Справа № 308/7549/15-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7549/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Турецька ( Вайда) Я.П.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області про визнання дій управління Пенсійного Фонду України в м. Ужгороді протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у порядку провадження у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, звернувся до суду з адміністративним позовом, який в подальшому 20.08.2015 року уточнив, до Управління Пенсійного Фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області про визнання дій управління Пенсійного Фонду України в м. Ужгороді протиправними щодо обрахунку тривалості його трудового стажу без урахування періоду навчання на денній формі у Львівському політехнічному інституті з 01.09.1972 року по 31.08.1977 року та періоду оплачуваної відпустки за рахунок підприємства з 01.09.1977 року по 30.09.1977 року та зобовязання вчинити певні дії. Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в м. Ужгороді та з 27.02.2015 року отримує пенсію за віком. При зверненні до відповідача для розрахунку пенсії і обрахування трудового стажу , ним було подано всі необхідні документи , зокрема, диплом про освіту серії Б-1 № 829954, трудову книжку, військовий квиток, довідки із архіву навчального закладу для зарахування періоду навчання. У звязку з відсутністю у трудовій книжці точної інформації про дату закінчення навчання, період навчання відповідачем був обрахований невірно, до дня захисту диплому , тобто з 01.09.1972 р. по 17.06.1977р. дату прийняття екзаменаційною комісією рішення про присвоєння кваліфікації, згідно диплому, хоча диплом отримав тільки після закінчення військових зборів - 30.08.1977р. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до архівного витягу з наказу від 27.06.1977р. № 929-4-03 по Львівському ордена Леніна політехнічному інституті, який було надано відповідачу, його було направлено на табірні збори та надано відпуск за рахунок підприємства за період з 01.09.1977р. по 30.09.1977р. з виплатою стипендії. Проте, до уваги відповідачем не були прийняті: архівна довідка від 10.02.2015 року № 69-43-84 в якій зазначено період його навчання у Львівському політехнічному інституті на денній формі навчання з 01.09.1972р. до 31.08.1977р. та архівний витяг з наказу від 27.06.1977р. № 929-4-03 по Львівському ордена Леніна політехнічному інституті, згідно якого позивача було направлено на табірні збори та надано відпуск за рахунок підприємства за період з 01.09.1977р. по 30.09.1977р. з виплатою стипендії. Отже, на думку позивача , посадовими особами ПФ України в м. Ужгороді Закарпатської області при визначені йому трудового стажу протиправно, в порушення вимог чинного законодавства не включені наступні періоди:

З 18.06.1977р. по 31.08.1977р.- навчання у Львівському політехнічному інституті на денній формі навчання;

З 01.09.1977р. по 30.09.1977р. період оплачуваної відпустки за рахунок підприємства.

Вказує, що посадовими особами ПФ України в м. Ужгороді Закарпатської області порушено , зокрема, вимоги Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Позивач посилається , зокрема, на норми ч.4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), відповідно до якої - періоди трудової діяльності і інші періоди, які враховувалися в стаж роботи для призначення пенсії до вступу дії цього Закону, зараховуються в страховий стаж у порядку і на умовах, передбачених законодавством, яке діяло раніше, окрім випадків, передбачених цим Законом.

Позивач вважає, що діями посадових осіб управління ПФ України в м. Ужгороді Закарпатської області порушені його права та інтереси, а від так за захистом таких, вимушений звертатися до суду.

Крім того, на думку позивача, посадовими особами управління ПФ України в м. Ужгороді Закарпатської області порушено норми ст.ст. 81-83 ЗУ Про пенсійне забезпечення, а саме, відповідачем у передбачений законом пятиденний строк йому не було надіслано мотивованого повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження.

В звязку з чим позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому копії рішення щодо призначення пенсії та розрахунку розміру пенсії, а 14.07.2015 року на його адресу було надіслано лист від відповідача та розпорядження щодо призначення пенсії з розрахунком розміру призначеної йому пенсії.

З посиланням на викладене , на положення ЗУ Про пенсійне забезпечення, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 року № 637, позивач з урахувань уточнень від 20.08.2015 року просить суд: визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області:

щодо невключення йому в трудовий стаж для нарахування пенсії періоду навчання на денній формі навчання у Львівському політехнічному інституті з 01.09.1972 року по 31.08.1977 року та періоду оплачуваної відпустки за рахунок підприємства з 01.09.1977р. по 30.09.1977р.;

щодо ненадання йому розрахунку пенсії та рішення щодо її призначення чи відмови;

та зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням включення в загальний трудовий стаж періоду навчання у Львівському політехнічному інституті з 01.09.1972 року по 31.08.1977 року та періоду оплачуваної відпустки за рахунок підприємства з 01.09.1977р. по 30.09.1977р. та нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 27.02.2015 року та виплатити різницю між фактично отриманою з 27.02.2015 року та належною до сплати сумою пенсії з урахуванням періоду навчання у Львівському політехнічному інституті з 01.09.1972 року по 31.08.1977 року та періоду оплачуваної відпустки за рахунок підприємства з 01.09.1977р. по 30.09.1977р.;

допустити виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові та додаткових поясненнях , що надійшли до суду 16.10.2015 року. Зокрема надав суду пояснення аналогічні викладеним. Зокрема наголосив на тому, що відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній,час навчання у вищих навчальних , професійних навчально-виховних закладах,навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. При зверненні до управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області для розрахунку пенсії і обрахування трудового стажу ним були надані необхідні документи, зокрема довідки із архіву навчального закладу.

Представник управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області позов не визнав з підстав викладених у письмових запереченнях та у заяві до заперечення від 10.11.2015 року.

Заслухавши пояснення позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Із змісту статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Як встановлено судом, 12.03.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород з заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 51).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області з 17. 03.2015 року , і йому призначено пенсію за віком згідно ЗУ Про пенсійне забезпечення з 27.02.2015 року.

Відповідно до протоколу управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області № 882 від 17.03.2015 року , загальний стаж позивача складає 41 рік 5 міс. 9 днів. Коефіцієнт стажу складає 0,41417. /а.с.49/

З розрахунку стажу вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було зараховано управлінням Пенсійного фонду України в м. Ужгород до стажу період навчання з 01.09.1972 року по 17.06.1977 рік.

Як стверджено поясненнями представника відповідача в судовому засіданні зарахування позивачу до стажу періоду навчання з 01.09.1972 року по 17.06.1977 рік проводилось на підставі копії диплому про навчання у Львівському політехнічному інституті, в якому зазначена дата 17.06.1977 рік останнього державного іспиту , що проходив у Львівському політехнічному інституті.

Із наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1, оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні, визначаються періоди, на протязі яких позивач проходив навчання у Львівському політехнічному інституті та отримав диплом Б-І № 829954. Відповідно до наявного запису у трудовій книжці позивача ОСОБА_1 період навчання у Львівському політехнічному інституті становить з 01.09.1972 року по 1977 рік, без зазначення місяця та числа /а.с. 9/

Відповідно до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-XII документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до частини 1 статті 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з пунктом 2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція), до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, записи про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо), у вищих навчальних закладах та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до пункту 2.16 Інструкції,для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на деннихвідділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчаль-них закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правилами пункту 8 Порядку час навчання у вищих навчальних, професійних навчаль-но -виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Статтею 56 Закону України « Про пенсійне забезпечення» визначений перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» в стаж роботи зараховується також:

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

Також слід зазначити, що поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України від 23 травня 1991 року № 1060-XII «Про освіту»

Згідно із цим Законом до структури освіти входять, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначено види вищих навчальних і професійно-технічних начальних закладів (статті 40-43). За змістом статей 41, 43 Закону інститут є вищим навчальним закладом.

Статтею 1 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що вища освіта - це рівень освіти, який здобувається особою у вищому навчальному закладі в результаті послідовного, систематичного та цілеспрямованого процесу засвоєння змісту навчання, який ґрунтується на повній середній освіті й завершується здобуттям певної кваліфікації за підсумками державної атестації.

Згідно ч.4 ст.7 Закону України «Про вищу освіту» вищу освіту мають особи, які завершили навчання у вищих навчальних закладах, успішно пройшли державну атестацію відповідно до стандартів вищої освіти і отримали відповідний документ про вищу освіту державного зразка.

Окрім цього, слід наголосити, що відповідно до даних, викладених у Архівній довідці №69-43-84 від 10.02.2015 року ОСОБА_1 навчався у Львівському політехнічному інституті на денній формі навчання інженерно-будівельного факультету за специальністю Промислове і цивільне будівництво з 01.09.1972р. ( наказ № 1005/с від 31.08.1972р.) до 31.08.1977р.( наказ № 929-4-03 від 27.06.1977р.) та отримав диплом Б-І № 829954 реєстраційний № 2055 з присвоєнням кваліфікації інженер-будівельник. ОСОБА_3 довідка підписана першим проректором Національного університету Львівська політехніка ОСОБА_4 та Зав. ОСОБА_3 ОСОБА_5 ( а.с.6)

Відповідно до архівного витягу з наказу від 27.06.1977р. № 929-4-03 по Львівському ордена Леніна політехнічному інституті студента ОСОБА_1 стаціонарної форми навчання направлено на табірні збори( липень,серпень) продовжено їм виплату стипендії на час перебування на зборах та надано відпустку за рахунок підприємства з 01.09.1977 року по 30.09.1977 року ( а.с.7)

Також суд зауважує, що період перебування позивача на табірних зборах охоплюється періодом його навчання у вищому навчальному закладі.

За змістом пояснень представника відповідача та наданого розрахунку стажу позивача, до трудового стажу не включені періоди : з 18.06.1977р. по 31.08.1977р.- навчання у Львівському політехнічному інституті на денній формі навчання; з 01.09.1977р. по 30.09.1977р. період оплачуваної відпустки за рахунок підприємства.

