Справа № 826/18363/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянув адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПОЛЬТРАНС»

до Київської міської митниці ДФС

про скасування рішення про визначення митної вартості, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, зобов’язання вчинити дії

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПОЛЬТРАНС» (надалі – ТОВ «ОПОЛЬТРАНС», позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС (надалі – відповідач) з наступними позовними вимогами:

- скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №100250002/2015/000048/2 від 31.07.2015;

- зобов'язати Київську міську митницю ДФС визнати митну вартість товару, ввезеного за міжнародною товаротранспортною накладною (СМК) №080073 від 16.07.2015 на адресу ТОВ «ОПОЛЬТРАНС», на підставі документів, поданих ТОВ «ОПОЛЬТРАНС» при заявленні митної вартості товару за митною декларацією №100250002/2015/057304 від 11.08.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, в порушення норм Митного кодексу України, було необґрунтовано використано резервний метод визначення митної вартості товарів, які переміщувались позивачем через митний кордон України, що призвело до того, що митна вартість товару була значною мірою збільшена. Позивач також зазначає, що у відповідача не було підстав для непогодження із заявленою ним митною вартістю, визначеною за основним методом № 1 (ціною контракту), а тому оскаржувані рішення підлягають скасуванню.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд в позові відмовити, посилаючись при цьому на недотриманні позивачем вимог ст. 53 Митного кодексу України в частині надання всіх необхідних для митного оформлення документів на підтвердження обґрунтованості обраного методу визначення митної вартості.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив. Через канцелярію суду представником позивача подано клопотання про доручення письмових доказів та заперечення на адміністративний позов.

З огляду на неявку в судове засідання представника відповідача – суб’єкта владних повноважень, справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Між фірмою «Торгово-сервісне виробництво «OPOLTRANS» (Польша) та ТОВ «ОПОЛЬТРАНС» укладено контракт № 1/05/ЕХР/2015 від 20.05.2015 щодо поставки товарів (автозапчастини, хімію та аксесуари до вантажних автомобілів), відповідно до якого поставка товару здійснюється на умовах EXW, Бжезе ИНКОТЕРМС 2010. Товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості відповідно з кількістю штук, ваги, які вказані в транспортних документах. Разом з товаром покупцю (перевізнику) передаються супровідні документи : фактура (рахунок), CMR (міжнародна товаро-транспортна накладна).

Вищевказаним зовнішньоекономічним договором передбачені умови оплати за поставлений товар, яка здійснюється шляхом відстрочки платежу на протязі 90 днів на банківський рахунок продавця.

Додатком № 2 від 01.07.2015 до контракту № 01/05/ЕХР/2015 від 20.05.2015 визначено умови поставки DAP (кордон України) згідно з Incoterms-2010.

З метою митного оформлення ввезеного на територію України товару, а саме: запасних частин до вантажних автомобілів, позивачем надано органу доходів і зборів вантажну митну декларацію № 100250002/2015/057304, в якій зазначено митну вартість за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження вартості позивачем одночасно подано:

- міжнародна товаротранспортна накладна (СМК) №080073 від 16.07.2015 ( код документа 2730);

- прейскурант ( прайс-лист) експортера товару бн від 30.06.2015 ( код документа 3014);

- рахунок - фактура ( інвойс) Х01/15000362 від 30.06.2015 ( код документа 3105);

- зовнішньоекономічний контракт купівлі - продажу №1/05/ЕХР/2015 від 20.05.2015 ( код документа 4101);

- доповнення до контракту №1 від 26.06.2015 ( код документа 4103);

- специфікація до контракту №1 від 29.06.2015 ( код документа 4103);

- сертифікат про походження товару загальної форми №РL/МF/АG 0216948, виданий ТИП м.Ополе , РП ( код документа №7011);

- митна декларація країни відправлення 15РL381010Е0057310 від 16.07.2015 ( код документа 9610);

- лист експортера від 30.06.2015 бн про те, що відповідно до вимог законодавства ЄС та умов договорів, укладених з партнерами фірми, цінова інформація є конфіденційною та не підлягає передачі третім особам протягом строку дії угоди та протягом 3 років після закінчення їх дії код документа (9000).

