Справа № 22-а-2763/11
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
27 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:
Головуючого судді: Даценко Л.М.,
суддів: Іванової І.В., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 30 квітня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-
30 березня 2009 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Позов мотивувала тим, що вона має доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку УСЗН Тетіївської районної державної адміністрації Київської області та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі значно нижчому ніж передбачено Законом. Позивачка зверталася до УСЗН Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про проведення перерахунку, але їй було відмовлено. Просила в судовому порядку визнати дії УСЗН Тетіївської районної державної адміністрації Київської області неправомірними та стягнути заборгованість з виплати допомоги за період з 2007-2008 рік в сумі 4330,69 грн. та понесені судові витрати.
Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 30 квітня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії УСНЗ Тетіївської районної державної адміністрації Київської області в частині відмови в перерахунку, нарахуванні допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до розміру прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років за період з 01 червня 2008 року о 31 грудня 2008 року. Зобовязано УСЗН Тетіївської районної державної адміністрації Київської області провести перерахунок та виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку на користь ОСОБА_1 з 01 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року.
В апеляційній скарзі УСЗН Тетіївської районної державної адміністрації Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову якою відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року є неправомірними, оскільки розмір виплаченої допомоги не відповідає ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми".
Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно Законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обовязки громадянина.
Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" в редакції Закону № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.
Згідно ч. 1 ст. 5 зазначеного Закону всі види державної допомоги сім"ям з дітьми, крім допомоги у звязку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).
Згідно підпунктів 7, 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VІ від 28.12.2007 року у Законі України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" частину першу статті 15 викласти в такій редакції: "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень";
пункт 3 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" викласти в такій редакції: "3. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців".
Встановлено, що позивачка має доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача і отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з серпня 2007 року в розмірі значно нижчому ніж передбачено законом.
Доводи ОСОБА_1, зазначені в апеляційній скарзі про необхідність виплатити та перерахувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 2007-2008 роки у сумі 4330,69 грн. спростовуються матеріалами справи. Оскільки відповідач наполягав на застосуванні ст. 99 КАС України і суд обґрунтовано задовольнив позов частково в межах строку звернення до адміністративного суду.
Крім того, не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1, що постановою суду звужено обсяг її прав, оскільки протягом 2007 року відповідач нараховував та виплачував позивачці державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому п. 3 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року та ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" № 489-V від 19.12.2006 року, якою установлено, що у 2007 році: допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у таких розмірах: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 25 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Положення абзацу третього частини другої зазначеної статті 56 з 09.07.2007 року втратило чинність, як таке, що визнано неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України.
Оскільки позивачка всупереч вимогам ст. 71 КАС України не надала суду доказів про те, що вона надавала відповідачу відомості про середньомісячний сукупний доход сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, то протягом 2007 року відповідач нараховував та виплачував позивачці державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 25 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, передбаченому п. 3 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року та ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" № 489-V від 19.12.2006 року, а з 9 липня 2007 року у розмірі, передбаченому п. 3 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року, який не може бути нижчим за величину, яка дорівнює 25 відсотків від встановленого рівня прожиткового мінімуму, а у 2008 році у розмірі не менше 130 грн., передбаченому підпунктами 7, 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VІ від 28.12.2007 року.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що з 01 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідач повинен був виплачувати позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, оскільки такий висновок суперечить нормам матеріального права.
Таким чином, оскільки дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачці з 01 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідають вимогам п. 3 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року, ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" № 489-V від 19.12.2006 року, яка діяла до 09.07.2007 року, та підпунктам 7, 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VІ від 28.12.2007 року, то відсутні правові підстави для задоволення позову.
Також колегія суддів не може погодитися з висновками суду в частині стягнення на користь позивача судового збору з відповідача.
Судом першої інстанції не було враховано вимоги ст.94 КАС України, відповідно до якої у випадку ухвалення рішення на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею судові витрати з Державного бюджету України.
За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову з підстав, передбачених ст. 202 КАС України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 30 квітня 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання дії неправомірними та зобовязання зробити перерахунок та виплату недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: