Справа № 805/4672/15-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 р. Справа №805/4672/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14:45

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шувалової Т.О.,

при секретарі судового засідання - Хоменко А.Г.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Донецька залізниця» в особі Краснолиманського загону воєнізованої охорони Державного підприємства «Донецька залізниця» до Словянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску,-

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2015 року Державне підприємство «Донецька залізниця» в особі Краснолиманського загону воєнізованої охорони Державного підприємства «Донецька залізниця» звернулось до суду з позовом до Словянської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання неправомірним та скасування рішення податкового органу без дати № /3906 про застосування штрафних санкцій в сумі 74 935,54грн., та нарахування пені в сумі 2 611,61 грн., за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.01.2015 року по 26.02.2015 року згідно частини 10 та пункту 2 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення відповідача є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які прямо виключають можливість застосування штрафних та фінансових санкцій до позивача, як платника єдиного внеску, який зареєстрований на території проведення антитерористичної операції та має сертифікат Торгово-промислової палати України про підтвердження настання обставин непереборної сили.

Державне підприємство «Донецька залізниця», до складу якого входить Краснолиманський загон воєнізованої охорони, отримало сертифікат Торгово-промислової палати України № 1361 (3765/05-4/62 від 14.10.2014 року яким засвідчено настання обставин непереборної сили. На думку позивача, вказаний сертифікат розповсюджує свою дію на всі структурні підрозділи залізниці, в тому числі і на Краснолиманський загон воєнізованої охорони).

Представник відповідача надав заперечення на позов, відповідно до яких просив суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що за несвоєчасну сплату самостійно визначених грошових зобов'язань відповідно до звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень - лютий 2015 року до позивача застосовані штрафні санкції та нарахована пеня, відповідно до рішення від 27.07.2015 року № /3906.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до пункту 9/3 VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску звільняються від виконання обов'язків на період проведення антитерористичної операції на території населених пунктів затверджених Розпорядженням КМУ № 1053-р. від 30.10.2015 року. Однак, дію цього розпорядження зупинено Розпорядженням КМУ № 1079-р від 05.11.2014 року.

Крім цього, відповідач наголошує на тому, що сертифікат Торгово-промислової палати України виданий Державному підприємству «Донецька залізниця» надходив до податкового органу, але сертифікат виданий Краснолиманському загону воєнізованої охорони до податкового органу не надходив.

Тому вважає, оскільки відсутній перелік населених пунктів, на яких проводиться антитерористична операція та у звязку з відсутністю Сертифікату, який виданий платнику єдиного внеску, підстав для звільнення від штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску немає.

Ухвалою суду від 23 листопада 2015 року замінено неналежного відповідача по справі Словянську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області на належного відповідача - Словянську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство «Донецька залізниця» є юридичною особою (ідентифікаційний код - 01074957), зареєстроване за адресою: 83000 м.Донецьк, вул. Артема, 68 про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 11). Як пояснив, у судовому засіданні представник позивача, підприємство на підконтрольну українській владі територію не перереєструвалося, але податки і збори платить до бюджету України.

В структуру Державного підприємства «Донецька залізниця» входить Краснолиманського загону воєнізованої охорони Державного підприємства «Донецька залізниця» (), без статусу юридичної особи, адреса місцезнаходження: 84404 Донецька область, м.Красний Лиман, вул.Івана Лейка, 2Б та перебуває на податковому обліку в Словянській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

У зв'язку з несвоєчасною сплатою єдиного внеску за період з 21.01.2015 року по 26.02.2015 року у позивача виникла недоїмка, що не заперечується позивачем та підтверджується наданою відповідачем роздруківкою з облікової картки платника єдиного внеску позивача (арк.спр.66-77).

У судовому засіданні представник позивача не заперечувала проти того, що єдиний внесок за період з 21.01.2015 року по 26.02.2015 року 2015 року був сплачений не в строк, а погашався частками: (28.01.2015 року в сумі 189 337,87грн., 24.02.2015 року в сумі 192,07грн., 26.02.2015 року в сумі 192 522,30грн.) що також підтверджується карткою особового рахунку позивача.

В судовому засіданні було встановлено, що 27 липня 2015 року відповідачем прийнято спірне рішенні №/3906 на підставі частини 10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» яким до позивача застосований штраф у розмірі 74 935,54грн. (10%) та нарахована пеня за період за період з 21.01.2015 року по 26.02.2015 року у розмірі 2 611,61 грн. (0,1% від суми недоїмки), всього 77 547,15 грн.

Спірне рішення було отримано Краснолиманським загоном воєнізованої охорони Державного підприємства «Донецька залізниця» 04.08.2015 року, про що свідчить штам вхідної кореспонденції на копії спірного рішення (арк.спр.6). Але отримане позивачем рішення не містило дати.

В судовому засіданні представником відповідача надані з цього приводу письмові пояснення заступника начальника Словянській об'єднаній державній податковій інспекції ОСОБА_3, в яких зазначено, що спірне рішення не містило дати внаслідок технічної помилки. Крім цього, додано засвідчену копію витягу з IС «Податкий блок» - «Податковий аудит», з якої вбачається, що рішення податкового органу за № /3906 було сформовано в системі 27.07.2015 року.

Спір щодо дати прийняття рішення, суми штрафних санкцій та нарахованої пені відсутній.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно абзацу 1 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тобто, позивач в розумінні зазначених норм Закону є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями на час спірних правовідносин) орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно ч. 10 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями на час спірних правовідносин) на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною 14 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно до пп. 7.2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року № 455, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

Судом встановлено, що позивачем порушено строк сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до самостійно визначених грошових зобов'язань за період з 21.01.2015 року по 26.02.2015 року, про що також не заперечує позивач.

Як зазначає позивач у позові, відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII внесено зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", яким виключена можливість застосування штрафних та фінансових санкцій до позивача, як платника єдиного внеску.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що і юридична особа - Державне підприємство «Донецька залізниця» і структурний підрозділ в особі Краснолиманського загону воєнізованої охорони Державного підприємства «Донецька залізниця» знаходяться на території проведення антитерористичної операції.

Крім цього, позивач пояснив, що на адресу відповідача направлено Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України № 1361 (3765/05-4/62 від 14.10.2014 року, виданий Державному підприємству «Донецька залізниця», яким засвідчено настання обставин непереборної сили.

Додатково пояснив, що Краснолиманський загін воєнізованої охорони входить в якості структурного підрозділу без права юридичної особи до Державного підприємства «Донецька залізниця», всі витрати фінансуються за рахунок юридичної особи. Структурний підрозділ не може отримати від Торгово-промислової плати України Сертифікат на підтвердження настання обставин непереборної сили. Отриманий юридичною особою - Державним підприємством «Донецька залізниця» - сертифікат, який був наданий відповідачу, розповсюджується на всі його структурні підрозділи.

Всі вищевказані обставини, на думку позивача, є підставою для звільнення його від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Суд не може погодитись з таким твердженням позивача, з огляду на наступне:

Статтею 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII внесено зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону доповнено пунктом 9/3 такого змісту:

Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Тобто, нормою вищевказаного Закону передбачено звільнення платника єдиного соціального внеску від відповідальності за неналежне виконання обов'язків щодо сплати єдиного соціального внеску, за наступних обставин:

- знаходження платника єдиного внеску на території проведення антитерористичної операції, який визначений переліком населених пунктів затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- наявність сертифікату Торгово-промислової палати України на підтвердження обставин непереборної сили;

- подана платником єдиного внеску до органу доходів і зборів за основним місцем обліку заяви щодо звільнення від відповідальності за неналежне виконання обов'язків по нарахуванню, сплаті єдиного соціального внеску, не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Абзацем 2 статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 30.10.2014 року № 1053-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, м. Слов'янськ Донецької області віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. N 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. N 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Тобто, на час порушення позивачем термінів сплати єдиного внеску та на час прийняття податковим органом спірного рішення, переліку населених пунктів, на території яких проводиться антитерористична операція, Кабінетом Міністрів України визначено не було.

Тобто, на думку суду, оскільки немає затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку населених пунктів, тому відсутні законні підстави вважати розташування позивача саме на території проведення антитерористична операція.

При таких обставинах п.9-3 Розділу 8 Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» застосовувати як підставу звільнення від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» застосовувати не можливо.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Представник позивача не заперечує, що відповідний сертифікат структурний підрозділ не отримував.

Відповідно п.п.101.2.4. п.101.2 ст. 101.1 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Враховуючи, що заборгованість по єдиному внеску виникла безпосередньо у Краснолиманського загону воєнізованої охорони Державного підприємства «Донецька залізниця», який є платником податків, загін має окрему від Державного підприємства «Донецька залізниця» адресу, тому сертифікат повинен був отриманий саме на цього платника податків.

Посилання позивача на те, що він не є юридичною особою та не має право звертатися за отриманням сертифікату суд вважає безпідставним, оскільки юридична особа Державне підприємство «Донецька залізниця» не позбавлена можливості отримати сертифікат окремо на структурний підрозділ.

За таких обставин, суд приходить висновку, що оскільки відсутній перелік населених пунктів, на території яких проводиться антитерористична операція на час прийняття податковим органом спірного рішення, а також не отриманий Краснолиманським загоном воєнізованої охорони Державного підприємства «Донецька залізниця» сертифікат про настання обставин непереборної сили, тому підстав для звільнення платника єдиного внеску від відповідальності, відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII немає.

Згідно статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 11, 17-20, 69-72, 94, 162, 163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Донецька залізниця» в особі Краснолиманського загону воєнізованої охорони Державного підприємства «Донецька залізниця» до Словянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення податкового органу № /3906 від 27.07.2015 року про застосування штрафних санкцій в сумі 74 935,54грн., та нарахування пені в сумі 2 611,61 грн., за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.01.2015 року по 26.02.2015 року на загальну суму 77547,15грн., - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено у повному обсязі 07 грудня 2015 року.

Суддя Шувалова Т.О.