Справа № 823/5218/15
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року справа № 823/5218/15

м. Черкаси

10 год. 58 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю);

представника головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (далі-позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі-відповідач), в якій позивач, з урахуванням збільшених позовних вимог, просить:

1. визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо видачі наказу № 23-5347/14-15-СГ від 22.10.2015 Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки площею 39,7173га ріллі в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області для ведення фермерського господарства ОСОБА_4;

2. визнати протиправним та скасувати наказ № 23-5347/14-15-СГ від 22.10.2015 Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки площею 39,7173га ріллі в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області для ведення фермерського господарства ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на ті обставини, що він звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років для ведення фермерського господарства площею 39,7173га в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Наказом Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою позивачу надано дозвіл. Проте, позивач наголошує, що Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області, також надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства площею 39,7173га в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області гр. ОСОБА_4 Позивач зазначає, що гр. ОСОБА_4 не отримував згоди від Богданівської сільської ради на надання земельної ділянки, а тому відповідач порушив порядок взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру видавши потиправний наказ. Крім того, позивач стверджує, що згоди від попереднього землекористувача даною земельною ділянкою у ОСОБА_4 відсутня. За таких підстав позивач вважає дії відповідача про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту із землеустрою є незаконним, та таким що суперечить чинному законодавству.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо задоволення позову заперечували з підстав викладених у письмових запереченнях. При цьому зазначивши, що наказ ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_4 жодним чином не порушує права свободи чи інтереси позивача, оскільки наявність рішень про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок не є підставою для відмови іншій особі у наданні такого ж дозволу.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку.

22.10.2015 наказом № 23-5347/14-15-СГ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надано гр. ОСОБА_4 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду, розташованої в адмінмежах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту. Орієнтовний розмір земельної ділянки 39,7173га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (код КВ ЦПЗ секція А, підрозділ 01.02).

Дозвіл гр. ОСОБА_4 наданий на підставі звернення гр. ОСОБА_4 за вх. № 9850 від 12.10.2015.

09.11.2015 наказом № 23-5709/14-15-СГ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надано гр. ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду, розташованої в адмінмежах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту. Орієнтовний розмір земельної ділянки 39,7173га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (код КВ ЦПЗ секція А, підрозділ 01.02).

Даний дозвіл наданий на підставі звернення гр. ОСОБА_3 за вх. № 10376 від 21.10.2015 та вх. № 9791 від 09.10.2015.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Громадянам для ведення фермерського господарства передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. а ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗК України землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 № 973-IV (далі Закон № 973 - IV) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Статтею 3 Закону № 973 - IV передбачено, що членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім'ї, родичі, які об'єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом).

Відповідно до порядку надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства закріпленому в ст. 7 Закону № 973 IV для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 ЗК Ураїни).

Проаналізувавши норми Закону суд встановив, що третя особа ОСОБА_4 володіє всіма підставами передбаченими ст. 123 ЗК України та 7 Закону № 973 IV для надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки, зокрема наявне:

- звернення ОСОБА_5 до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 09.10.2015 № 9785 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 39, 7173га ріллі для ведення фермерського господарства в ажмінмежах Богданівської сільської ради Золотоніського району в оренду на 25 років. Крім того, ОСОБА_5 повідомлено про невикористання права на отримання земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства (а.с. 91).

- довідка 6- ЗЕМ (а.с. 92);

- ситуаційний план бажаної земельної ділянки (а.с.93);

- обґрунтування (а.с. 94);

- копія диплому Херсонського сільськогосподарського інституту по спеціальності зоотехнія від 31.03.1984.

Тобто, з даних матеріалів вбачається, що підстав відмови у наданні дозволу гр. ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою у відповідача були відсутні.

Щодо посилання позивача на присутність в членах фермерського господарства лише членів родини, суд розяснює позивачу, що у відповідності до ст. 1-3 Закону № 973 IV не встановлено обмежень щодо участі у господарстві осіб, які є родичами або членами сім'ї.

Крім того, суд не погоджується з думкою позивача, що ОСОБА_4 необхідно було погодження ПП ОСОБА_6, оскільки, як встановлено з довідки 6- зем (примітка) земельну ділянку ПП ОСОБА_6 використовує на підставі договору оренди з терміном дії з 01.01.2012 по 31.12.2013 (земельна ділянка не знята з обліку).

Тобто у попереднього користувача даною земельною ділянкою відсутнє право розпоряджатися нею у звязку з закінчення терміну оренди, і як встановлено з матеріалів справи останній не продовжувався.

Згідно з ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. (ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»).

Щодо ж до відсутності у гр. ОСОБА_4 погодження сільської ради, суд зазначає.

На виконання доручення віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України ОСОБА_7 від 08.10.2014 №37732/0/1-14, наказом Держземагентства України № 328 від 15.10.2014 Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України введені в дію рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 (протокол засідання № 2) Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності № 2/1.

Відповідно до пункту 2 рішення колегії № 2/1 Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності начальники головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014 року, забезпечують обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування.

Відповідно до пп. 2.3 п. 2 рішення колегії Держземагентства України № 2/1, у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана норма кореспондується із ч. 3 ст. 123 ЗК України, якою визначено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку

Із наведених вище норм ЗК України слідує, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Слід наголосити, що п. 2.4 рішення колегії Держземагентства України № 2/1 визначено, що у разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Разом з цим, в рішенні Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на запит ГУ Держгеокадастру у Черкаській області (а.с. 26) мотивованих заперечень стосовно надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою, яка безпосередньо передбачена законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України не наведено, що не спростовується сторонами.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до положень ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 09.12.2015