Справа № 812/10676/13-а
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/10676/13-а

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання: Дюкаревій М.І.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17.12.2013, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2013 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.12.2013.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2014, яку залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.12.2013, задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області № від 17.12.2013, прийняте у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром, яким визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1102200,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 551100,00 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром (і.к. 32082194) витрати зі сплати судового збору у розмірі 458,81 грн. (чотириста пятдесят вісім грн. 81 коп.).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23.07.2015 відновлено втрачене провадження в адміністративній справі № 812/10676/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.12.2013 в частині: адміністративний позов від 23.12.2013 №УЗП-1017/12, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17.12.2013 року, лист № 3180/12-10-15-13/447 від 16.12.2013 року, акт № 192/12-10-15/32082194 від 16.12.2013 року, реєстр оплачених податкових накладних, зведені дані щодо задекларованих та встановлених в ході проведення документальної перевірки сум податкового кредиту з ПДВ по періодах в яких встановлено розбіжності, наказ № 206 від 10.12.2013 року, податкова декларація з податку на додану вартість від 21.10.2013 року, розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість від 21.10.2013 року, довідка про залишок суми відємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду від 21.10.2013 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування від 21.10.2013 року, заява про повернення суми бюджетного відшкодування від 21.10.2013 року, розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів від 21.10.2013 року, податкова декларація з податку на додану вартість від 20.11.2013 року, розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість від 10.11.2013 року, довідка про залишок суми відємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду від 20.11.2013 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування від 20.11.2013 року, заява про повернення суми бюджетного відшкодування від 20.11.2013 року, розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів від 20.11.2013 року, повідомлення про отримання, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ Укрзалізничпром, довідка АБ № 537274 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, довідка про взяття на облік платника податків № 29-04/151 від 25.03.2010 року, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100275691, клопотання № УЗП-71/01 від 23.01.2014 року, платіжні доручення, постанова Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2014, супровідний лист від 31.01.2014 року, лист від 26.02.2014 року, ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014, супровідний лист від 25.03.2014 року, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, заперечення проти адміністративного позову, апеляційна скарга від 14.02.2014 року, постанова Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 (а. с. 82-85), супровідні листи від 31.01.2014 (а. с. 86, 87), ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження від 03.03.2014 2013 року, супровідний лист від 25.03.2014 року, ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.10.2015 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014, - скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року суддею Ковальовою Т.І. прийнято до свого провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17.12.2013.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року допущено процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача у справі Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області на її правонаступника Первомайську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у період з 10.12.2013 по 16.12.2013 Первомайською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Луганській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром з питань правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за жовтень 2013 року, за результатами якої складено акт №192/12-10-15/32082194 від 16.12.2013.

Згідно висновків акту перевірки №192/12-10-15/32082194 від 16.12.2013, ТОВ Укрзалізничпром порушено, п.198.2 ст.198, п.200.1 ст.200, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого в періоді, що перевірявся, завищено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за жовтень 2013 року у розмірі 1102200 грн. Підставами для висновку податкового органу про порушення ТОВ Укрзалізничпром податкового законодавства стало нібито завищення податкового кредиту у вересні 2013 року у звязку з включенням до складу податкового кредиту податкової накладної не поточного періоду.

Позивач вважає, що в податковій декларації за вересень 2013 року ним правомірно включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість згідно податкової накладної за березень 2013 року, яка отримана ТОВ Укрзалізничпром у вересні 2013 року, оскільки відповідно до п.6 ст.198 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

На підставі вищевикладеного позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області № від 17.12.2013, прийняте у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром, яким визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1102200,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 551100,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, наданих суду, відповідно до яких зазначено наступне.

ТОВ Укрзалізничпром у вересні 2013 року до складу податкового кредиту була включена податкова накладна від 29.03.2013 №48, видана ТОВ НВЦ Трансмаш на тримання колісних пар в кількості 220 штук на загальну суму 6613200,00 грн., в т.ч. ПДВ 1102200,00 грн.

Зазначена податкова накладна згідно даних бухгалтерського обліку ПП «Металобаза» відображена у березні 2013 року.

Враховуючи, що перша подія, отримання товару від ТОВ НВЦ Трансмаш відбулась у березні 2013 року, право на формування податкового кредиту у ТОВ Укрзалізничпром виникло саме у березні 2013 року. Однак, у березні 2013 року підприємство не скористалось правом включення податкової накладної до складу податкового кредиту з наданням заяви про відмову постачальника надати податкову накладну ТОВ НВЦ Трансмаш, як це передбачено Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість №1492.