31.07.2015 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100250002/2015/000048/2, яким митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до ст. 64 Митного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару стали наступні обставини, про що зазначено в графі 33 рішення, а саме.

Митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно по умов, наведених у статті 53 Митного кодексу України); невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України; У митного органу наявна інформація щодо числових значень складових митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів зокрема В наданому прайс-листі зазначено умови поставки DАР кордон України, має суб'єктивну спрямованість, що свідчить про надання спеціальних цінових умов для ТОВ «ОПОЛЬТРАМС», що суперечить поняттю «дійсної вартості» у розумінні ст. 7 Генеральної угодо з тарифів та торгівлі. Прайс-лист завірений печаткою фірми продавця та підписом, що зазвичай не проставляється в даному документі та містить відомості та посилання, що суперечать суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців. Також, прайс-лист наданий виключно на ту продукцію, оформлення якої здійснювалось, тобто сформовані без зазначення переліку всієї продукції виробника відповідно до загальносвітової практики В наданому прайс-листі не зазначено умови платежу, термін поставки, термін дії, що суперечить суті прайс-листа. Прайс- пист має однакову дату з комерційним інвойсом 30.06.2015 та зазначена дата доставки 22.06.2015, що суперечить суті прайс-листа та свідчить про надання спеціальних цінових умов для ТОВ «ОПОЛЬТРАМС». Надана специфікація до контракту в якій зазначені ціни має дату 29.06.2015 ранішу ніж наданий прайс-лист. Також зазначені умови поставки DАР ОРОLTRANS LLC, тобто відсутня інформація, що підтверджує числові значення складових митної вартості товарів, не можливо перевірити вартість окремих витрат щодо умов поставки.

Надані рахунки з третіми особами неможливо порівняти із заявленими товарами щодо опису та артиклів товару та різними умовами поставки. Пропозиції щодо ціни товару в наданих каталогах мають дату 24.07.2015 в той час як товаросупровідні документи, а саме інвойс має дату 30.06.2015, що свідчить про надання спеціальних цінових умів для ТОВ «ОПОПЬТРАНС», що суперечить поняттю «дійсної вартості» у розумінні 7 Генеральної угодо з тарифів та торгівлі.

За таких обставин, митну вартість товарів визначено із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

На думку відповідача, вказані обставини є достатніми підставами для відмови позивачу у визначенні митної вартості товарів за основним методом за ціною контракту.

Окружний адміністративний суд м. Києва відхиляє такі твердження відповідача, як належні та допустимі доказів коригування митної вартості імпортованих товарів за резервним методом, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно із частиною першою статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до частини шостої статті 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з митним оформленням товару, що надійшов на адресу ТОВ «ОПОЛЬТРАНС» в межах зовнішньоекономічного контракту № 1/05/EXP/2015 від 20.05.2015, позивачем до Київської міської митниці ДФС подано вантажну митну декларацію № 100250002/2015/057304 від 22.07.2015.

Митна вартість імпортованих товарів була визначена декларантом на підставі основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження обґрунтованості визначення митної вартості товару, ТОВ «ОПОЛЬТРАНС» були подані наступні документи:

- міжнародна товаротранспортна накладна (СМК) №080073 від 16.07.2015 ( код документа 2730);

- прейскурант ( прайс-лист) експортера товару бн від 30.06.2015 ( код документа 3014);

- рахунок - фактура ( інвойс) Х01/15000362 від 30.06.2015 ( код документа 3105);

- зовнішньоекономічний контракт купівлі - продажу №1/05/ЕХР/2015 від 20.05.2015 ( код документа 4101);

- доповнення до контракту №1 від 26.06.2015 ( код документа 4103);

- специфікація до контракту №1 від 29.06.2015 ( код документа 4103);

- сертифікат про походження товару загальної форми №РL/МF/АG 0216948, виданий ТИП м.Ополе , РП ( код документа №7011);

- митна декларація країни відправлення 15РL381010Е0057310 від 16.07.2015 ( код документа 9610);

- лист експортера від 30.06.2015 бн про те, що відповідно до вимог законодавства ЄС та умов договорів, укладених з партнерами фірми, цінова інформація є конфіденційною та не підлягає передачі третім особам протягом строку дії угоди та протягом 3 років після закінчення їх дії код документа (9000).

З урахуванням положень ст.53 Митного кодексу України, вбачається за можливе прийти до висновку, що позивачем до митного оформлення імпортованих товарів було надано повний пакет необхідних документів, згідно з переліком частини 2 вказаної статті Митного кодексу України.

Втім, під час митного оформлення товару та визначенні митної вартості товарів, приводом для висновку відповідача про те, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та витребування від декларанта додаткових документів і, як наслідок, прийняття рішення про коригування митної вартості стало те, що:

- наданий прайс - лист експортера має суб'єктивну спрямованість, що свідчить про надання спеціальних цінових умов для ТОВ «ОПОЛЬТРАНС», що суперечить поняттю «дійсної вартості» у розумінні ст.7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ);

- прайс - лист завірений підписом та печаткою фірми - продавця, що зазвичай не проставляється у даному документі, та містить відомості і посилання, що суперечать суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців;

- прайс - лист надано виключно на ту продукцію, що оформлюється, тобто сформовано без зазначення переліку всієї продукції виробника відповідно до загальносвітової практики;

- в наданому прайс-листі не зазначено умови платежу, термін поставки, термін дії, що суперечить суті прайс- листа;

- прайс - лист має однакову дату з комерційним інвойсом 30.06.2015 та зазначена дата поставки 22.06.2015, що суперечить суті прайс-листа та свідчить про надання спеціальних цінових умов для ТОВ «ОПОЛЬТРАНС»;

- надана специфікація до контракту із зазначенням ціни датована 29.06.2015, що раніше за наданий прайс-лист;

- відповідно до умов поставки DАР відсутня інформація, що підтверджує числові значення складових митної вартості, неможливо перевірити вартість окремих витрат щодо умов поставки;

- пропозиції щодо ціни товару, надані у каталогах, мають дату 24.07.2015, у той час, як товаросупровідні документи, і, зокрема, інвойс, датований 30.06.2015, що свідчить про надання спеціальних цінових умов ТОВ «ОПОЛЬТРАНС», що суперечить поняттю «дійсної вартості» у розумінні ст.7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

На підставі ст. 53 Митного кодексу України митним органом запропоновано декларанту протягом 10 календарних днів надати додаткові документи, а саме: - виписку з бухгалтерської документації; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - за власним бажанням інші додаткові наявні у декларанта або уповноваженої ним особи документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію). - виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України.

Позивачем, на вимогу відповідача, додатково надано наступні документи :

- Лист від 27.07. 2015 фірми «ОPOLTRANS», яка інформувала митні органи Україно є виробником та продавцем запасних частин до автомобілів більше, ніж 54 торгівельних марок, має власне виробництво у 5 країнах. Також було підтверджено укладання угоди від 20.05.2015 з позивачем та підтверджено, що проведена перша поставка товару позивачу. Також лист містить інформацію, що продаж товару за ціною, що нижча закупівельної або нижча за собівартість є неможливим, т.я. прямо заборонено законодавством ЄС із зазначенням конкретної норми законодавства;

- каталоги фірма «ОPOLTRANS» щодо дисків гальмівних, колодок гальмівних, накладок гальмівних, барабанів гальмівних із зазначенням актуальної на час надання інформації торгівельної пропозиції фірми «ОPOLTRANS» на продаж товарів в Україну;

- каталог виробника – JSC MATURE ALEKNISKIS SIRVINTU на повітряні та паливні фільтри;

- інвойси на придбання товарів експортером у виробників;

- гальмівних систем ( диски, накладки, барабани, ремкомплекти) KNORR-BREMSE SYSTEM FUR NUTZF AHRZEUGE GMBH;

- повітряних та паливних фільтрів НЕNGST GMBH&Co.KG;

- ремкомплектів до гальмівних систем Веnefit caliper repair kits;

- гальмівних систем ( диски, накладки, барабани, ремкомплекти) Meritor, ins;

- фільтрів повітряних WАВСО Аustria GesmbH;

- гальмівних систем ( диски, накладки, барабани, ремкомплекти) Meritor, ins;

- гальмівних систем ( диски, накладки, барабани, ремкомплекти) TMD Friction Services GmbH;

- гальмівних систем ( диски, накладки, барабани, ремкомплекти) FOR- MAR BORG AUTOMOTIVE S.A.

Також листами позивач також інформував митницю про неможливість надання витребуваних бухгалтерських документів та документів на оплату товару, а також документів на продаж оцінюваних, ідентичних або подібних товарів, т.я. дана поставка є першою, попередні поставки відсутні, купівля - продаж проводиться на умовах післяплати протягом 90 днів від дати поставки.

За приписами ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Правильному застосуванню вказаної норми може сприяти розуміння логіки правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним в постанові від 01.10.2013 у справі № 21 354а13.

У вказаній постанові Верховний Суд України дійшов висновків, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, вказує далі Верховний Суд України, митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

В постановах від 15.10.2013 у справі № 21-270а13 та від 22.10.2013 у справі № 21-342а13 Верховний Суд України за результатами аналізу Митного кодексу України 2002 року зазначає, що підставою для витребовування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби (далі - ЄАС) інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.

Аналогічної позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України під час перегляду справ про скасування рішень про коригування митної вартості, прийнятих вже на підставі норм Митного кодексу України 2012 року.

При цьому суд вважає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Таким чином, у разі виявлення відповідачем розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, останній вправі витребувати від декларанта додаткові документи та здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують сумнів у правильності визначення митної вартості товарів.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постановах від 31.03.2015 по справі № 21-127а15 та від 31.03.2015 по справі № 21-53а15, разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що відповідно до умов поставки DАР відсутня інформація, що підтверджує числові значення складових митної вартості, неможливо перевірити вартість окремих витрат щодо умов поставки, суд зазначає наступне.

Згідно з Додатком № 2 від 01.07.2015 до контракту № 01/05/ЕХР/2015 від 20.05.2015 умови поставки визначено DAP (кордон України) згідно з Incoterms-2010.

Вищевказаним зовнішньоекономічним договором передбачені умови оплати за поставлений товар, яка здійснюється шляхом відстрочки платежу на протязі 90 днів на банківський рахунок продавця.

Як встановлено судом під час розгляду справи умови поставки товару DAP Ягодин.

Термін «DAP» згідно Інкотермс 2010 означає, що витрати на транспортування, перевантаження товару до станції призначення несе продавець товару і дані витрати включені до вартості товару.

Таким чином, до митної вартості товару включені витрати на транспортування та перевантаження, а тому окремо позивачем останні не декларувались.

Стосовно інформації, зазначеної в прайс-листі, суд зазначає, що вказаний документ містить в собі: назву компанії, що здійснює продаж товарів; моделі товару; вартість товару; країну виробництва; умови поставки товару тощо.

Додатково слід зазначити, що чинним законодавством не передбачений необхідний перелік інформації, яку повинен містити прайс-лист, з огляду на те, що жодна інформація, викладена в досліджуваному прайс-листі не суперечить його суті.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості товару, ніж заявлений декларантом у вантажній митній декларації № 100250002/2015/057304 від 22.07.2015.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов'язання Київську міську митницю ДФС визнати митну вартість товару, ввезеного за міжнародною товаротранспортною накладною (СМК) №080073 від 16.07.2015 на адресу ТОВ «ОПОЛЬТРАНС», на підставі документів, поданих ТОВ «ОПОЛЬТРАНС» при заявленні митної вартості товару за митною декларацією №100250002/2015/057304 від 11.08.2015, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст.6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Дискреційні повноваження – це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

З огляду на вказане, право відповідача на вчинення дій з визнання митної вартості товару є дискреційним повноваженням, а тому задоволення позовних вимог в цій частині є формою втручання в дискреційні повноваження державного органу.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає, що позовні вимоги, в даному випадку, підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 69-71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПОЛЬТРАНС» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської міської митниці ДФС №100250002/2015/000048/2 від 31.07.2015.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати в сумі 146,16 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПОЛЬТРАНС» за рахунок Державного бюджету України.

6. Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій