Справа № 2а-3462/11/0970
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2011-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2011 р. Справа № 2a-3462/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Кузишин Р.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську

до відповідача: виконавчого комітету Івано-Франкіської міської ради

третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 ремонтно-аварійна дільниця управління житлово-комунального господарства міськвиконкому

про стягнення податкового боргу в сумі 300871,22 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в м. Івано-Франківську звернулася в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 ремонтно-аварійна дільниця управління житлово-комунального господарства міськвиконкому про стягнення податкового боргу в сумі 300871,22 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що в ОСОБА_3 ремонтно-аварійної дільниці управління житлово-комунального господарства міськвиконкому існує податковий борг з податку на додану вартість та по податку з доходів фізичних осіб в сумі 300871,22 грн. Вказує, що неодноразово звертались до керівника боржника із повідомленням про необхідність погашення суми заборгованості, однак платник не виконав вимоги щодо погашення боргу. Зазначає, що у відповідності до вимог статті 96 Податкового кодексу України, державна податкова інспекція в м. Івано-Франківську звернулась до виконавчого комітету Івано-Франкіської міської ради із поданням про прийняття відповідного рішення щодо боржника, однак відповіді не отримала. В звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Суду пояснив, що позивачем порушено порядок передбачений статтею 96 Податкового кодексу України, а тому вказаний позов не підлягає до задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав.

За таких обставин суд вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності третьої особи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами законодавства в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ремонтно-аварійна дільниця управління житлово-комунального господарства міськвиконкому зареєстрована, як юридична особа виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 10.04.1991 року та взята на облік державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківську як платник податків (а.с. 8-9).

Згідно даних з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців засновником дільниці є Івано-Франківська міська рада.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент подання позову, за ОСОБА_3 ремонтно-аварійною дільницею управління житлово-комунального господарства міськвиконкому обліковувався податковий борг на загальну суму 300871,22 грн., в тому числі з податку на додану вартість в сумі 118886,87 грн. та по податку з доходів фізичних осіб в сумі 191984,35 грн.

Вимоги, заявлені позивачем щодо стягнення з відповідача податкового боргу, суд вважає такими, що суперечать нормам чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.

Правовідносини щодо погашення податкового боргу державних або комунальних підприємств регулюються спеціальними нормами, зокрема, статтею 11 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (чинного до 01.01.2011 року) та статтею 96 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, що зумовлено особливою метою створення таких підприємств, які у більшості випадків, повязані із здійсненням соціальних функцій (комунальні підприємства) та із захистом загальнодержавних інтересів (казенні підприємства).

Відповідно до п. 11.1 ст. 11 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами у разі коли платник податків, який перебуває у державній або комунальній власності, не погашає суму податкового боргу у строки, встановлені цим Законом, податковий орган здійснює заходи щодо продажу активів такого платника податків, які не входять до складу цілісного майнового комплексу, що забезпечує здійснення основної діяльності платника податків.

У разі коли сума коштів, отримана від такого продажу, не покриває суму податкового боргу та витрат, пов'язаних з продажем активів, податковий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, що здійснює управління таким платником податків, з пропозицією щодо прийняття рішення про продаж частини акцій корпоратизованого підприємства за кошти або під зобов'язання щодо погашення його податкового боргу протягом поточного бюджетного року. Інформація зазначеного органу управління щодо прийняття або відхилення запропонованого рішення має бути надіслана податковому органу протягом тридцяти календарних днів з дня направлення такого звернення. Організація такого продажу здійснюється за правилами і у строки, встановлені законодавством з питань приватизації. У разі коли зазначений орган не прийме рішення про продаж частини акцій для погашення податкового боргу у зазначені цим пунктом строки, податковий орган зобов'язаний у місячний строк з дня отримання такої відмови або після закінчення встановленого для надання відповіді строку звернутися до суду із заявою про визнання такого платника податків банкрутом.

Згідно статті 96 Податкового кодексу України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

В контексті вищенаведених норм податкового законодавства, суд зазначає, що вказані норми передбачають особливий порядок погашення податкового боргу, виходячи з принципу збереження цілісних майнових комплексів названих підприємств та участі у процесі погашення органів виконавчої влади, до сфери управління яких належить платник податків.

Як свідчать матеріали справи та позовна заява, дій, передбачених ст. 96 Податкового кодексу України, державна податкова інспекція в м. Івано-Франківську у повному обсязі не вчинила, вимоги, викладені у позові не відповідають нормам ст. 96 Податкового кодексу України.

Так, представник позивача, вказав на наявність подання адресованого 12.01.2011 року відповідачу щодо прийняття відповідних рішень відносно третьої особи, на яке відповіді відповідач не надав. Дослідивши в судовому засіданні даний доказ, суд констатує, що вказане звернення позивача від 12.01.2011 року №53/24-150/224 не слід вважати поданням в розумінні ст. 96 Податкового кодексу України, оскільки таке звернення носить загальний інформативний характер з приводу підприємств комунальної форми власності та не виокремлює ОСОБА_3 ремонтно-аварійну дільницю управління житлово-комунального господарства міськвиконкому як боржника, відносно якого слід прийняти відповідачем рішення в порядку ст. 96 Податкового кодексу України.

Таким чином, в порушення вищезазначеної норми, позивач подав до суду позов, в якому, керуючись загальним правилом статті 96 Податкового кодексу України, просить стягнути з Івано-Франківської міської ради, як засновника ОСОБА_3 ремонтно-аварійна дільниці управління житлово-комунального господарства міськвиконкому, до бюджету держави податковий борг в сумі 300871,22 грн., без дотримання умов такого звернення.

При цьому, статтею 96 Податкового кодексу України передбачено вичерпний перелік передумов та визначено особливий порядок для звернення податкового органу до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчого влади з вимогою щодо прийняття відповідних рішень, та в подальшому до суду із заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Так, при умові якщо сума отриманих державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківську коштів від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства є меншою, ніж сума податкового боргу, або у разі відсутності у ОСОБА_3 ремонтно-аварійної дільниці управління житлово-комунального господарства міськвиконкому майна, що відповідно до законодавства може бути внесено в податкову заставу та відчужено, у Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську виникає право на звернення до відповідача з поданням про прийняття одного із рішень, перелічених у ст. 96 Податкового кодексу України, а у разі неотримання відповіді у визначений законом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні вимог, звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти Івано-Франківської міської ради, в управлінні якого перебуває спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування.

Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що ним було використано повний перелік дій, встановлений законодавчими актами щодо порядку встановлення та стягнення податкового боргу комунального підприємства, зокрема докази продажу заставного майна, отримання недостатньої суми грошових коштів від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства або відсутність у ОСОБА_3 ремонтно-аварійної дільниці управління житлово-комунального господарства міськвиконкому майна, що може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

На думку суду, звернення податкового органу із позовом предявленим в порядку статті 96 Податкового кодексу України, передбачає ряд дій, які обумовлюють таке звернення.

Суд, не приймає до уваги посилання представника позивача на ту обставину, що продаж майна спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування не здійснювався, оскільки дозволу засновника підприємства на реалізацію майна не отримали, хоча й неодноразово звертались, як на підставу звернення з поданням до органу місцевого самоврядування, виходячи з наступного.

Як неодноразово зазначалось судом, зверненню з поданням до органу місцевого самоврядування повинно передувати вчинення ряду чітко визначених дій передбачених статтею 96 Податкового кодексу України.

Вищезазначеною нормою не передбачено такої підстави для звернення з поданням до засновника комунального підприємства про прийняття одного з рішень передбачених п.3 статті 96 Податкового кодексу України, як неможливість реалізації внесеного в податкову заставу майна.

Більше того, суд зазначає, що за умови неможливості виконання обовязкових передумов встановлених статтею 96 Податкового кодексу України, ДПІ в м. Івано-Франківську не позбавлено права звернутись до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 ремонтно-аварійної дільницї управління житлово-комунального господарства міськвиконкому про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 75 цього Кодексу.

Враховуючи попередні висновки суду та зважаючи на те, що відповідач є органом місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває комунальне підприємство, що зумовлює особливий порядок звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство, дотримання якого не було доведено позивачем, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

< Резолютивна частина рішення - НЕ ВИДАЛЯТИ >

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 30.11.2011 року.