Справа № 809/1519/14
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 р. Справа № 876/7053/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці Міндоходів на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці Міндоходів про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Івано-Франківської митниці Міндоходів, яким просив зобов'язати відповідача надати правильний розрахунок надміру сплачених митних платежів у валюті по теперішньому курсу Національного банку України, які підлягають поверненню в зв'язку із скасуванням протиправного рішення про коригування митної вартості та зобов'язати начальника Івано-Франківської митниці Міндоходів прийняти рішення про притягнення до відповідальності посадових осіб, які приймали та погоджували протиправні рішення.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Івано-Франківської митниці Міндоходів за заявою ОСОБА_2 від 31.03.2014 року про надання розрахунку надміру сплачених митних платежів та вжиття заходів щодо їх повернення; зобов'язано Івано-Франківську митницю Міндоходів розглянути заяву ОСОБА_2 від 31.03.2014 року в порядку, передбаченому «Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами», затвердженим наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року № 618; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що всупереч вимогам законодавства Івано-Франківська митниця не розглянула у встановленому порядку заяви ОСОБА_2 про надання розрахунку переплаченої ним суми митних платежів при здійсненні митного оформлення автомобіля та вжиття заходів щодо повернення йому надміру сплачених митних платежів та не вчинила у визначені законодавством строки і у встановленому порядку дії для повернення цих коштів. При цьому, суд з врахуванням положень ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України з метою повного захисту порушених прав позивача в спірних правовідносинах вийшов за межі позовних вимог і прийняв рішення іншого змісту, ніж просив позивач. Водночас суд відмовив у задоволенні позову в частині зобов'язання начальника Івано-Франківської митниці прийняти рішення про притягнення до відповідальності посадових осіб, що приймали та погоджували протиправні рішення, оскільки протиправність вказаних рішень встановлена постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2014 року, отже, на день звернення позивача до суду з даним позовом закінчився передбачений ст. 147 Кодексу законів про працю України шестимісячний строк застосування дисциплінарних стягнень і даний строк не може бути поновленим, а інших законодавчо встановлених підстав притягнення винних посадових осіб митниці до інших видів відповідальності за прийняття протиправних рішень, дій чи бездіяльності позивач в заяві не зазначив, а суд не встановив.

Постанову в частині задоволення позову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає її необґрунтованою, оскільки суд порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачу була надана відповідь на його заяву від 08.05.2014 року, що підтверджується листом від 15.05.2014 року, а також на заяву від 17.04.2014 року листом від 28.04.2014 року. Також апелянт зазначає, що на законодавчому рівні не визначений механізм повернення фізичним особам коштів з Державного бюджету України без рішень суду про безспірне списання коштів, сплачених цими особами надміру або помилково, а також не встановлено порядку дій посадових осіб митних органів щодо повернення митних платежів. Наведене вище, на думку апелянта, наділяє митні органи певним ступенем свободи дій (адміністративного розсуду) при вирішенні спірної ситуації і прийнятті відповідного рішення, що в даному випадку було зроблено шляхом прийняття рішення від 28.04.2014 року. Також суд першої інстанції не вказав, в чому саме полягає протиправність рішення митниці. Крім того, апелянт вважає, що, вийшовши за межі позовних вимог, суд не зазначив належних причин і мотивів цього.

Постанова в частині відмови у задоволенні позову не оскаржена, тому відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 20.09.2013 року ОСОБА_2 подав до Івано-Франківської митниці (правонаступником якої є Івано-Франківська митниця Міндоходів) митну декларацію № 206050000/2013/406505 на транспортний засіб марки Chevrolet Cruze, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Митна вартість транспортного засобу визначалась митним брокером за першим методом визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складалась з ціни придбання автомобіля, в яку були включені сплачені податки в сумі 4600 доларів США (36676,80 грн. за офіційним курсом Національного Банку України на день подання декларації).

24.09.2013 року посадовою особою Івано-Франківської митниці було прийняте рішення № 206000003/2013/001614/1 про коригування митної вартості вказаного автомобіля із застосуванням резервного методу визначення митної вартості, в результаті чого митна вартість була визначена в сумі 6792 доларів США, а також оформлено картку відмови в митному оформленні (випуску) від 24.09.2013 року № 206000003/2013/01483.

Однак постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.11.2013 року у справі № 809/3200/13-а було, зокрема, визнано протиправним і скасовано рішення Івано-Франківської митниці від 24.09.2013 року № 206000003/2013/001614/1 про коригування митної вартості товару та стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 3306,64 грн. сплаченого мита.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2014 року дану постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду було частково скасовано та прийнято нове рішення, яким визнано протиправним і скасовано рішення Івано-Франківської митниці від 24.09.2013 року № 206000003/2013/001614/1 про коригування митної вартості товару, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказана постанова Львівського апеляційного адміністративного суду відповідно до норм ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набрала законної сили з моменту її проголошення.

31.03.2014 року ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківської митниці Міндоходів із заявою, в якій просив в зв'язку із скасуванням постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2014 року рішення Івано-Франківської митниці за № 206000003/2013/001614/1 від 24.09.2013 року про коригування митної вартості товару, надати конкретний розрахунок переплаченої суми та вжити всіх заходів щодо повернення йому надміру сплачених митних платежів.

Листом від 07.04.2014 року Івано-Франківська митниця Міндоходів повідомила позивача про те, що постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.11.2013 року у справі № 809/3200/13-а в частині стягнення з Державного бюджету України на його користь 3306,64 грн. сплаченого мита скасована постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2014 року, а в позові в цій частині відмовлено.

17.04.2014 року ОСОБА_2 повторно звернувся до Івано-Франківської митниці Міндоходів із заявою про надання розрахунку переплаченої суми митних платежів та вжиття всіх заходів щодо їх повернення.

Листом від 28.04.2014 року Івано-Франківська митниця Міндоходів повідомила позивача про те, що згідно з ст. 25, пп. 5 п. 9 Розділу VI «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України, п. п. 3, 24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, виконання рішення адміністративного суду, що набрало законної сили, про стягнення коштів з Івано-Франківської митниці, здійснюється Управлінням Державної казначейської служби в Івано-Франківській області на підставі виконавчого листа, виданого цим судом, шляхом безспірного списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України.

06.05.2014 року ОСОБА_2 втретє звернувся до Івано-Франківської митниці Міндоходів із заявою про надання розрахунку переплаченої суми митних платежів та вжити всіх заходів щодо їх повернення позивачу.

Листом від 15.05.2014 року Івано-Франківська митниця Міндоходів надіслала позивачу листа про суми митних платежів на зазначений вище автомобіль марки Chevrolet Cruze, однак без розрахунку конкретного розміру надміру сплачених митних платежів, які підлягають поверненню з державного бюджету.

В судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач додатково надав листа від 06.06.2014 року в доповнення до листа від 15.05.2014 року, в якому вказав, що різниця сум митних платежів задекларованих позивачем 20.09.2013 року та визначених відповідачем в рішенні № 206000003/2013/001614/1 від 24.09.2013 року, що скасовано постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2014 року, становить 5533,77 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Повернення цих коштів з бюджету має здійснюватися в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Як встановив суд, на даний час порядок повернення коштів з бюджету на виконання саме ст. 301 Митного кодексу України компетентним органом державної влади не прийнятий, однак станом на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді є чинним Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року № 618, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 року за № 1097/14364.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з ч. 6 ст. 301 Митного кодексу України обов'язковою умовою для повернення суми переплати є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів з дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Проаналізувавши положення наведених норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме на митний орган покладається обов'язок не пізніше одного місяця з дня виявлення факту переплати повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів для забезпечення права такого платника звернутися із заявою до митного органу про повернення йому таких платежів протягом 1095 днів з дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми, після чого повернення надмірно сплачених митних платежів здійснюється органами державної казначейської служби за поданням митних органів в порядку, передбаченому зазначеним вище Положенням.

Зокрема, згідно з нормами розділу ІІІ даного Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету,контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява у вільній формі, де зазначається направлення перерахування коштів (на розрахунковий рахунок платника податків, на погашення податкового боргу за іншими платежами, повернення готівкою за чеком у разі відсутності рахунку в банку). Заява підписується директором і головним бухгалтером платника податків, а також до нього додаються документи, що підтверджують підстави і суму такої переплати.

Митний орган не пізніш як за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання такої заяви готує висновок про повернення коштів з бюджету і подає його для виконання відповідному органу казначейства. Казначейство, у свою чергу, вже протягом п'яти робочих днів здійснює повернення коштів.

Відомості про повернення сум помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів уносяться до митної декларації або до уніфікованої митної квитанції МД-1 (залежно від того, на підставі якого документа такі митні та інші платежі були перераховані до Державного бюджету України) та її електронної копії в порядку, установленому Державною митною службою України.

За відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Наведеним спростовуються твердження Івано-Франківської митниці Міндоходів, викладені в апеляційній скарзі, про те, що на законодавчому рівні не визначений механізм повернення фізичним особам коштів з Державного бюджету України без рішень суду про безспірне списання коштів, сплачених цими особами надміру або помилково, а також не встановлено порядку дій посадових осіб митних органів щодо повернення митних платежів.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України контролюючий орган несе відповідальність за несвоєчасну передачу казначейству для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з бюджету.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що Івано-Франківська митниця не розглянула у встановленому нормами розділу ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, звернення ОСОБА_2 про надання розрахунку переплаченої ним суми митних платежів при здійсненні митного оформлення автомобіля марки Chevrolet Cruze, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та вжиття заходів щодо повернення йому надміру сплачених митних платежів, а також не вчинила у визначені законодавством строки і у встановленому порядку дії для повернення цих коштів, а саме підготовку висновку про повернення позивачу надміру сплачених коштів з бюджету і подання його для виконання відповідному органу державної казначейської служби чи надання позивачу обґрунтованої письмової відповіді про відсутність підстав для повернення йому зазначених вище коштів.

Також суд першої інстанції правильно зазначив, що даним Порядком передбачено подання заяви про повернення помилково та/або надмірно сплачених коштів в довільній формі, отже, заяви ОСОБА_2 підлягали розгляду саме відповідно до вимог цього Порядку.

При цьому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог та прийняв рішення іншого змісту, ніж просив позивач, оскільки визначений судом спосіб забезпечить повний захист порушених прав позивача в спірних правовідносинах.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року у справі № 809/1519/14 за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці Міндоходів про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_3

Ухвала складена в повному обсязі 30.11.2015 року