Справа № 2а-3103/11/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2011-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2011 р. Справа № 2a-3103/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Маковійчук С.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ТзОВ "ІТЕКО" лтд.

до відповідача: Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі

про визнання дій незаконними та скасування рішення № 787 від 30.06.2011 року,-

ВСТАНОВИВ:

27.09.2011 року ТзОВ «ІТЕКО»лтд (далі - позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі (далі - відповідач) про визнання дій незаконними та скасування рішення № 787 від 30.06.2011 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками внесків (далі - Рішення).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем винесено рішення за №787 від 30.06.2011 року з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: оскаржуване рішення не містило обґрунтованих вимог та не мало обовязкової частини розшифровки нарахування штрафних санкцій, незрозуміло з яких підстав виникли зобов'язання зі сплати штрафних санкцій та пені, оскільки в оскаржуваному рішенні таких підстав не зазначено, не вказано по яких видах збору накладаються штрафні санкції. Крім того, позивач вказував на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням річного строку застосування фінансових санкцій, крім цього стверджував, що станом на 11.04.2011 року не мав жодної заборгованості, що підтверджується актом звірки та платіжними дорученнями (а.с. 48 - 49). Також представник позивача зазначив, що нарахована заборгованість по даним штрафним санкціям та пені вже накладалась відповідачем, але скасована рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській обл., за №9575/09-10 від 06.06.2008. та рішенням ПФ України за №639/06 від 05.02.2010 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Також зазначив, що рішення №787 від 30.06.2011 року надіслано ТзОВ «ІТЕКО»лтд з порушенням встановленого строку, передбаченого абз. 3 пункту 9.5 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", згідно з яким рішення на протязі трьох робочих днів із дня його винесення, вручається під підпис керівнику або головному бухгалтеру страхувальника, банку чи фізичній особі - суб'єкту підприємницької діяльності або надсилається листом з повідомленням про вручення. Рішення винесено 30.06.2011 року та отримано, як зазначав позивач, тільки 27.07.2011 року.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти позову заперечив з підстав, викладених в письмовому запереченні, пояснив суду, що оскаржуване рішення отримане позивачем 16.07.2011 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.52). Причиною винесення оскаржуваного рішення є несвоєчасне перерахування позивачем страхових внесків, що стосується недотримання відповідачем строків надіслання оскаржуваного рішення пояснив, посилаючись на надмірну завантаженість в роботі. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази судом встановлено наступне.

30.06.2011 року відповідачем прийнято рішення за №787, згідно з яким до позивача застосовано фінансові санкції в розмірі 10 відсотків та нараховано пеню в розмірі 0,1 відсотка за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду за зобовязаннями із сплати штрафних санкцій та пені про що свідчить розрахунок фінансових санкцій та пені за період з 20.09.2008 року до 20.03.2009 року по особовому рахунку 1-5% та з 20.11.2009. по 20.10.2010. по особовому рахунку 4%, 33,2%, 42% (а.с. 16,17).

Позивачем оскаржено дане рішення до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та до Пенсійного фонду України. За результатами розгляду, в обох випадках, прийняті рішення про повернення скарги без розгляду у зв'язку із пропущенням встановленого строку адміністративного оскарження (а.с. 8-9).

Згідно з частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон), страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частина перша статті 15 Закону визначає, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону. Частина третя, вказаної статті встановлює, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 17 Закону страхувальники зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно з частиною 6 статті 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Таким чином, позивач є страхувальником, платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на якого покладені обовязки нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Судом встановлено, що позивачем, в порушення частини 6 статті 20 Закону за відповідні базові звітні періоди, (календарні місяці) здійснювалась несвоєчасна та не в повному обсязі сплата страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підтверджується розрахунками фінансових санкцій та пені, а також картками особового рахунку страхувальника (а.с. 16-29).

Згідно із частиною першою статті 106 Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Частина 2 вказаної статті Закону передбачає, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Пунктом 2 частини 9 статті 106 вказаного Закону передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, суд зазначає, що здійснення позивачем несвоєчасної сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування є підставою для нарахування пені та штрафних санкцій у відповідності до вищевказаних норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а сплата нарахованих сум пені та штрафних санкцій є обовязком позивача. Відтак, застосування до позивача, за несвоєчасну сплату страхових внесків, фінансових санкцій в розмірі 10 відсотків своєчасно несплачених сум та нарахування пені в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, за кожний день прострочення платежу, відповідно до оскаржуваного рішення від 30.06.2011р. за №787 є правомірними.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI, від 08.07.2010р., (надалі, також - Закон).

Відповідно до частини 3 Розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону, з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Частиною 14 статті 25 Закону встановлено, що при застосуванні пені та штрафів, посадова особа територіального органу Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Розділом 9 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України за №21-1 від 19.12.2003 року (надалі - Інструкція) врегульовано порядок застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків, пунктом 9.3.2 якої встановлено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 14. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний базовий звітний період незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Таким чином, обовязок винести рішення про нарахування фінансових санкцій та пені за несплату позивачем страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у відповідача виникає з моменту сплати таких внесків в повному обсязі.

Відповідно до акту звірення розрахунків по ТзОВ «ІТЕКО»лтд за нарахованими та сплаченими страховими внесками до ПФУ в 2010р. позивачу, станом на 01.02.2011 року визначено суму заборгованості в розмірі 9967,94 грн., (а.с. 49), яка погашена останнім тільки 11.04.2011 року (а.с. 48). В звязку з погашенням поточної заборгованості за період з 20.09.2008р. по 13.12.2010р., згідно з рішенням №787 від 30.06.2011року позивачу нараховано суми фінансових санкцій та пені в розмірі 9119,26 грн., а отже нарахування даних сум є правомірним.

Посилання позивача на ту обставину, що оскаржуване рішення відповідача не вручено та не надіслано позивачу за три робочі дні після його винесення, що є порушенням абз. 3 пункту 9.5 вказаної Інструкції є єдиною, проте недостатньою підставою для скасування рішення, оскільки встановлений факт наявності вказаного порушення відповідачем сам по собі не може бути тією обставиною, що призводить до звільнення позивача від відповідальності за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків, у тому числі штрафних санкцій та пені, передбаченої статтею 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Суд зазначає, що твердження позивача щодо встановленого Цивільним процесуальним кодексом України річного строку позовної давності є помилковим і не підлягає застосуванню в даних правовідносинах, оскільки спеціальними нормативними актами, а саме: пунктом 10.9 Інструкції зазначено що строк давності щодо стягнення пені не застосовується, а частиною 16 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»зазначено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Що стосується тверджень позивача, що дані штрафні санкції та пеня уже нараховувалась в попередніх рішеннях управління Пенсійного фонду в Тисменицькому районі та скасовувались вищестоящими органами, судом встановлено, що попередні рішення скасовано в звязку з недотриманням форми складення самого рішення, а не через незаконне чи неправомірне нарахування штрафних санкцій чи пені. В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 30.03.2011 року за №1985/06 про результати розгляду скарги зазначено, що доводи, наведені у скарзі не спростовують підстав щодо застосування фінансових санкцій та нарахування пені (а.с. 45-47).

Згідно з даними картки особового рахунку ТзОВ «ІТЕКО»лтд, станом на 13.12.2010 р. за позивачем обліковувалась заборгованість по сплаті штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальну суму 9119,26 грн., (а.с. 18-29).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання нечинними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків за №787 від 30.06.2011 року, є безпідставними та не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 31.10.2011 року.