Справа № 826/15905/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 грудня 2015 року № 826/15905/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка В.І. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича (далі по тексту - Відповідач), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

Просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича включити ОСОБА_1 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що вважає, що його безпідставно не включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, свої вимоги мотивував аналогічно вимогам, викладеним в позовній заяві.

Відповідачі явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, причини неявки суду невідомі, про дату, час і місце судового розгляду належним чином повідомлені, суду надано письмові заперечення щодо позову.

Згідно частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене та не прибуття представника Відповідача до суду, в судовому засіданні 19.10.2015 р. суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

05 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_3 було укладено Договір № 20-1149 строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення на користь третьої особи.

Згідно з умовами п.п. 1.1, 1.4., 1.5. Договору, ПАТ «Банк Камбіо» прийняв від ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 14000 Доларів США на строк з 05 вересня 2014 року по 07 жовтня 2014 року під 4 % річних.

Відповідно до п. 1.9 Договору, сторони, керуючись ст. 1063 Цивільного кодексу України, встановили, що цей Договір укладено на користь громадянина ОСОБА_1.

09 вересня 2014 року Позивач подав заяву про набуття прав вкладника, якою він, як отримувач за Договором повідомив про набуття прав вкладника та попросив надати права розпоряджатися коштами за вкладним рахунком. В зв'язку з поданням Позивачем зазначеної заяви, 09 вересня 2014 року, між ПАТ "Банк Камбіо" та Позивачем було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору.

Постановою Правління Національного Банку України від 04.12.2014 р. №782 публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04.12.2014 р. прийнято рішення №161 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо», згідно якого з 25.12.2014 р. у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 р. №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.03.2015 р. №46 «Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича строком на 1 рік з 02.03.2015 р. по 01.03.2016 р. включно.

Як вбачається з поданих Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» заперечень, договір № 20-1149 строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті від 05.09.2015 р. є нікчемним, оскільки порушує публічний порядок, так як гр. ОСОБА_3 розбито основний вклад на 189 депозитних рахунків з метою отримання грошових коштів не в порядку черговості (4-та черга), а за рахунок коштів Фонду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно із частиною першою та частиною другою статті 4 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) (далі по тексту - Закон №4452-VI), основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до частин першої та другої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону №4452-VI, відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (пункт 4 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за N 1548/21860 (далі по тексту - Положення №14).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення №14 визначено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладника; змін розміру належних їм сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення №14.

Крім того, в силу частини другої статті 38 Закону №4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому, вичерпний перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, встановлено частиною третьою статті 38 Закону №4452-VI.

Суд звертає увагу, що з наданих Відповідачем до заперечень жодного належного доказу, який би свідчив про поважність причин не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами, не надано.

Крім того, Відповідачем не надано доказів встановлення нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що зазначені в частині третій статті 38 Закону №4452-VI, чи доказів, які б свідчили, що укладений Позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

На момент розгляду даної адміністративної справи Відповідачем не надано обвинувального вироку суду, в якому було б встановлено вину Позивача, гр. ОСОБА_3, або посадових осіб публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо».

Натомість, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, на рахунок вкладника в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» грошові кошти були зараховані 05.09.2014 р., тобто, до запровадження тимчасової адміністрації банку.

Зібрані судом докази, оцінені в сукупності з урахуванням всіх обставин справи нівелюють доводи Відповідача про протиправне «дроблення великої суми коштів іншого клієнта».

Таким чином, суд дійшов висновку, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенком Володимиром Івановичем не доведено наявність законних підстав для не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи суперечить положенням Закону №4452-VI та є протиправною.

Стосовно вимоги позову про зобов'язання Уповноваженої особи включити ОСОБА_1 в Загальний реєстр вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд відмовляє в задоволенні, оскільки Загальний перелік вкладників не складається та не затверджується Уповноваженою особою Фонду.

Як встановлено судом, Уповноваженою особою не було включено Позивача до Переліку вкладників, втім, нормами діючого законодавства, яке регулює дані правовідносини, Уповноваженій особі надано право протягом процедури ліквідації надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

З урахуванням обставин справи та зазначеного вище, суд вважає за доцільне задовольнити вимогу позову про зобов'язання Уповноваженої особи надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо Позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Уповноваженої особи подати звіт про виконання постанови суду відповідно до ст. 267 КАС України суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної вимоги з огляду на те, що Позивачем не було надано доказів на підтвердження підстав того, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» ухилятиметься від виконання судового рішення або перешкоджатиме його виконанню, внаслідок чого необхідно встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1.

Судовий збір підлягає розподілу у відповідності до норм статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Договору строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення на користь третьої особи № 20-1149 від 05.09.2014 р.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Договору строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення на користь третьої особи № 20-1149 від 05.09.2014 р.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 здійснені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 146,16 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка В.І.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук