Справа № 819/310/15а
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 876/8242/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року про відмову у відстроченні виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.03.2015 року у справі №819/310/15-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про зобовязання вчинити дії. Постановлено стягнути з УМВС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 15.07.2013 року по 25.07.2014 року в сумі 55587,6 грн. з відрахуванням усіх обовязкових платежів.

В частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4 632,30 грн. (чотири тисячі шістсот тридцять дві гривні) постанова підлягає до негайного виконання.

30 червня 2015 року УМВС у Тернопільській області звернулось до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення у даній справі до 4 кварталу 2015 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УМВС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що УМВС не має змоги виконати дане рішення суду в термін, зазначений у постанові, оскільки дана сума не передбачена в кошторисі УМВС. Оскільки ОСОБА_1 звільнений з ОВС та не являється штатним працівником, для отримання та виплати даної суми коштів УМВС має звернутися до МВС України із запитом на додаткове виділення коштів на виконання рішення суду. Розумним строком для отримання даної суми є 4 квартал 2015 року.

Крім того, зазначає про те, що управлінням оскаржено постанову до суду апеляційної та касаційної інстанції, а відтак, порушення виконавчого провадження є передчасним.

З огляду на викладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити заяву про відстрочення виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.03.2015 року.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав доказів існування обставин, що ускладнюють виконання судового рішення.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права та є правильними.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Так, положеннями ч. 1 ст. 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 2 ст.263 КАС України передбачено право суду у виняткових випадках відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою для застосування правил цієї статті є обставини, що ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання обґрунтованості поданої заяви, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернення учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.263 КАС України (згідно аналогії) - їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо).

При цьому, при вирішенні питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення суд задовольняє таку заяву лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З урахуванням наведеного, оцінюючи в сукупності наведені УМВС в Тернопільській області доводи на обґрунтування своєї заяви про відстрочення виконання судового рішення, колегія суддів вважає, що заявником не доведено винятковості зазначених випадків та не підтверджено їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Так, заявником не надано жодних доказів про важкий фінансовий стан (в тому числі щодо відсутності грошових коштів для сплати спірної суми та не надано доказів відкриття касаційного провадження у справі №.819/310/15-а про виплату позивачу грошової компенсації.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі доказ, які б підтверджували неможливість сплати заборгованості у повному обсязі та виконання судового рішення по даній справі станом на теперішній час, а отже заява про відстрочення виконання судового рішення є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Крім того, на час розгляду скарги у суді апеляційної інстанції настав строк, до якого відповідач просив відстрочити виконання судового рішення.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 41, ч.3 ст.160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року про відмову у відстроченні виконання судового рішення у справі № 819/310/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_2

Ухвала в повному обсязі складена 23 листопада 2015 року.