Справа № 2а-3804/11/0970
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2011 р. Справа № 2a-3804/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Цюпа У.Л.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: не зявився,

представника третьої особи: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Івано-Франківську в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Селянського (фермерського) господарства «КАРП», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Державна податкова служба України про подовження дії спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої згідно наказу Мінекономіки від 28.03.2011 року №277

ВСТАНОВИВ:

10.11.2011 року Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (надалі позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Селянського (фермерського) господарства «КАРП»(надалі відповідач) про подовження дії спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Ухвалою суду від 12.12.2011 року за клопотанням представника позивача залучено до участі в адміністративній справі Державну податкову службу України, як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що відповідач, в порушення вимог статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", не забезпечив повернення (зарахування) від нерезидента на власний рахунок заборгованості по виручці у іноземній валюті за господарською операцією із зовнішньоекономічної діяльності, внаслідок чого позивачем до нього застосовано спеціальну санкцію тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, яка підлягає подовженню у відповідності до статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність". Зокрема, 23.02.2011 року Державна податкова служба України листом за № 2364/5/22-6016 звернулася до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з поданням щодо застосування спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності до відповідача, у звязку з порушенням останнім статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". Вказане порушення допущено при виконанні умов експортного контракту від 11.11.2008 року за Т2008/04 укладеного між Селянським (фермерським) господарством «КАРП»і фірмою-нерезидентом «kompleksine statuba" (Литва), зокрема не перераховано у встановлений законодавством термін на валютний рахунок Селянського (фермерського) господарства «КАРП» валютні цінності в сумі 1 445,14 Євро, у звязку з чим утворилася дебіторська заборгованість виручки у іноземній валюті на зазначену суму. На підставі вказаного подання позивачем 28.03.2011 року наказом за №277 застосовано до відповідача спеціальну санкцію тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності. Так як відповідачем не усунуто зазначене порушення, позивач просить подовжити дію спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до Селянського (фермерського) господарства «КАРП» до усунення останнім вищевказаного порушення. Просила позов задовольнити.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору в судовому засіданні позов підтримала, пояснила що на час розгляду справи відповідачем порушення вимоги ст.1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" не усунуто, кошти на рахунок не поступали.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Повістки про виклик у судове засідання вручені відповідачу відповідно до вимог частини 11 статті 35 КАС України, причини неявки суду не повідомив. Своїм правом на подання письмового заперечення проти позову відповідач не скористався.

Судом продовжено розгляд справи за відсутності відповідача на підставі частини 4 статті 128 КАС України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої сторони, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є юридичною особою, зареєстрованою державним реєстратором Тлумацької райдержадміністрації 15.03.1996 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.32 ).

Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем були врегульовані положеннями Законів України "Про зовнішньоекономічну діяльність", "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", в редакції чинній на час їх виникнення та дії.

11.11.2008 року між Селянським (фермерським) господарством «КАРП»і фірмою-нерезидентом «kompleksine statuba" (Литва) укладено експортний контракт за №Т2008 від 11.11.2008 року, на виконання якого відповідач здійснив митне оформлення товару на суму 1 445,14 Євро (а.с.18).

У відповідності до статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції, що діяла з 01.01.2008 року до 24.11.2009 року) виручка резидентів в іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у терміни виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 90 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спеціальні санкції тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності та індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служби, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг та Національного банку України або за рішенням суду.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", чинного на момент виникнення спірних праововідносин, Державна податкова адміністрація України виконує безпосередньо, а також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов'язану, зокрема, із здійсненням контролю за валютними операціями.

Як встановлено в судовому засіданні, 23.02.2011 року Державна податкова служба України листом за № 2364/5/22-6016 звернулася до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з поданням щодо застосування спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності до відповідача, у звязку з порушенням останнім статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", зокрема не перерахування у встановлений законодавством термін на валютний рахунок Селянського (фермерського) господарства «КАРП»валютні цінності в сумі 1 445,14 Євро, у звязку з чим утворилася дебіторська заборгованість виручки у іноземній валюті на зазначену суму. На підставі вказаного подання позивачем 28.03.2011 року наказом за №277 застосовано до відповідача спеціальну санкцію тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно частини 6 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

Відповідно до підпункту 3.4. пункту 3 Порядку взаємодії Міністерства економіки України та Державної податкової адміністрації України з питань застосування спеціальних санкцій, затвердженого наказом Міністерства економіки України та Державної податкової адміністрації України від 09.11.2006 року за №340/672 при застосуванні тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності Міністерство економіки України за 40 днів до закінчення терміну його дії надсилає до Державної податкової адміністрації запит щодо доцільності його подовження. На підставі отриманих матеріалів (у разі, якщо допущені порушення законодавства України не усунуто й виникає доцільність подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності) Міністерство економіки України готує відповідну позовну заяву до суду.

З матеріалів справи вбачається, що Міністерство економіки України листом від 20.06.2011 року за №4202-30/825 звернулося до Державної податкової адміністрації України щодо надання інформації про доцільність скасування чи подовження дії спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до відповідача (а.с. 22).

08.07.2011 року Державна податкова адміністрація України листом за №8027/5/22-6016 надала відповідь, в якому зазначила, що згідно даних-повідомлення ВАТ «Плюс-Банк»від 01.12.2010 року (підтвердження наявності заборгованості по контракту в сумі 1 445,14 Євро) на даний час прострочена дебіторська заборгованість відповідачем не погашена, а тому вважає доцільним подовжити застосовану до відповідача спеціальну санкцію тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності (а.с.24-25).

Відповідно до підпункту 4.13. пункту 4 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" затвердженого наказом Міністерства економіки України 17.04.2000 року за №52 (надалі - Положення), якщо суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб'єктами господарської діяльності, до яких застосовано санкції, усунуто допущені порушення законодавства України або вжито практичні заходи, що гарантують виконання Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та/або пов'язаних з ним законів України, ініціатори подання щодо застосування санкцій можуть направляти Міністерству економіки України матеріали про їх скасування.

Згідно підпункту 4.14. пункту 4 Положення суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовано санкції, мають право подавати до Міністерства економіки України матеріали, що підтверджують вжиті ними заходи до приведення зовнішньоекономічної та пов'язаної з нею господарської діяльності у відповідність до норм чинного законодавства, та виходити до Міністерства економіки України з клопотанням про скасування (зміну виду, тимчасового зупинення) дії санкцій.

Нормою підпункту 4.15. пункту 4 вищевказаного Положення передбачено, що у разі усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та/або пов'язаних з ним законів України, і приведення своєї зовнішньоекономічної діяльності у відповідність із законами України або надання достатніх доказів неможливості (безперспективності) застосування практичних заходів, що гарантують виконання зазначеного Закону, суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб'єкти господарської діяльності, до яких застосовано санкції, мають право подавати до Міністерства економіки України відповідні матеріали та виходити з клопотанням про скасування (зміна виду, тимчасове зупинення) дії санкцій.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та з пояснень представника позивача та третьої особи до Міністерства економіки України від відповідача не надходило клопотань або подань щодо скасування дії застосованої санкції.

На момент розгляду справи відповідачем суду не подано доказів повернення валютної виручки резидента за відправлену продукцію, тобто усунення порушень статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Стаття 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачає, що продовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності здійснюється виключно за рішенням суду.

Згідно частини 9 статті 37 Закону України Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" при прийнятті рішення щодо подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суд зазначає термін, на який подовжено дію цієї санкції.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача про доцільність подовжити дію спеціальної санкції тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до відповідача наказом Міністерства економіки України від 28.03.2011 року за №277, на термін до усунення ним порушення статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Подовжити дію спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до Селянського (фермерського) господарства «КАРП» наказом Міністерства економіки України від 28.03.2011 року за №277 на термін до усунення Селянським (фермерським) господарством «КАРП» порушення статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції, що діяла з 01.01.2008 року до 24.11.2009 року) при здійсненні експортної операції від 04.02.2009 року на виконання зовнішньоекономічного контракту від 11.11.2008 року №Т2008/04, укладеного між Селянським (фермерським) господарством «КАРП» та нерезидентом «kompleksine statuba" (Литва), а саме: до зарахування компанією нерезидентом «kompleksine statuba" (Литва) на валютні рахунки Селянського (фермерського) господарства «КАРП» коштів у розмірі 1 450 (одна тисяча чотириста пятдесят) Євро.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 26.12.2011 року.

Суддя: Мигалюк Ю.В.