Справа № 2а-9320/11/0308
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Справа № СК-159911/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокуратури м. Луцька на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.09.2011р. по справі № 2а-9320/11/0308 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання дій незаконними та стягнення середньої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визнання дій міської ради незаконними та стягнення середньої заробітної плати. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 31 червня 2006 року відповідно до рішення №26/6 про встановлення результатів виборів ОСОБА_2 міського голови вирішено вважати обраним його ОСОБА_2 міським головою. На той час він працював на посаді першого заступника голови Волинської обласної державної адміністрації. 06 квітня 2006 р. про це було опубліковано у виданні „ОСОБА_2 замок" (№14). Позивач посилався на те, що згідно Закону України „Про вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів" офіційне оприлюднення територіальною виборчою комісією результатів місцевих виборів міського голови є підставою для звільнення з роботи (посади), несумісної з посадою міського голови. На виконання даної норми Закону він був звільнений з посади першого заступника голови обласної державної адміністрації, про що у трудовій книжці зроблено відповідний запис.

12 листопада 2010 року у звязку із закінченням строку повноважень він був звільнений з посади ОСОБА_2 міського голови. Після звільнення з цієї посади він в подальшому не був працевлаштований.

Згідно ст. 33 Закону України „Про статус депутатів місцевих рад" в редакції на момент звільнення), передбачено, що депутат міської ради на постійній основі після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або за згодою депутата на іншому підприємстві в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи посади на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше 6 місяців, середня заробітна плата, яку він отримував на вибори, посади у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

У виплаті середньої заробітної плати за 6 місяців відповідач йому відмовив.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просив визнати незаконною таку відмову та стягнути 55 631 грн. середньої заробітної плати.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.09.2011р., позов задоволено частково.

Визнано незаконною відмову ОСОБА_2 міської ради у виплаті середньої заробітної плати ОСОБА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 міської ради на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за період шість місяців, яку він одержував на виборній посаді в ОСОБА_2 міській раді згідно ст.33 Закону України „Про статус депутатів місцевих рад" в загальній сумі 55 576,68 грн. (пятдесят пять тисяч пятдесят сімдесят шість гривень шістдесят вісім копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, прокурор міста ОСОБА_2 відповідно до ч.2.ст.60 КАС України оскаржив її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянт свої вимоги мотивує тим, що судом 1 інстанції неповно зясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, висновки суду вважає необґрунтованими з підстав викладених в апеляційній скарзі, та порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт зазначає , що суд при винесенні зазначеного рішення не врахував той факт, що ОСОБА_1 з посади заступника голови Волинської обласної державної адміністрації був звільнений 06.04.2006р. за власним бажанням, про що зазначається в його трудовій книжці та в розпорядженні голови Волинської обласної адміністрації №40-00 від 06.04.2006 р., а тому підстав для задоволення позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, що 06.04.2011 року ОСОБА_2 міською територіальною виборчою комісією у виданні «ОСОБА_2 замок» оприлюднено результати виборів ОСОБА_2 міського голови в одномандатному виборчому окрузі, відповідно до рішення №2616 від 31.03.2006 р. ОСОБА_1 обрано ОСОБА_2 міським головою.

Згідно ч. 2 ст. 76 Закону України «Про вибори депутатів Верховної ради, Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, голів» офіційне оприлюднення територіальною виборчою комісією результатів місцевих виборів депутатів та сільських, селищних, міських голів є підставою для звільнення з роботи (посади), несумісною з посадою міського голови.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється.

Як видно з трудової книжки позивача , що останній згідно рішення міської територіальної комісії від 31.03.2006 р. №26/6 обраний ОСОБА_2 міським головою, запис проведено 25.04.2006 р.

З посади ОСОБА_2 міського голови ОСОБА_1 П, був звільнений 12.11.2010 року на підставі ч. 1 п. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

На час обрання позивача ОСОБА_2 міським головою, він працював на посаді першого заступника Волинської державної обласної адміністрації, однак, був звільнений 06.04.2006 р., про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці.

Судом першої зроблено висновок, що офіційне оприлюднення територіальною виборчою комісією результатів місцевих виборів міського голови відбулося 06.04.2006 р., а звільнення позивача відбулося також 06.04.2006 р. тому ОСОБА_1 на час обрання на виборну посаду перебував у трудових відносинах з обласною державною адміністрацією тому має право на отримання середньомісячної заробітної плати, яку він отримував на посаді ОСОБА_2 міського голови.

Обгрунтовуючи свою позицію, суд першої інстанції послався на ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», що гарантує депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надання попередньої роботи (посади), а за її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Однак колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки суд при винесенні зазначеного рішення не врахував той факт, що ОСОБА_1 з посади заступника голови Волинської обласної державної адміністрації був звільнений 06.04.2006р. за власним бажанням, про що зазначається в його трудовій книжці та в розпорядженні голови Волинської обласної адміністрації №40-00 від 06.04.2006 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

З питань трудових відносин, зокрема в частині припинення дії трудового договору, спеціальним законом насамперед є Кодекс законів про працю України, який у п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України однією з підстав для припинення трудового договору виділяє переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

Колегія суддів вважає помилковим посилання Луцького міськрайонного суду на положення ч. 2 ст. 76 Закону України «Про вибори депутатів Верховної ради, Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та висновок про те, що позивач має право на отримання середньої заробітної плати, яку він отримував на посаді ОСОБА_2 міського голови.

Враховуючи те, що 06.04.2006 р. у трудовій книжці позивача зроблено запис про звільнення його з посади заступника голови обласної державної адміністрації на підставі ст. 38 КЗпП України, тобто за власним бажанням, а не на підставі п. 5 ч.І ст. 36 КЗпП України (перехід на виборну посаду), відповідно до законодавства, що діяло на момент звільнення, а тому на ОСОБА_1 не поширюються права передбачені ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

З врахуванням вище викладеного, суд апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи в звязку з чим його слід скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора м. Луцька - задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.09.2011р. у справі № 2а-9320/11/0308 скасувати.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання дій незаконними та стягнення середньої заробітної плати - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

ОСОБА_3