Справа № 826/20095/13-а
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року м. Київ К/800/40028/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В, Цвіркуна Ю.І.,

при секретарі Бруй О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року

у справі №826/20095/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Профешинал Клас» (надалі - ТОВ «ВКФ «Профешинал Клас»)

до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві (надалі - ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м.Києві)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому поставлено питання про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м.Києві від 17.09.2013р. №.

Постановою Окружного адміністративного суду від 07.02.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено.

Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, контролюючим органом проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток з питань несвоєчасної сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за період 2012 року (податкова декларація з податку на прибуток за 2012 рік № від 08.02.2013 року), за результатами якої складено акт від 17.09.2013 року № 15.1.10/639

Проведеною перевіркою, на думку податкового органу, встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, відповідальність за порушення зазначених строків, передбачена ст.126 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.09.2013 року №, відповідно до якого позивача за затримку на 44 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 847854,00 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 %, тобто у сумі 169570,80 грн. за платежем: податок на прибуток приватних підприємств.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в 23 рядку самостійно виправлених помилок визначив збільшення податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду (ів), що уточнюються, позитивне значення у сумі 917681, 00 грн., зокрема в рядку 24 позивачем самостійно визначено суму штрафних санкцій при відображенні недоплати у складі податкової декларації, що подається за звітний (податковий) період. Крім того, згідно додатка ВП до податкової декларації з податку на прибуток підприємства від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) рік) визначено як «-», а в рядку 14, 16 визначено податок на прибуток, нарахований за результатами останнього календарного кварталу (звітного) податкового періоду (рядок 14 - 15) в розмірі 917681,00 грн., а отже задекларовані зобов'язання ТОВ «ВКФ «Профешинал Клас» у сумі 917681,00 грн. на момент подання декларації є узгодженими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції цілком вірно та обґрунтовано виходив з наступного.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, 08.02.2013 року ТОВ «ВКФ «Профешинал клас» було подано до податкового органу декларацію з податку на прибуток підприємства за 2012р., що підтверджується квитанцією №2 від 08.02.2013 року.

У рядку 07 декларації відображено «Об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності за результатами 2012 року» у розмірі «-» 533617грн., в рядку 23 «Збільшення податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється» у розмірі 917681грн.; в рядку 14 «Податок на прибуток за звітній (податковий) період», в рядку 15 «Податок на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень», в рядку 16 «Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього календарного кварталу (звітного) податкового періоду» суми були не задекларовані.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012р. №516 , за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом приймання та обробки податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків на паперових (електронних) носіях, несуть відповідальність підрозділи, що приймають податкову звітність.

Під час прийняття декларації з податку на прибуток підприємства за 2012р. у відповідача були відсутні зауваження щодо не заповнення рядків 14,15,16 та відповідно декларація була прийнята.

При цьому, рядки 14, 15, 16 декларації визначають самостійно узгоджене зобов'язання по податку на прибуток

Таким чином, приймаючи декларацію, відповідач визнав зазначені суми самостійно узгоджених зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 0,00 грн.

Рядки 23, 24, 25, 26, 27 до декларації з податку на прибуток, визначають збільшення податкового зобов'язання періоду, що уточнюється, а також нарахуванням у зв'язку з таким уточненням штрафу та пені. Позивач, подаючи звітну декларацію за 2012 рік, одночасно самостійно виправляв помилки попередніх періодів та уточнював показники декларації за три квартали 2012 року, що підтверджується самою декларацією та додатком ВП до неї.

Окрім того, податкове зобов'язання звітного періоду, а саме за 2012 рік, вираховується з урахуванням показників за три квартали 2012 року та показників за 2012 рік, при цьому це вирахування зазначається в рядки 14, 15, 16 декларації з податку на прибуток за 2012 рік, які позивачем не були визначені.

До того ж, позивачем самостійно було виправлено помилку в декларації за 2012 рік, а саме - було заповнено рядки 14, 15, 16 декларації 04.04.2013 року, шляхом подання уточнюючої декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік (реєстраційний №). Даний факт підтверджується також актом перевірки, в якому вказано, що з моменту подання уточнюючої декларації від 04.04.2013 року у позивача відсутні податкові зобов'язання у розмірі 917681грн.

Враховуючи викладене, з урахуванням приписів ч.2 ст.71 КАС України, судова колегія касаційної інстанції погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, не навів належних доказів на підтвердження обґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції, виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ Ю.І. Цвіркун