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених Конституцією України. Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаю-чи і набуте право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, ч. 2 ст. 6, ст. 8, ч. 2 ст. 19, статтями 22, 23, ч. 1 ст. 24 Конституції України, не може бути звужено.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно вимог частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (із подальшими змінами та доповненнями) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначено-му законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема у Законі України «Про пенсійне забезпечення», йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Відповідно до п.20 Постановления ЦИК СССР № 44, СНК СССР № 411 от 16.09.1930 г. с последующими дополнениями О материальном обеспечении учащихся высших учебных заведений, техникумов и рабфаков и о порядке направления на работу лиц, окончивших высшие учебные заведения и техникумы , що діяла під час навчання позивача лица, окончившие высшие учебные заведения и техникумы, до приступа к работе получают месячный отпуск; при этом стипендиатам выдается пособие в размере месячной стипендии. Это пособие выдается высшим учебным заведением или техникумом за счет того учреждения или предприятия, в которое окончивший направляется на работу.

З урахуванням викладеного, виходячи з основоположних засад Конституції України, проаналізувавши чинне пенсійне законодавство, вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не було включено до стажу для обчислення пенсії позивача всього періоду його навчання у Львівському політехнічному інституті на денній формі навчання , а саме невключення періоду з 18.06.1977р. по 31.08.1977р. та періоду з 01.09.1977р. по 30.09.1977р. оплачуваної відпустки за рахунок підприємства, оскільки факт навчання позивача у Львівському політехнічному інституті на денній формі навчання з 01.09.1972 року по 31.08.1977 року та перебування в період з 01.09.1977р. по 30.09.1977р. у оплачуваній відпустці за рахунок підприємства є доведеним згідно наданих архівних довідок.

Разом з тим, суд констатує, що відповідачем було зараховано до стажу для обчислення пенсії позивача ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1972 року по 17.06.1977 рік дату прийняття екзаменаційною комісією рішення про присвоєння кваліфікації, згідно диплому, а відтак позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Що стосується позовних вимог в частині визнання дій управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області щодо ненадання позивачу розрахунку пенсії та рішення щодо її призначення чи відмови, суд приходить до висновку, що такі не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, є необгрунтованими, а відтак в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значеня для прийняття рішення тощо.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності.Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, а також те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доказів щодо правомірності свого рішення щодо не включення до стажу для обчислення пенсії позивача всього періоду його навчання у Львівському політехнічному інституті на денній формі навчання , а саме невключення періоду з 18.06.1977р. по 31.08.1977р. та періоду з 01.09.1977р. по 30.09.1977р. оплачуваної відпустки за рахунок підприємства, суду надано не було, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а тому приходжу до висновку ,що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Відповідач не довів законність своїх дій щодо не включення до стажу для обчислення пенсії позивача всього періоду його навчання у Львівському політехнічному інституті на денній формі навчання , а саме невключення періоду з 18.06.1977р. по 31.08.1977р. та періоду з 01.09.1977р. по 30.09.1977р. оплачуваної відпустки за рахунок підприємства.

Згідно до статті 159 КАС України, судом у встановленому процесуальним порядком з'ясовані обставини справи, що підтверджуються належними і допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, враховані норми матеріального права, якими врегульовані спірні відносини. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог законодавства, що призвело до порушення суб'єктивних прав позивача, які підлягають поновленню судом шляхом покладання на відповідача обов'язків виконати дії по перерахунку пенсії з врахуванням включення в загальний трудовий стаж періоду навчання у Львівському політехнічному інституті з 18.06.1977 року по 31.08.1977 року та періоду оплачуваної відпустки за рахунок підприємства з 01.09.1977р. по 30.09.1977р. та нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 27.02.2015 року на умовах, встановлених законом, що гарантує дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до ч. 1 статті 256 КАС України - негайно виконуються постанови суду,

зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідна норма визначає категорії адміністративних справ, постанови у яких виконують-ся або можуть виконуватися негайно, тобто до набрання постановою законної сили.

На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС України суд вважає за можливе допустити постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. ст.9,11,17,18,70,71,158-163,167,186,256 КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд, -

п о с т а н о в и в :

Уточнений позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області про визнання дій управління Пенсійного Фонду України в м. Ужгороді протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області щодо невключення ОСОБА_1 в трудовий стаж для нарахування пенсії періоду навчання на денній формі навчання у Львівському політехнічному інституті з 18.06.1977 року по 31.08.1977 року та періоду оплачуваної відпустки за рахунок підприємства з 01.09.1977р. по 30.09.1977р..

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням включення в загальний трудовий стаж періоду навчання у Львівському політехнічному інституті з 18.06.1977 року по 31.08.1977 року та періоду оплачуваної відпустки за рахунок підприємства з 01.09.1977р. по 30.09.1977р. та нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 27.02.2015 року та виплатити різницю між фактично отриманою з 27.02.2015 року та належною до сплати сумою пенсії з урахуванням періоду навчання у Львівському політехнічному інституті з 18.06.1977 року по 31.08.1977 року та періоду оплачуваної відпустки за рахунок підприємства з 01.09.1977р. по 30.09.1977р.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова cуду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 73,08 гривень (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5