Справа № 5229/11/2070
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2011-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 серпня 2011 р. № 2-а- 5229/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.

при секретарі судового засідання Кузьменко Ю.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області
про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Лозівської обєднаної державної податкової інспекції у Харківській області (надалі відповідач) та з урахуванням уточнень до адміністративного позову просить суд частково скасувати рішення Лозівської обєднаної державної податкової інспекції у Харківській області від 01.12.2010 року № НОМЕР_1, а саме: в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 10.034,90 грн. за порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95 ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що висновки про порушення ним як суб'єктом господарювання пп.1, 2, 12, 13 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями, які викладені в акті перевірки від 12.11.2010 року є необґрунтованими і не узгоджуються з приписами чинного законодавства.

Так, в ході перевірки перевіряючими було запропоновано надати до перевірки первинні документи, які б підтверджували придбання та оприбуткування товару. Документи були надані в повному обсязі, на весь товар, що знаходився на реалізації та зберіганні, а саме: приходні накладні, згідно яких відбувалось оприбуткування товару, книга обліку доходів та витрат Ф-10, опис товарно - матеріальних цінностей станом на 11.11.2010 року. При цьому, перевіряючими були оглянуті накладні та вибірково переписано найменування та кількість товару, нібито не знайшовши на товар приходних накладних. Книга обліку доходів та витрат, а також опис ТМЦ перевіряючими не були взяті до уваги. Окрім того, позивачу не було запропоновано зняти залишки ТМЦ в момент проведення перевірки, а виявлені перевіряючими нібито не оприбутковані залишки ТМЦ не звірялися з книгою обліку доходів та витрат, яка є безпосереднім підтвердженням ведення обліку товарів.

Працівниками ДПС, всупереч «Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового та іншого законодавства», затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2010 року, на було надано можливості позивачу ознайомитись з актом перевірки та його підписати, оформлення акту взагалі не відповідає вимогам вищевказаного порядку. За судженням позивача, перевірка відповідачем проведена без законних підстав і без належного повідомлення останнього відповідно до строків, визначених чинним законодавством про проведення перевірки. Податкове повідомлення рішення від 01.12.2010 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій) прийняте неправомірно та штрафні санкції у розмірі 10.034,90 грн. за порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95 ВР застосовані безпідставно, оскільки дата реєстрації акта 15.11.2010 року, а рішення по цьому акту прийнято 01.12.2010 року, що перевищує встановлений законодавством строк для прийняття рішення.

Також позивач вказує, що штрафні (фінансові) санкції відповідно до податкового повідомлення - рішення, які оскаржуються, позивачем частково погашені у розмірі 561.50 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 12.01.2011 року №172.

У судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд ухвалити рішення про їх задоволення.

Відповідач - Лозівська обєднана державна податкова інспекція у Харківській області позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов відповідач вказав, що фахівцями ДПА у Харківській області у присутності продавців була проведена перевірка магазину, який належить ФО-П ОСОБА_1 (м. Лозова, вул. Танкистів, 8-а). За результатами складено акт перевірки від 15.11.10р. № 9776/20/40/23/НОМЕР_2, яким встановлено зокрема, ведення з порушенням встановленого законом порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 5017, 45 грн. Продавці магазину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписали акт перевірки без зауважень та заперечень. За порушення ФОП ОСОБА_5 пп.1, 2, 12, 13 ст. З Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», встановлених перевіркою, що відображені в зазначеному акті перевірки Лозівська ОДПІ у Харківській області прийняла рішення від 01.12.2010 року №, яким застосувало до позивача штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 10.596 грн. 40 коп.

Відповідач вказує, що органи податкової служби діяли відповідно до вимог Закону, що підтверджується, зокрема, фактом проведення спірної перевірки працівниками податкового органу згідно з планом, на підставі направлень, а також власне допуском ФОП ОСОБА_5 перевіряючих до проведення цієї перевірки, у зв'язку з чим, на його думку, підстав для задоволення позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_1 немає.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи і вимоги заперечень проти позову, просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, одержав свідоцтво про державну реєстрацію, набув правового статусу фізичної особи - підприємця, на обліку як платник податків, зборів (обовязкових платежів) знаходиться в Лозівській ОДПІ Харківської області.

Вказані обставини визнані сторонами по справі в ході судового засідання, у суду не має сумнівів в добровільності визнання перелічених обставин та їх достовірності, стосовно вказаних обставин відсутній спір, а тому перелічені обставини перед судом не доказуються.

12.11.2010 року головним державним податковим ревізором - інспектором ДПА у Харківській області Суворовою О.В. та головним державним податковим ревізором-інспектором ОСОБА_6 на підставі направлення №12296 від 10.11.2010 року, підписаного в.о. голови ДПА у Харківській області ОСОБА_7, була проведена перевірка господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) з питань дотримання вимог Законів України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 23.03.1996 року №98/96-ВР «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», від 19.12.1995 року №481 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Постанови правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 12.11.10 року № 9776/20/40/23/НОМЕР_2 (а.с. 74-79).

Згідно висновків, викладених в зазначеному акті перевірки, позивачем допущено порушення п.п.1, 2, 12, 13 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями.

З посиланням на даний акт перевірки Лозівською ОДПІ у Харківській області винесено рішення про застосування до ФО-П ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій від 01.12.2010 року № на суму 10.596,40 грн., яке було отримано позивачем 01.12.2010 року (а.с. 11).

Не погодившись з даним рішенням ФОП ОСОБА_1 скористався правом на адміністративне оскарження.

Рішенням Державної податкової адміністрації у Харківській області від 13.01.2011 року № 39/б/25-203 рішення Лозівської ОДПІ у Харківській області від 01.12.2010 року № залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 від 29.12.2010 року без задоволення.

Рішенням Державної податкової адміністрації України від 28.02.2011 року № 2077/Б/25-03155606/7 рішення Лозівської ОДПІ у Харківській області від 01.12.2010 року № та рішення ДПА у Харківській області від 13.01.2011 року №39/б/25-203 залишено без змін, а скарги без задоволення.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження, не погодившись з рішеннями ДПС, ФОП ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду, уточнивши який просить скасувати рішення Лозівської ОДПІ в Харківській області від 01.12.2010 року № в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 10.596,40 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних вище висновків відповідача і винесеного на підставі цих висновків спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з такого:

Відповідно до п.2 ст. 11 Закону України Про державну податкову службу (в редакції, щзо діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ОСОБА_8 № 509), органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Статтею 11-1 Закону № 509 передбачено, що перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", вважаються позаплановими перевірками.

Разом з тим, здійснення контролю за дотриманням порядку проведення розрахунків врегульовано розділом IV (ст. 15, 16) Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі - ОСОБА_8 № 1776). Зокрема, ст. 15 визначено, що такий контроль здійснюється податковими органами шляхом проведення планових або позапланових перевірок.

ОСОБА_8 № 1776 є спеціальним у питаннях застосування РРО, то інші нормативні акти, у тому числі ОСОБА_8 № 509, застосовуються тільки в частині, не врегульованій Законом про РРО.

Слід зазначити, що ст. 11-1 Закону № 509 визначені саме підстави та порядок проведення планових та позапланових перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Пунктом 1 Наказу ДПА у Харківської області від 29.12.05 р. за № 409 Про організацію роботи підрозділів оперативного контролю затверджено створення групи при ДПА у Харківської області з числа фахівців підрозділів оперативного контролю державних податкових інспекцій в районах м. Харкова, Харківської області.

Судом встановлено, що перевірка ФО-П ОСОБА_1 проводилась на підставі направлення на перевірку № 12296 від 10 листопада 2010 року. Перевірка була проведена у присутності продавців магазину, який належить ФО-П ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підписали акт перевірки без зауважень та заперечень. Окрім того, сам позивач був обізнаний про те, що проводиться перевірка належного йому магазину, чого не заперечував останній під час розгляду справи, будь - яких заперечень щодо проведення перевірки не висловив, отже, ним особисто перевіряючи були допущені до перевірки.

Таким чином, суд вважає, що перевіряючи діяли в межах прав, наданих направленням на перевірку, в межах компетенції органів державної податкової служби, передбаченої Конституцією та законами України та керувались чинними Наказами ДПА.

Щодо встановлених під час перевірок порушень суд зазначає наступне:

Акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки і є, носієм доказової інформації про виявлені порушення (або їх відсутність) вимог чинного законодавства зазначеними суб'єктами.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Перший примірник акту перевірки залишається у посадових осіб органу ДПС, другий - у керівника суб'єкта господарювання або особи, що його заміщає, а у разі їх відсутності - у особи, уповноваженої здійснювати розрахункові операції.

Як зазначалось вище, перевірка була проведена у присутності продавців магазину ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підписали акт перевірки без зауважень та заперечень. Отже, погодились з висновками перевіряючих, які викладені в акті перевірки, у тому числі з виявленими під час перевірки порушеннями.

За результатами перевірки Лозівською ОДПІ в Харківській області було прийнято спірне рішення від 01.12.2010 року № НОМЕР_1, яким до ФО-П ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 10.596, 40 грн. (5017, 45 грн. х 2) - подвійна вартість не облікованих товарів за цінами реалізації за порушення встановленого порядку ведення обліку товарів за місцем реалізації та зберігання, у відповідності до ст. 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до пункту 12 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Облік - це належним чином організована система збору, нагромадження, обробки, групування, узагальнення і реєстрації (фіксації) необхідної інформації або її сукупних даних, що відображають кількісну чи якісну характеристику подій, явищ, фактів, процесів, об'єктів, тощо.

Форма Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, визначена Інструкцією про прибутковий податок з громадян, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 21.04.1993р. №12, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.06.1993р. за №64 (із змінами та доповненнями).

Порядок ведення Книги обліку доходів та витрат громадян - суб'єктів підприємницької діяльності (з особливостями її ведення для сфери торгівлі) (форма №10) визначено листом Державної податкової адміністрації України від 05.11.1997р. №17-011/10-8886 та постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. №1269,

Відповідно до пункту 2 вищевказаного порядку суб'єкти підприємницької діяльності у Книзі забезпечують облік руху товарів, а саме у графі 2 зазначається придбання усієї групи товарів.

Громадяни, які самостійно (безпосередньо) здійснюють підприємницьку діяльність у сфері торгівлі, в графі 2 зазначають товар, який призначено для продажу в цей день.

Книга повинна знаходитись на місці здійснення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг протягом всього робочого дня та пред'являтись для перевірки представникам податкової служби на першу їх вимогу.

Перевірка обліку руху товарів безпосередньо на місці проведення підприємницької діяльності проводиться податковим інспектором виключно на день перевірки.

Вилучення Книги з місця проведення торговельної діяльності не допускається.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні.

У разі неведення обліку товарів за місцем реалізації та зберігання товарів або ведення такого обліку з порушенням встановленого порядку наступає відповідальність.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з акту перевірки № 9776/20/40/23/НОМЕР_2 та згідно з додатком № 3 до акту перевірки, перевіряючими встановлено ведення з порушенням встановленого законом порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 5017, 45 грн., з чим погодились продавці магазину ОСОБА_3 та ОСОБА_4. підписавши як акт перевірки так і додатки до акту.

Під час розгляду справи позивач вказав, що перевіряючим були надані приходні накладні, книга Ф-10, опис ТМЦ. При цьому, позивач не заперечував, що перевіряючими накладні були оглянуті, та наполягав, що безпосереднім підтвердженням ведення обліку товарів - є книга доходів та витрат.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача про те, що відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно - матеріальних цінностей (накладних, товарно - транспортних накладних) є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку та п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Отже, суд вважає правомірним висновок податкового органу про порушення ФОП ОСОБА_5 п. 12 ст. З Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями, за що останній несе відповідальність відповідно до ст. 21 Закону.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, наявність у спірних правовідносинах правової підстави, з посиланням на яку субєктом владних повноважень було прийнято рішення чи вчинено діяння, а також обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені субєктом владних повноважень в основу спірного рішення.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд відмічає, що заперечуючи проти позову, відповідач за правилами ч.2 ст.71 КАС України довів юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів винесення спірного рішення, якими до ФО-П ОСОБА_1 застосовані штрафні фінансові санкції, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати слід розподілити відповідно до ч.2 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області про визнання дій незаконними - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч.З, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 23 серпня 2011 року.

Суддя О.В. Панченко