Враховуючи наведене, в порушення п. 198.2 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 та п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, ТОВ «Укрзалізничпром» завищена сума податкового кредиту, відображена у рідку 17 «Усього податкового кредиту», у ряд. 19 «Відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду», податкової декларації з ПДВ за вересень 2013 року у сумі 1102200,00 грн. Відповідно завищено значення ряд.21 Декларації «Залишок відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду», та значення ряд.22 «Залишок відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду» податкової декларації з ПДВ за жовтень 2013 року у сумі 1102200,00 грн.

Як наслідок, завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, яку відображено у ряд.23.1 «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» у сумі 1102200 грн.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач вважає, що винесене податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 17.12.2013 відносно ТОВ «Укрзалізничпром» є законним, обгрунтованим та правомірним, у звязку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Укрзалізничпром» зареєстровано в якості юридичної особи та внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.64,65,80).

ТОВ «Укрзалізничпром» взятий на облік в органах державної податкової служби 12.02.2003 за № 866 та є платником податку на додану вартість, про що видане свідоцтво № 100275691 НБ № 166201, (а.с.66,67).

На підставі наказу № 206 від 10.12.2013 у період з 10.12.2013 по 16.12.2013 Первомайською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Луганській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром з питань правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за жовтень 2013 року, за результатами якої складено акт №192/12-10-15/32082194 від 16.12.2013, який направлено на адресу позивача 16.12.2013 (а.с.26-42).

Перевіркою встановлено, що операцій з придбання та зберігання товарно матеріальних цінностей, не реалізованих на час проведення перевірки, порушень не встановлено. Перевіркою операцій із здійснення попередньої оплати за товарно матеріальні цінності порушень не встановлено. Станом на дату оформлення матеріалів перевірки за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення відємного значення (вересень 2013 року), не встановлено включення ТОВ «Укрзалізничпром» до складу податкового кредиту податкових накладних не зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних. В ході проведення перевірки не виявлено серед постачальників субєктів господарювання, які надали податковий кредит і не задекларували податкові зобовязання, здійснюють операції, не обумовлені економічними причинами (цілями ділового характеру). Станом на 16.12.2013 серед постачальників не виявлено платників, якими надано ризиковий кредит.

У вересні 2013 року до складу податкового кредиту була включена податкова накладна від 29.03.2013 № 48, видана ТОВ «НВЦ «Трансмаш» код за , і.п.н. 57 на отримання : колісних пар РУ1Ш -957-Г в кількості 220 штук на загальну суму 6613200,00 грн. в т.ч. ПДВ 1102200,00 грн.

Зазначена податкова накладна згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «НВЦ «Трансмаш» відображена у березні 2013 року (оприбуткування товару по Дт 28 рахунок «Товари» з Кт 631 рахунку «Розрахунки з вітчизняними постачальниками та підрядниками»).

Згідно висновків акту перевірки №192/12-10-15/32082194 від 16.12.2013, ТОВ Укрзалізничпром порушено, п.198.2 ст.198, п.200.1 ст.200, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого в періоді, що перевірявся, завищено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за жовтень 2013 року у розмірі 1102200 грн.

Висновок про порушення ТОВ Укрзалізничпром п.198.2 ст.198, п.200.1 ст.200, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та завищення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за жовтень 2013 року у розмірі 1102200 грн., податковим органом зроблено у звязку із тим, що ТОВ Укрзалізничпром до складу податкового кредиту за вересень 2013 року включено суму податку на додану вартість згідно податкової накладної від 29.03.2013 (а.с.27-41).

На підставі акту перевірки №192/12-10-15/32082194 від 16.12.2013 Первомайською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Луганській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення № від 17.12.2013. (а.с. 25).

30.08.2012 між НВЦ Трансмаш та ТОВ Укрзалізничпром укладено договір № 130081, відповідно до якого перший зобовязується передати, а покупець зобовязується прийняти і сплатити на умовах даного договору продукцію виробничо технічного призначення, найменування, кількість та ціна якої зазначено в специфікаціях, які є невідємною частиною даного договору (а.с.168-171).

На виконання умов зазначеного договору, відповідно до специфікації № 6 від 25.03.2013 ТОВ «НВЦ «Трансмаш» зобовязалось поставити ТОВ «Укрзалізничпром» товар на суму 6613200,00 грн., у тому числі сума НДС 20% - 1102200,00 грн., про що складено рахунок № 138 від 29.03.2013 на підставі договору № 130081 від 30.08.2012 та виписана накладна № 356 від 29.03.2013 (а.с.170,173, 177).

З платіжних доручень від 12.09.2013 № № 318, 319, 320 вбачається, що ТОВ «Укрзалізничпром» було перераховано ПАТ НВЦ «Трансмаш» загальну суму у розмірі девять мільйонів гривень за договором № 130081 від 30.08.2012 (а.с.174-176).

