Сорбіт», позивач посилається на договірні зобов'язання перед третьою особою - ТОВ «Комплекс Агромарс».

Так, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем (підрядник) та ТОВ «Комплекс Агромарс» (замовник) укладено договір підряду від 24 лютого 2012 року № 12-343/БФ-Ю, відповідно до якого, між останніми укладено ряд додаткових угод, зокрема:

- додаткова угода від 23 червня 2014 року № 79, відповідно до умов якої, підрядник приймає на себе зобов'язання своїми силами і засобами на свій ризик виконати на замовлення замовника роботи на території виробничого корпусу філії «Бориспільський комбікормовий завод» ТОВ «Комплекс Агромарс» за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46;

- додаткова угода від 06 червня 2014 року № 77, відповідно до умов якої, підрядник приймає на себе зобов'язання своїми силами і засобами на свій ризик виконати на замовлення замовника роботи по ремонту локального фільтра транспортера № 2.1.61 на території виробничого корпусу філії «Бориспільський комбікормовий завод» ТОВ «Комплекс Агромарс» за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46;

Крім того, між позивачем (підрядник) та ТОВ «Комплекс Агромарс» (замовник) укладено договір від 09 серпня 2012 року № 12-1300/КАМ-Ю, згідно додаткової угоди від 30 листопада 2012 року № 2, з якою вбачається, що підрядник приймає на себе зобов'язання своїми силами і засобами на свій ризик виконати на замовлення замовника комплекс будівельних робіт на території Інкубатору № 4 за адресою: с. Гаврилівка, Вишгородський р-н, Київської області.

Також, що між позивачем (підрядник) та ТОВ «Комплекс Агромарс» (замовник) укладено договір підряду на будівництво від 19 серпня 2010 року № 10-69/КАМ-Ю, відповідно до якого, між останніми укладено ряд додаткових угод, зокрема:

- додаткова угода від 13 лютого 2014 року № 73, відповідно до умов якої, підрядник приймає на себе зобов'язання своїми силами і засобами на свій ризик виконати на замовлення замовника роботи по виготовленню та монтажу захисних елементів з мідної смуги в місцях примикання гранітного облицювання стіни над вхідними дверима, виготовленню та монтажу декоративно-захисних накладок із латуні на пороги вхідних дверей в Головному офісі за адресою: м.Київ, вул. Пожарського, 3.

- додаткова угода від 13 червня 2014 року № 79, відповідно до умов якої, підрядник приймає на себе зобов'язання своїми силами і засобами на свій ризик виконати на замовлення замовника роботи по влаштуванню обшивки стін «кожою», витоговленню і монтажу люка із листа н/ж рифл. 3 мм в приміщенні бойлерної Головного офісу за адресою: м.Київ, вул. Пожарського, 3;

- додаткова угода від 23 травня 2014 року № 77, відповідно до умов якої, підрядник приймає на себе зобов'язання своїми силами і засобами на свій ризик виконати на замовлення замовника роботи на будівництві племінної птахоферми «Катюжанка» ТОВ «Комплекс Агромарс».

Також, що між позивачем (підрядник) та ТОВ «Комплекс Агромарс» (замовник) укладено договір будівельного підряду від 31 січня 2012 року № 12-120/КАМ-Ю, відповідно до якого, між останніми укладено ряд додаткових угод, зокрема:

- додаткова угода від 20 січня 2014 року № 17, відповідно до умов якої, підрядник приймає на себе зобов'язання своїми силами і засобами на свій ризик виконати на замовлення замовника комплекс робіт по влаштуванню системи опалювання цеху, опалювання відділення прибуття, підведення трубопроводу опалювання складу зберігання муки Відділення по приготуванню біологічних добавок Забійного цеху № 2 за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Гаврилівка.

- додаткова угода від 24 січня 2014 року № 19, відповідно до умов якої, підрядник приймає на себе зобов'язання своїми силами і засобами на свій ризик виконати на замовлення замовника комплекс робіт на території відділення по приготуванню біологічних добавок Забійного цеху № 2 за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Гаврилівка;

- додаткова угода від 24 березня 2014 року № 20, відповідно до умов якої, підрядник приймає на себе зобов'язання своїми силами і засобами на свій ризик виконати на замовлення замовника комплекс робіт на території Відділення по приготуванню біологічних добавок Забійного цеху № 2 за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Гаврилівка.

Проте, доводи позивача про наявність ділової доцільності на укладення відповідних договорів з огляду на необхідність виконання останнім своїх зобов'язань перед ТОВ «Комплекс Агромарс», не приймаються судом до уваги, оскільки названими договорами не передбачається залучення до відповідних послуг третіх осіб, а виконання відповідних договірних зобов'язань покладено саме на позивача.

Таким чином, надані позивачем документи не дають можливості встановити реальність здійснених операцій між позивачем та ТОВ «Компанія «Сорбіт» та факт їх використання в господарській діяльності позивача, а лише фіксують господарські операцій з вищезазначеними контрагентами.

З огляду на зазначене, податковий орган дійшов вірного висновку про те, що взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Компанія «Сорбіт» не спричиняють реального настання правових наслідків, укладені позивачем з ТОВ «Компанія «Сорбіт» первинні документи не мають юридичної сили первинних документів, оскільки, не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положенню "Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", що унеможливлює їх відображення в регістрах бухгалтерського та податкового обліку, у податковій звітності.

У свою чергу, суд не приймає посилання відповідача на акти від 24.07.2014 № 2053/26-55-28-08/37723754 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Сорбіт» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.01.2014 по 30.06.2014» та від 02.09.2014 № 2657/26-55-22-08/37723754 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Сорбіт» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.07.2014 по 31.07.2014», оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.01.20015 у справі № 826/15849/14, визнано протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо складання акту від 02.09.2014 року №2657/26-55-22-08/37723754 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сорбіт" (податковий номер 37723754) щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року; зобов'язано ДПІ у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві вилучити з Бази даних Податковий блок - "Аналітична система. Перегляд результатів співставлення. Дані результатів перевірок" дані, які вносились за результатами складання звірки згідно Акту від 02.09.2014 року №2657/26-55-22-08/37723754 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сорбіт" (податковий номер 37723754) щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого орган про порушення пункту пунктів пунктів підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 137.1 статті 137, пункту 138.2 статті 138, пункту 138.4 статті 138, підпункту 193.1.9 пункту 139.1 статті 139, пункту 185.1. статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, підпунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ Фірма «Ренал» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн., а тому враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 4384,80 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Ренал» відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Ренал» () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 4384,80 грн.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник