Справа № 812/1042/15
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1042/15

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарського відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області, Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання незаконними дій щодо складання вимоги № Ф-24 від 17.11.2014, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Новоайдарського відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області, Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання незаконними дій щодо складання вимоги № Ф-24 від 17.11.2014, зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-24 від 17.11.2014, яка складена громадянкою України ОСОБА_3, яка вимагає перерахувати на небюджетний рахунок 1223 особи з назвою Новоайдарське відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області грошові кошти у розмірі 17527,33 грн. Позивач вважає, що ці вимоги заявлені без жодної законної підстави та за відсутності будь-яких договірних чи інших зобов'язань за угодами чи правочинами перед цією особою.

Дії особи з назвою Новоайдарське відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області позивач вважає незаконними, оскільки вона не має повноважень щодо видання будь-яких вимог в порядку Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у звязку з тим, що державна реєстрація даної особи проведена з істотними порушеннями вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Зазначив, що наказ Міністерства доходів і зборів № 54 від 17.04.2013, яким затверджено положення про Старобільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Луганській області, підлягає обовязковій реєстрації органами Міністерства юстиції України, однак, не зареєстрований, а тому, на думку позивача, є нечинним. Відтак і положення про Старобільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Луганській області є нечинним, а особа з такою назвою є недієздатною особою.

На підставі викладеного позивач просить визнати незаконними дії особи з назвою Новоайдарське відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області щодо складання вимоги № Ф-24 від 17.11.2014 та зобов'язати особу з назвою Новоайдарське відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області утриматись від складання щодо нього таких вимог.

У судове засідання позивач не прибув, надав суду клопотання, в якому просив розгляд справи 08.12.2015 здійснити за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, на адресу суду надіслав заперечення проти позову, згідно з якими вважає, що вимогу про сплату боргу Ф-24 від 17.11.2014 сформовано у відповідності з чинним законодавством, тому просить у задоволенні позову відмовити. Просив також розглядати справу за відсутності представника.

Враховуючи положення пункту 6 статті 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа - підприємець 12.12.2003 Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області. Перебуває на обліку як платник податків у Новоайдарському відділенні Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області з 30.12.2003 за № 127. ОСОБА_1 з 01.01.2012 перебуває на спрощеній системі оподаткування, як платник єдиного податку, зареєстрований платником єдиного соціального внеску. (а.с. 37-38).

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Законом № 2464-VІ визначено, що єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообовязкового державного соціального страхування в обовязковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Тобто, у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 ОСОБА_1 є платником єдиного внеску.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 2464 взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1,4,5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У відповідності до частини восьмої статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Згідно з частиною дванадцятою статті 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Згідно з пунктом другим розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464, з дня набрання чинності цим Законом суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва, розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 13-92 Про прибутковий податок з громадян, нараховують, обчислюють та сплачують єдиний внесок відповідно до цього Закону.

Згідно з положеннями частини 4 статті 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7 та частиною 11 статті 8 Закону № 2464 фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов'язані сплачувати єдиний внесок у розмірі 34,7% від суми, що визначається такими платниками самостійно, при цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з пунктом 6.4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 455, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за № 1622/24154, вимога про сплату боргу формується на підставі даних з карток особових рахунків платників.

Згідно даних картки особового рахунку ОСОБА_1, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску станом на 31 жовтня 2014 року та на 17 листопада 2014 року становила 17527,33 грн. (а.с. 33-36)

Оскаржувану вимогу про сплату боргу № Ф-24 від 17.11.2014 прийнято Новоайдарським відділенням Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області на підставі даних картки особового рахунку платника ОСОБА_1

При цьому, зі змісту п. 1 Положення про Старобільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Луганській області вбачається, що Старобільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області є територіальним органом Міндоходівта має у своєму складі Новоайдарське, Новопсковське, Біловодське, Марківське та Міловське відділення. (а.с. 40)

Таким чином, Новоайдарським відділенням Старобільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Луганській області правомірно сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-24 від 17.11.2014 на суму заборгованості 17527,33 грн., яку направлено на адресу ОСОБА_1 20.11.2014 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та отримано останнім 23.12.2014 (а.с. 55-56).

Доводи позивача щодо неналежної реєстрації відповідача у якості юридичної особи суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства (стаття 1 Кодексу адміністративного судочинства України).

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до Положення про Міністерство доходів і зборів України затвердженого Указом Президента України від 18.03.2013 № 141/2013, Міністерство доходів і зборів України (далі - Міндоходів України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міндоходів України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань:

- забезпечення формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізації єдиної державної податкової, державної митної політики;

- забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдине:; внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок);

- забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 229 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів, серед яких Головне управління Міндоходів у Луганській області та Старобільська ОДПІ Головного управління Міндоходів.

Відповідно до Положення про Старобільську ОДПІ Головного управління Міндоходів у Луганській області, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 17.04.2013 № 54, Старобільська ОДПІ Головного управління Міндоходів у Луганській області з центром у м. Старобільську з Новоайдарським, Новопсковським, Біловодським, Марківським та Міловським відділеннями є територіальним органом Міндоходів, який підпорядковується Міндоходів України та Головному управлінню Міндоходів у Луганській області та забезпечує реалізацію повноважень Міндоходів на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць (а.с. 40-45).

На теперішній час наказ Міністерства доходів і зборів України від 17.04.2013 № 54 не визнано протиправним та не скасовано, відповідно він є чинним та підлягає виконанню згідно ч. 2 ст. 15 Закону України "Про центральні органи влади".

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Старобільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Луганській області зареєстрована у якості юридичної особи 07.06.2013 за номером 1 000900, що підтверджено випискою з ЄДР серії ААВ № 790778. (а.с. 29)

Доказів того, що під час проведення державної реєстрації Старобільської ОДПІ порушено вимоги Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не встановлено.

З наведеного вбачається, що Старобільська ОДПІ, як територіальний орган Міністерства доходів і зборів України діє, як орган державної влади у здійсненні владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень в межах своїх повноважень, у тому числі і під час винесення оскаржуваної вимоги про стягнення боргу (недоїмки) № Ф-24 від 17.11.2014.

З огляду на відсутність порушеного права діями відповідача, суд вважає позовні вимоги щодо визнання незаконними дії особи з назвою Новоайдарське відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області (код ЄДРП0У 38609723) щодо складення вимоги № Ф-24 від 17.11.2014 та зобов'язання особи з назвою Новоайдарське відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області утриматися від складення щодо ОСОБА_1 вимог, не є належним способом захисту прав позивача, а тому не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за потрібне зазначити, що позивачами не надано суду жодних доказів, які б свідчили про наявність порушень його прав як фізичної особи з боку відповідачів при створенні та реєстрації Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області.

Таких порушень прав позивача не встановлено і при розгляді даної адміністративної справи.

Отже, відсутність з боку відповідачів порушень прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 при створенні та реєстрації Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області, винесенні оскаржуваної вимоги, виключає можливість прийняття судом рішення на користь позивача.

Щодо строків звернення до суду суд виходить з такого.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України загальний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи встановлено, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-24 від 17.11.2014 на суму заборгованості 17527,33 грн. ОСОБА_1 отримав 23.12.2014. (а.с. 56).

У заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позовом позивач зазначив, що 25.06.2015 він звернувся до Новоайдарського районного суду з адміністративним позовом до особи з назвою Новоайдарське відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання дій незаконними та зобовязання утриматись від вчинення певних дій.

Ухвалою Новоайдарського районного суду від 03.07.2015 у справі № 419/952/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу через непідсудність справи Новоайдарському районному суду та розяснено право на звернення з даним позовом до Луганського окружного адміністративного суду (а.с. 12)

За таких обставин, а також враховуючи відсутність у позивача спеціальної юридичної освіти, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку звернення позивача з даним позовом до суду поважними та розглянути дану справу по суті спору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав. Натомість відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати йому не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних ОСОБА_1 до Новоайдарського відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області, Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання незаконними дій щодо складання вимоги № Ф-24 від 17.11.2014, зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд у порядок і строки, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_4