Вищенаведеним підтверджується фактичне виконання договору № 130081 від 30.08.2012 шляхом здійснення господарських операцій та фактичну сплату позивачем податку на додану вартість постачальнику в ціні придбаних товарів, на підставі чого позивачем сформовано суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що підприємством «НВЦ «Трансмаш» 29.03.2013 за період березень 2013 року було подано в електронному вигляді податкову накладну № 48, у якій зазначено суму коштів, що підлягають сплаті ТОВ «Укрзалізничпром» за договором поставки від 30.08.2012 у розмірі 5511000,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 1102200,00 грн. та яку було внесено до Єдиного реєстру податкових накладних (а.с.172,178,179,180).

Податкову накладну № 48 від 29.03.2013 отримано ТОВ Укрзалізничпром 30 вересня 2013, що підтверджується реєстром виданих та отриманих податкових накладних (а.с.182-203).

ТОВ Укрзалізничпром у податковій декларації за жовтень 2013 року до складу податкового кредиту включено податкову накладну від 29.03.2013 № 48, видану ТОВ НВЦ Трансмаш на тримання колісних пар в кількості 220 штук на загальну суму 6613200,00 грн., в т.ч. ПДВ 1102200,00 грн. (а.с.50,51).

Довідкою про залишок суми відємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2) від 20.11.2013, розрахунком суми бюджетного відшкодування (Д3) за жовтень 2013 та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4) підтверджено, що позивачем заявлено суму бюджетного відшкодування у розмірі 1314004 грн., у тому числі суму бюджетного відшкодування у розмірі 1102200,00 грн. за податковою накладною № 48 ТОВ НВЦ Трансмаш (а.с.53-55). При перевірці відповідачем було встановлено розбіжність суми ПДВ у розмірі 1102200,00 грн. (а.с.37).

Відповідач, Первомайська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, - є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує повноваження надані йому Податковим кодексом.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у звязку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізінгу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше, зокрема: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Згідно статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань (201.7.).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (201.8.).

Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду (201.9.).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (201.10.).

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи зі змісту п. 2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Необхідність підтвердження. господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704 та статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та бухгалтерську звітність в Україні первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, то відповідні документа не можуть вважатися первинними для цілей податкового обліку навіть за наявності усіх формальних реквізитів, що передбачені для певного виду документа чинним законодавством.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

При цьому, господарські операції (поставка, продаж тощо) є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов'язань.

Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з легітимними рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податку.

Аналіз реальності господарських операцій може здійснюватися на підставі даних податкового та бухгалтерського обліку платника податків та інших обставин, в тому числі реального економічного змісту господарських операцій та підтвердження їх первинними документами (податковими та видатковими накладними тощо).

Згідно частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Пунктом 3 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу (загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину).

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з статтею 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Крім того, відповідно до приписів статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вказані норми Цивільного та Господарського кодексів України не тільки не містять прямої вказівки на нікчемність правочину, укладеного з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави, а навпаки, вказують на можливість його оспорювання.

Факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування, однак відповідачем належні докази з цього приводу не надано.

Жодних порушень правил бухгалтерського та фінансового обліку, як і нікчемності правочини (договору від 30.08.2012) відповідач не довів.

На підставі встановленого судом, реальність здійснення господарської операції позивачем доведена.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Відповідно до п. 14.1.18 ст. 14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до вимог п. 200.4 ст. 200 ПК України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин), якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Матеріалами справи підтверджено фактичне виконання договору № 130081 від 30.08.2012 шляхом здійснення господарських операцій та фактичну сплату позивачем податку на додану вартість постачальнику в ціні придбаних товарів, на підставі чого позивачем сформовано суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Позивачем правомірно заявлено та включено до податкової декларації за жовтень 2013 року суму податкового кредиту з податку на додану вартість згідно податкової накладної № 48 від 29.03.2013, оскільки остання отримана ТОВ Укрзалізничпром у вересні 2013, що підтверджується реєстром виданих та отриманих податкових накладних (а.с.182-203).

Суд не погоджується з позицією відповідача щодо неправомірності формування податкового кредиту у жовтні 2013 року та який слід було б сформувати з моменту отримання товару в березні 2013 року, оскільки таке право зберегається за позивачем 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Частинами 1 та 2 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачем по справі правомірність прийняття спірного податкового повідомлення - рішення не доведена, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 94. Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведену норму та те, що судове рішення ухвалене на користь позивача, який не є субєктом владних повноважень, суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 458,81 грн. за подання даного адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17.12.2013, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області № від 17.12.2013, прийняте у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром, яким визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1102200,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 551100,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром (і.к. 32082194) витрати зі сплати судового збору у розмірі 458,81 грн. (чотириста пятдесят вісім грн. 81 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 09 грудня 2015 року.

Суддя ОСОБА_3