Справа № 808/848/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року о 18 год. 07 хв.Справа № 808/848/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Континент»

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Континент» (далі - позивач) до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 12.11.2014 №2201, №2201, 2201.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за результатами перевірки дійшов необґрунтованих висновків про завищення позивачем відємного значення з податку на додану вартість, яке утворилось від господарських операцій з ТОВ «Ліцет-Ол», ТзОВ «Світовир», ТОВ «Мастертрейд», ВКП «Ватра», ТОВ «Білтекс ТД», ТОВ «ПКФ «Восток Трейд», ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс», ТОВ «Білфекс», оскільки придбаний товар від контрагента був фактично отриманий та використаний в господарській діяльності позивача. Також, представник позивача зазначив, що у позивача наявні всі передбачені чинним законодавством первинні документи, які дають право на віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, та відповідно на формування в подальшому показників відємного значення з податку на додану вартість. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень представник відповідача в судовому засіданні послався на наявність податкової інформації про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів позивача ТОВ «Ліцет-Ол», ТзОВ «Світовир», ТОВ «Мастертрейд», ВКП «Ватра», ТОВ «Білтекс ТД», ТОВ «ПКФ «Восток Трейд», ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс», ТОВ «Білфекс», в якій зазначено, що операції з придбання позивачем товару не мали реального товарного характеру. Крім того, під час відпрацювання ланцюгів постачання товару на адресу контрагентів позивача ТОВ «Ліцет-Ол», ТзОВ «Світовир», ТОВ «Мастертрейд», ВКП «Ватра», ТОВ «Білтекс ТД», ТОВ «ПКФ «Восток Трейд», ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс», ТОВ «Білфекс», контролюючим органом не встановлено походження товару, який в подальшому придбавався позивачем. На думку представника відповідача, зазначені обставини свідчать про відсутність факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ліцет-Ол», ТзОВ «Світовир», ТОВ «Мастертрейд», ВКП «Ватра», ТОВ «Білтекс ТД», ТОВ «ПКФ «Восток Трейд», ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс», ТОВ «Білфекс». Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи встановлено, що з 10.10.2014 по 16.10.2014 співробітниками ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з приводу фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Ліцет-Ол», ТзОВ «Світовир», ТОВ «Мастертрейд», ВКП «Ватра», ТОВ «Білтекс ТД», ТОВ «ПКФ «Восток Трейд», ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс», ТОВ «Білфекс» за період з 01.07.2012 по 30.06.2014, за результатами якої складено акт №85/08-26-22-01/32729641 від 23.10.2014 (далі Акт).

За результатами перевірки відповідач дійшов висновку про порушення позивачем:

п.138.8, п.138.2, п.138.1 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 570609,00 грн., у т.ч. по періодах: 2012 рік в сумі 144074,00 грн. (у т.ч. 3 квартал 2012 року 103236,00 грн., 4 квартал 2012 40838,00 грн.), 2013 рік 426535,00 грн.;

п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість усього в розмірі 683302,00 грн., в т.ч. по періодах: липень 2012 98320,00 грн., жовтень 2012 23200,00 грн., листопад 2012 15693,00 грн., січень 2013 1125,00 грн., лютий 2013 159464,00 грн., квітень 2013 73305,00 грн., липень 2013 98360,00 грн., вересень 2013 116731,00 грн., лютий 2014 1500,00 грн., червень 2014 95604,00 грн., та завищено 24 рядок «Залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» за червень 2014 року на суму 45025,00 грн.

Не погодившись з висновками Акту позивач подав заперечення на акт перевірки, у відповідь на які листом відповідач зазначив про правомірність висновків Акту та необґрунтованість заперечень.

На підставі Акту контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомленнярішення:

№2201 від 12.11.2014, яким позивачу зменшено суму відємного значення податку на додану вартість за червень 2014 року на суму 45025,00 грн.;

№2201 від 12.11.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 1 024 953,00 грн., в т.ч. за основним платежем 683302,00 грн. та 341651,00 грн. за штрафними санкціями.;

№2201 від 12.11.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 855913,50 коп., в т.ч. за основним платежем 570609,00 грн. та 285304,50 грн. за штрафними санкціями.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Запорізькій області, проте, рішенням Головного управління ДФС у Запорізькій області залишено без змін прийняті податкові повідомлення рішення, а скаргу позивача без задоволення.

Позивач, не погодившись з прийнятим податковими повідомленнямирішеннями та результатами розгляду скарги, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту перевірки, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованості цих висновків.

З акту перевірки судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомленнярішення став висновок відповідача про відсутність факту придбання позивачем у ТОВ «Ліцет-Ол», ТзОВ «Світовир», ТОВ «Мастертрейд», ВКП «Ватра», ТОВ «Білтекс ТД», ТОВ «ПКФ «Восток Трейд», ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс», ТОВ «Білфекс» робіт/послуг та використання вказаних товарів у власній господарської діяльності, що на думку контролюючого органу позивач лише отримував податкові накладні та видаткові накладні з метою «штучного» формування податкового кредиту.

Разом з тим, суд зазначає про необгрунтованість таких висновків контролюючого органу з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначаються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Порядок обчислення та сплати податку на прибуток підприємств врегульований розділом ІІІ ПК України, який включає статті зі 133 по 161.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України (тут і в подальшому в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Відповідно до п.138.8 ст.138 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме:

прямих матеріальних витрат;

прямих витрат на оплату праці;

амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;

вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, для віднесення витрат до складу валових витрат підприємства, такі витрати мають бути повязані з господарською діяльністю платника податків, а також повинні бути підтверджені належним чином складеними обовязковими первинними документами.

Також слід зазначити, що відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Положеннями п.198.2 ст.198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст.201 ПК України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Отже, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З матеріалів справи судом встановлено, що у перевіряємому періоді позивач мав господарські операції ТОВ «Білфекс» на підставі договорів поставки №24 від 29.01.2014 та №48 від 19.03.2014, відповідно до умов яких постачальник - ТОВ «Білфекс» зобовязується поставити, а покупець ТОВ «Союз-Континент» прийняти та оплатити на умовах, визначених в договорі, електрообладнання, асортимент, кількість, якість та ціна якої зазначені в специфікаціях, які оформлюються у вигляді додатку до договору та є його невідємною частиною, або в рахунку-фактурі, який надається постачальником покупцю, відповідно до умов даного договору та є його невідємною частиною (а.с.183-185, 187-189 т.2).

З наданої до матеріалів справи специфікації №1 до договору №48 від 19.03.2014, судом встановлено, що позивачем придбавався у ТОВ «Білфекс», серед іншого, товар автоматичні вимикачі BB/TEL 10-20/1000 у1 (а.с.186, т.2). Також, з наданих до матеріалів справи видаткових накладних судом встановлено, що позивачем придбавалося у ТОВ «Білфекс» інше електрообладнання проводи ПВ, барабан кабельний, тощо.

Крім того, на підтвердження здійснення господарських операцій представником позивача до матеріалів справи надано видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, відомості про вантаж, картки по рахунку 631, на підтвердження оплати за поставлений товар (а.с.61-127, т.1).

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «ПКФ Восток Трейд» укладено договір від 06.01.2014 про надання транспортно експедиційних послуг №060114/01, відповідно до умов якого замовник ТОВ «Союз - Континент» доручає, а виконавець ТОВ «ПКФ Восток Трейд» бере на себе зобовязання по організації перевезення та експедиції вантажів замовника різними видами транспорту, в межах України, так і за її межами, а також по забезпеченню виконання комплексу операцій, повязаних з перевезенням та експедируванням вантажу замовника, у відповідності з даним договором (а.с.211-212, т.2).

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи надано акт надання послуг (виконання робіт) до договору від 06.01.2014 щодо здійснення перевезення за маршрутом м. Запоріжжя м. Одеса м. Тбілісі, рахунок №13012014 від 13.01.2014, податкову накладну, митну декларацію, картку по рахунку, на підтвердження оплати надано платіжне доручення (а.с.1-6, т.2).

З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс» укладено договір поставки №30/05 від 30.05.2014 відповідно до умов яких постачальник - ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс» зобовязується поставити, а покупець ТОВ «Союз-Континент» прийняти та оплатити на умовах, визначених в договорі, електрообладнання, асортимент, кількість, якість та ціна якої зазначені в специфікаціях, які оформлюються у вигляді додатку до договору та є його невідємною частиною, або в рахунку-фактурі, який надається постачальником покупцю, відповідно до умов даного договору та є його невідємною частиною (а.с.177-179, т.2).

Судом встановлено, що позивачем за специфікацією №1 придбано автоматичний вимикач завантаження ВНВ 10/630-16-У3, за специфікацією №2 розмикач РЕ 19-48-32260, 5000А, автоматичний вимикач ВВ/TEL 10-20/1600 У1, за специфікацією №3 - автоматичний вимикач ВНВ 10/630-16-У3, автоматичний вимикач ВВ/TEL 10-20/1600 У1, обмежувач перенавантаження ОПН-КР/TEL 10/12/0 УХЛ-2 (а.с.180-182, т.2).

На підтвердження виконання господарських операцій між позивачем та ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс» до матеріалів справи надано видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, картка по рахунку 631, оплата за поставлений товар підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с.7-24, т.2).

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що 25.06.2012 між позивачем та ТОВ «ОСОБА_4 ЛТД» (на момент перевірки ТОВ «Ліцет-Ол») укладено договір поставки №25/1, відповідно до умов якого у встановлений договором термін, постачальник - ТОВ «ОСОБА_4 ЛТД» бере на себе зобовязання поставити та передати у власність покупця ТОВ «Союз-Континент» електрообладнання, далі-товар, на умовах DDP (Інкотермс-2000), а покупець бере на себе зобовязання прийняти і сплатити товар. Кількість, асортимент, комплектність і упаковка товару визначені Специфікацією №1 (а.с.190-193, т.2).

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів надано специфікації №1,2,3,4 (а.с.194-197, т.2), видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, картки по рахунку 631, оплата поставленого товару підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с.25-42, т.2).

З матеріалів справи судом встановлено, що 16.01.2013 між позивачем та ТОВ «Елтекс.» (на момент перевірки ТОВ «Білтекс») укладено договір №04/1 відповідно до умов яких постачальник - ТОВ «Елтекс.» зобовязується поставити, а покупець ТОВ «Союз-Континент» прийняти та оплатити на умовах, визначених в договорі, електрообладнання, асортимент, кількість, якість та ціна якої зазначені в специфікаціях, які оформлюються у вигляді додатку до договору та є його невідємною частиною, або в рахунку-фактурі, який надається постачальником покупцю, відповідно до умов даного договору та є його невідємною частиною (а.с.205-209, т.2).

Відповідно до наданої до матеріалів специфікації №1 позивачем придбавався у ТОВ «Елтекс.» товар захист вводу та відхідних ліній, пристрій контролю напруги, захист конденсатних батарей, контактори, гідроштовхач, ключ-марка, блок вживлення, дріт (а.с.210, т.2).

На підтвердження здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Елтекс.» до матеріалів справи надано видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, картки по рахунку 631, оплата товару підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с.128-208, т.1).

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що в перевіряємий період позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Мастертрейд», а саме позивач придбавав у контрагента алюмінієві профілі.

На підтвердження здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Мастертрейд» до матеріалів справи надано видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, картки по рахунку 631, оплата придбаного товару підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с.43-63, т.2).

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що позивачем придбавався у ТзОВ «Світовир» товар пристрій діагностування та захисту приєднань секцій шин 6-35кВ «Альтра».

На підтвердження здійснення господарських операцій між позивачем та ТзОВ «Світовир» до матеріалів справи надано видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, картки по рахунку 631, оплата придбаного товару підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с.163-168, т.2).

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що в періоді, який перевірявся, позивач придбавав, на підставі рахунку-фактури №ФВ-0000180 від 10.10.2012, у контрагента Виробничо комерційне підприємство «Ватра» товар трансформатори ТМ 1000/10/0,4 Д/Ун-11.

На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем до матеріалів справи надано картку по рахунку 631, видаткову накладну, податкові накладні, оплата за поставлений товар підтверджується наданими до матеріалів платіжними дорученнями (а.с.170-176, т.2).

З наданого до матеріалів справи листа ТОВ «Союз-Континент» №2 від 10.01.2014, судом встановлено, що товар, який придбавався позивачем у ТОВ «Ліцет-Ол», ТОВ «Світовир», ТОВ «Мастертрейд», ВКП «Ватра», ТОВ «Білтекс ТД», ТОВ «ПКФ «Восток Трейд», ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс», ТОВ «Білфекс», використовувався у власній господарській діяльності під час виготовлення комплектних трансформаторних підстанцій 2БКТП, КПТв, КТПГС, БКТП, комірок КСО та іншого електротехнічного обладнання (а.с.67-68, т.2).

Суд вважає за необхідне зазначити, що податкові накладні, наявні в матеріалах справи, виписані ТОВ «Ліцет-Ол», ТОВ «Світовир», ТОВ «Мастертрейд», ВКП «Ватра», ТОВ «Білтекс ТД», ТОВ «ПКФ «Восток Трейд», ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс», ТОВ «Білфекс» для документального оформлення виконання умов договорів, містять відомості про адресу місцезнаходження покупця та продавців, одиниці виміру товару, кількість товару, ціну товару, тому відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності. Будь-яких порушень щодо реєстрації, оформлення податкових накладних не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів відсутні, що не заперечується і відповідачем в акті перевірки. За таких обставин, підстави для невключення сум податку на додану вартість по вказаних податкових накладних до складу податкового кредиту позивача відсутні, а відтак і відсутні підстави для неврахування сум коштів по вищевказаних операціях при визначенні податкового кредиту з податку на додану вартість.

Щодо посилань представника відповідача на отриману податкову інформацію, а саме:

акт ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області №68/08-25-22-012/37373703 від 25.07.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс» щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин з ТОВ «С.Т.С-Січ» за період липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2012 року»;

довідку Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції в Полтавській області №505/22/5-13/24392915 від 20.05.2013 «Про результати проведення зустрічної звірки ВКП «Ватра» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «Генбудінвест» за період з 01.08.2012 по 30.11.2012»;

акт Ленінської обєднаної державної податкової інспекції у м. Луганську Головного управління Міндоходів у Луганській області №66/12-36-22-03/10/38961066 від 22.04.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ «ПКФ «Восток Трейд» щодо підтвердження господарських відносин із постачальниками та покупцями за період з 01.01.2014 по 28.02.2014»;

акт Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області №394/22-04/38873279 від 27.06.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Біфлекс» щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за період січень-травень 2014 року»;

акт ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя №114/22-1109/35979594 від 30.04.2013 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Майстертрейд» з питання дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарської діяльності з ПП «Транс-Атлантіка», ТОВ «Лігран», ПП «Екоскан Сервіс» за період з 01.01.2012 по 31.12.2012»;

акт ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя №62/08-25-22-012/3781286 від 23.07.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Елтекс» щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин їх реальності та повноти відображення в обліку за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2012 року по взаємовідносинах з ТОВ «С.Т.С. Січ»;

акт ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя №114/22-1109/35979594 від 10.04.2013 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мастертрейд» з питання дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарської діяльності з ПП «Транс-Атлантіка Сервіс», ТОВ «Лігран», ПП «Екоскан Сервіс» за період з 01.01.2012 по 31.12.2012»;

акт ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області №197/22-40/32053692 від 03.12.2013 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Світовир» з питань взаємовідносин з ТзОВ «Континент профі» за період з 01.06.2013 по 31.07.2013»,

суд зазначає, що в силу закону отримання контролюючим органом акту перевірки, довідки зустрічної звірки або акту про неможливість проведення зустрічної звірки, в яких викладені висновки про наявність ознак фіктивної господарської діяльності, відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, акт перевірки контрагента або акт про неможливість проведення зустрічної звірки тощо, не має преюдиціального значення при розгляді справи судом та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

При дослідженні факту здійснення господарських операцій, що були підставою для формування витрат платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку.

Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не можуть мати безпосередній вплив при дослідженні факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами.

В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.

Суд зазначає, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця.

Норми ПК України не містять вимог про необхідність коригування платником податку правомірно визначеного податкового кредиту з ПДВ у зв'язку з тим, що підприємства, з якими мав правові відносини контрагент такого платника податку, порушують вимоги податкового законодавства.

Крім того, до суду не надано доказів наявності обвинувального вироку відносно посадових (службових) осіб ТОВ «Ліцет-Ол», ТОВ «Світовир», ТОВ «Мастертрейд», ВКП «Ватра», ТОВ «Білтекс ТД», ТОВ «ПКФ «Восток Трейд», ТОВ «Дніпро-Трейд Плюс», ТОВ «Білфекс» та наявності рішення суду про визнання угод недійсними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Континент».

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 158-163, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Континент» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 12.11.2014 №2201, №2201, 2201.

Судові витрати в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.) присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Континент» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області до спеціального фонду Державного бюджету України решту суми судового збору в розмірі 4384,80 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні 80 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко