Справа № 22-а-21549/11
Суддя: Михайлів Л.В.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.3 (Ш) ОСОБА_1
Доповідач - Михайлів Л.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, третя особа Міністерство праці та соціальної політики України, про визнання неправомірними дій та перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради (наділі УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради) про визнання неправомірними дій та перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, посилаючись на те, що з квітня 2007р. вона перебуває на обліку у відповідача й отримує від нього щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 15 Закону України Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Уточнивши позовні вимоги, просила суд поновити строк звернення до суду, визнати неправомірними дії відповідача щодо призначення та виплати їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з квітня 2007 року по грудень 2007 року, зобовязати відповідача зробити перерахунок такої допомоги за вказаний період, стягнути з відповідача на її користь борг з виплати допомоги в сумі 2989,81 грн., а також зобовязати відповідача сплачувати допомогу в розмірі 526 грн. й надалі, починаючи з 01.01.2008 року.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконними дії УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі нижче встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Зобовязано УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради здійснити ОСОБА_2 перерахунок виплат державної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови суду та прийняття нової постанови про задоволення заявлених нею позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Зокрема судом не враховано, наявність підстав для перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з січня 2007 року по грудень 2009 року, стягнення розміру недоплати такої допомоги та зобовязання здійснювати її нарахування в майбутньому.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради ставить питання про скасування постанови суду в частині задоволення позовних вимог та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, проводив позивачу виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на рік й в розмірі, передбаченому ст. 56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», при цьому кошти на виплату допомоги у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, починаючи з 09.07.2007 року в нього відсутні й оскільки законодавчо це питання не врегульовано, то він не є належним відповідачем по справі. Крім того, судом не враховано, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом.

Відповідач УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради заперечує проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_2

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 у звязку з народженням доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради та отримує щомісячно соціальну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як незастрахована особа (непрацююча).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання незаконними дій УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_2 сум щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобовязуючи відповідача здійснити перерахунок такої допомоги в період з 09.07.2007 року у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем здійснювалась виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в заниженому розмірі.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по день досягнення дитиною трьох років.

Пунктом 14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», який набрав чинності 01.01.2007 року, було призупинено дію ч.1 ст.15 та п.3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» .

Абз.3 ч.2 ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В період з квітня 2007 року по 08 липня 2007 року відповідач проводив позивачу виплати сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з урахуванням порядку і розміру, встановленими вищезазначеними нормами, й спір між сторонами в цій частині відсутній.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнано неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення рішення положення п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в частині зупинення на 2007 рік дії ч.1 ст.15 та п.3 розділу VІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Отже, в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року застосуванню до врегулювання спірних правовідносин підлягали вимоги ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 квітня 2007 року - у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.

Однак, УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, продовжуючи застосовувати приписи абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», нараховувало та виплачувало позивачу ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня по грудень 2007 року у наступних розмірах, а саме: за липень 2007р. в сумі 129,03 грн., з серпня по жовтень 2007р. в сумі 132,64 грн. щомісячно, за листопад 2007р. в сумі 140,05 грн., за грудень 2007р. в сумі 144,10 грн., що підтверджується довідкою № 3547 від 15.10.2009 року, виданою УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради (а.с. 11).

Приймаючи до уваги викладене, та виходячи з пріоритетності дій нормативно-правових актів, суд першої інстанції правильно визначив, що саме з 09.07.2007 року, тобто з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України, відповідач повинен здійснити ОСОБА_2 перерахунок державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати.

У звязку з чим доводи апеляційної скарги позивача щодо її права на перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з квітня 2007 року необґрунтовані.

Оскільки нарахування позивачу допомоги є компетенцією Управління праці та соціального захисту населення і суд не може виконувати функції цього органу в частині нарахування конкретної суми такої допомоги, колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні стягнення недоплаченої суми допомоги.

Безпідставними є й вимоги позивача щодо зобовязання відповідача нарахувати та виплачувати надалі на її користь державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей до 6 років, тому що завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав позивачів, а не тих прав, які виникнуть в майбутньому.

Посилання ж відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути враховано колегією суддів як підстава для невиконання відповідачем своїх зобовязань, встановлених ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Крім того, питання фінансування видатків на реалізацію програми виплати такої допомоги не є предметом розгляду цього спору.

Спростовуються й доводи апеляційної скарги УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради відносно того, що воно є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 32 від 16.01.2007 року, з квітня 2007 року допомога по догляду за дитиною застрахованим (незастрахованим) особам призначається і виплачується органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання такої особи. Отже, УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради є належним відповідачем у справі.

Разом з тим, колегія суддів зважує на доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України в діючій на той час редакції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, ст. 100 КАС України передбачено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом 11.11.2009 року (а.с. 2), з пропуском строку, встановленого ст. 99 КАС України.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що позивач подала заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, посилаючись на поважність причин його пропуску знаходження на лікуванні (а.с. 32).

Враховуючи приписи ст. 100 КАС України та визнаючи зазначену обставину поважною причиною пропуску строку звернення до суду, колегія суддів поновлює позивачу цей строк, у звязку з чим доповнює резолютивну частину ухваленої судом першої інстанції постанови висновком по суті розглянутої вимоги.

Також колегія суддів враховує й те, що в резолютивній частині оскаржуваної постанови, при зобовязанні відповідача здійснити перерахунок недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відсутня кінцева дата зобовязання зробити перерахунок недоплаченої щомісячної допомоги що, на думку колегії суддів не може слугувати підставою для скасування, або зміни правильного по суті судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні згідно з положеннями п.1 ч.1 ст. 201 КАС України.

В іншій частині постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради - задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2010 року змінити.

Доповнити резолютивну частину постанови абзацом наступного змісту: «Пропущений строк на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 поновити», а абзац третій резолютивної частини постанови - кінцевою датою здійснення перерахунку, а саме: по 31 грудня 2007 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: