Справа № 819/3303/15
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3303/15

24 листопада 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Козак І.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1Б,

представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш полюс" до Гусятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Наш полюс" (надалі - позивач, ТОВ "Наш полюс") звернулося до суду з адміністративним позовом до Гусятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області ( Гусятинська ОДПІ) в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 24.11.2015 року просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 16.09.2015 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2015 року у розмірі 3956851 грн. та податкове повідомлення - рішення № 003631500, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість за червень 2015 року та застосовано штрафну санкцію у розмірі 395685,1 грн.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачем на підставі акту № 229/1904-1501-38601043 від 19 серпня 2015 року «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року" 16 вересня 2015 року були прийнятті податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2015 року у розмірі 3956851 грн. та податкове повідомлення - рішення № 003631500, яким ким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість за червень 2015 року та застосовано штрафну санкцію у розмірі 395685,1 грн.

Позивач зазначив, що вказані податкові повідомлення - рішення слід скасувати, оскільки TOB «Наш полюс» не здійснювало у червні 2015 року операції з постачання товарів/послуг на суму 23 740 104,00 гри., в т. ч. ПДВ 3 956 851,17 грн., яка б була підставою для нарахування податкового зобов'язання за червень 2015 року.

А саме, TOB "Наш Полюс" згідно договору № 25/04/2015 ДЗ ОЗ від 25.04.2015 р., поставки TOB «Дари Земель» обладнання 25.04.2015 року, згідно акту прийому-передачі № 1 на загальну суму 23 740 107,00 грн. в т.ч. ПДВ 3 956 851,17 грн., за правилом «першої події» була виписана податкова накладна № 5 від 30.04.2015 р. на загальну суму 23 741 107,00 грн. в т.ч. ПДВ 3 956 851,17 грн. Дана податкова накладна була зареєстрована в ЄРПН і включена в податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2015р. За умовами договору TOB «Дари Земель» зобов'язувалося здійснити оплату за поставлене обладнання до 18.05.2015р., а в разі нездійснення оплати зобов'язувалася повернути обладнання. Так як оплата не була проведена, помилково виписано та зареєстровано в ЄРПН розрахунок -коригування № 1 від 19.05.2015р. на загальну суму 23 741 107,00 грн. в т.ч. ПДВ 3 956 851,17 грн. однак фактично повернення обладнання не відбулося та не оформлялося жодного акту на повернення. Таким чином даний розрахунок - коригування був виписаний та зареєстрований у ЄРПН помилково, а тому у TOB «Наш Полюс» не було законодавчої підстави, зменшити своє податкове зобов'язання за травень 2015 року, у зв'язку з чим даний розрахунок - коригування не включений до податкової декларації з ПДВ за травень 2015р. Повернення обладнання згідно договору № 25/04/2015 ДЗ ОЗ від 25.04.2015 р. фактично відбулося 10.07.2015 р., що підтверджується накладною на повернення товару № 1 від 10.07.2015 р. та накладною на повернення товару № 2 від 10.07.2015 р. У зв'язку з цим було оформлено розрахунок - коригування №1 від 10.07.2015 року та розрахунок - коригування №2 від 10.07.2015 року. Таким чином, для відновлення податкового зобов'язання по податковій накладній № 5 від 30.04.2015 року та можливості реєстрації правильного розрахунку - коригування від 10.07.2015 року було зареєстровано розрахунок - коригування №1 від 30.06.2015 року на загальну суму 23 741 107,00 грн. в т.ч. ПДВ 3 956 851,17 грн до податкової накладної № 5 від 30.04.2015 року. На підставі вищенаведеного позивач, вважає, що висновки відповідача викладені в акті перевірки є безпідставними, а вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали проти його задоволення заперечили, подавши письмові заперечення в яких зазначили., що камеральною перевіркою податкової декларації по податку на додану вартість за червень 2015 року від 20.07.2015 р. за № НОМЕР_2 по ТОВ "Наш Полюс" встановлено порушення п.188.1 статті 188, п.192.1 статті 192, п.200.2, пп.в. п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого у звітному періоді за червень 2015 року занижено суму податкового зобов'язання та відповідно завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 3 956 851 грн. Зокрема,TOB «Наш полюс» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року №, в якій до складу податкових зобов'язань не включено суму податку на додану вартість по розрахунку коригування від 30.06.2015 №1 до податкової накладної від 30.04.2015 №5 на суму податку на додану вартість 3 956 851 грн. по взаємовідносинах з TOB «Дари земель». Крім того зазначили, що оскільки ПК передбачає, що камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках), то вимагати під час її проведення надання додаткових документів відповідач не має права. Вважають, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення сформоване у відповідності до норм діючого законодавства і підстав для їх скасування немає. Просили в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступне.

На підставі пункту 200.10 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, в порядку статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України, головним державним податковим інспектором відділу оподаткування юридичних осіб проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2015 р. ТОВ "Наш Полюс", код за за результати якої оформлено актом перевірки № 229/1904-1501-38601043 від 19 серпня 2015 року «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року" .

Перевіркою встановлено, TOB «Наш полюс» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року №, в якій до складу податкових зобов'язань не включено суму податку на додану вартість по розрахунку коригування від 30.06.2015 №1 до податкової накладної від 30.04.2015 №5 на суму податку на додану вартість 3 956 851 грн. по взаємовідносинах з TOB «Дари земель». TOB «Наш полюс» розрахунок коригування від 30.06.2015 №1 зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накдкладних 14.07.2015.

Актом перевірки зроблено висновок ТОВ "Наш Полюс" порушення пунктів п.188.1 статті 188, п.192.1 статті 192, п.200.2, пп.в. п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкового зобов'язання та відповідно завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 3956 851 грн.

За наслідками перевірки Гусятинською ОДПІ прийняте податкове повідомлення - рішення форми "В4" № НОМЕР_1 від 16.09.2015 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3956851 грн. та податкове повідомлення - рішення форми "Р" №003631500 від 16.09.2015 року, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість та застосовано штрафну санкцію у розмірі 395685 грн 10 коп.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, за період з 01.06.2015р по 30.06.2015р. ТОВ «Наш Полюс» відповідно до даних поданій до Гусятинської ОДПІ податковій декларації з ПДВ за червень 2015 року визначило від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (рядок 19) в сумі 982 095 грн. У вказаній декларації в рядку 20.1 "Значення рядка 24 декларації попереднього звітного періоду" та відповідно в рядку 20 від'ємне значення , що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду) (рядок 21) становить 7015583 грн. Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) (рядок 24) складає 7 997 678 грн.

Відповідно до підпунктів 192.1 статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Підпунктом 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Підпунктом 192.1.2 пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Тобто, з наведеного вбачається, що зменшений/збільшення суми компенсації на користь платника податку відбувалося за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений перерахунок та мало бути відображено в декларації за такий податковий період, в даному випадку, за червень 2015 року.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) визначений статтею 200 Податкового кодексу України.

Згідно з п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 ПКУ при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Абзацом в) пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.41 підрозділу 2 р. XX Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган під час перевірки встановлює факт завищення платником податку від'ємного значення сум податку на додану вартість, яке залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 року в податковій звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 2001 3 статті 2001 цього Кодексу, до такого платника додатку, крім штрафів, передбачених статтею 123 цього Кодексу, застосовується штраф у розмірі 10 відсотків суми завищення такого від'ємного значення. Сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/ розрахунки коригування до податкових накладник в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначена пунктом 2001 3 статті 2001 цього Кодексу, підлягає зменшенню на суму такого завищення на підставі узгодженого податкового повідомлення-рішення. Для цілей цього пункту до від'ємного значення належить від'ємне значення сум податку на додану вартість, що залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 рзку, що обліковується в податковій звітності з податку на дадану вартість та включає: від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду; непогашене від'ємне значення попередніх звітних податкових періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду

Суд не приймає доводи позивача про те, що під час проведення камеральної перевірки відповідачем не досліджено первинні документи, оскільки:

Камеральна перевірка проводиться у приміщенні податкових органів, при цьому ПК визначає, що присутність під час проведення перевірки платника податків не обов'язкова.

Оскільки предметом контролю при проведенні камеральної перевірки є правильність складання податкових декларацій (розрахунків), платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій) то документами, які мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші. Камеральна перевірка може проводитися виключно на підставі даних, вказаних в звітності. Податковим законодавством не передбачено витребування будь-яких документів від платника податків до початку проведення камеральної перевірки. Так само працівники податкової інспекції не вправі вимагати надання будь-яких інших додаткових документів і під час її проведення.

З огляду на приписи п. 75.1 ст. 75.1 ПКУ, також можна зробити висновок, що під час камеральної перевірки не можуть використовуватися документи первинного обліку платника податків, проводитися вивчення та оцінка укладених таким платником податків угод, оскільки дані про укладання зазначених угод не відображаються у податковій звітності.

Таким чином суд погоджується з відповідачем, порушення позивачем пунктів п.188.1 статті 188, п.192.1 статті 192, п.200.2, пп.в. п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України. в результаті чого занижено суму податкового зобов'язання та відповідно завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 3956 851 грн., а тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 16.09.2015 року, та №003631500 від 16.09.2015 року не підлягають скасуванню.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не є обґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, спростовані належним чином відповідачем, а отже не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 30.11.2015р.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.