Справа № 820/14548/14
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 листопада 2015 р. Справа № 820/14548/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Харківській області до Нововодолазького підприємства теплових мереж про зобов'язання виконати вимогу, -

В С Т А Н О В И В:

Державна фінансова інспекція в Харківській області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Нововодолазького підприємства теплових мереж, у якому просить суд з урахуванням уточнень зобов'язати Нововодолазьке підприємство теплових мереж () виконати вимогу від 14.05.2014 №720-19/850, а саме: забезпечити повернення на баланс Нововодолазького ПТМ комунального майна на суму 49740,00 грн., яке було відчужено на користь суб'єктів не державної форми власності без відповідного рішення Нововодолазької районної ради.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що структурним підрозділом ДФІ в Харківській області-Валківською міжрайонною державною фінансовою інспекцією у період з 30.12.2013 року по 26.03.2014 року, відповідно до п. 3.3.4.1 плану контроль-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Харківській області на 4 квартал 2013 року проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Нововодолазького підприємства теплових мереж за період з 01.11.2011 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт від 02.04.2014 року № 720-14/5.За наслідками ревізії позивачем направлено вимогу відповідачу №720-19/850 від 14.05.2014 року щодо усунення виявлених порушень в строк до 14.06.2014 року. Позивач зазначає, що відповідачем не усунуто вимогу щодо забезпечення повернення на баланс Нововодолазького ПТМ комунального майна на суму 49740,00 грн., яке було відчужено на користь суб'єктів не державної форми власності без відповідного рішення Нововодолазької районної ради. У зв'язку із чим позивач і звернувся до суду із зазначеним позовом та просив його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити з урахуванням наданих до суду заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що структурним підрозділом ДФІ в Харківській області -Валківською міжрайонною державною фінансовою інспекцією у період з 30.12.2013 року по 26.03.2014 року відповідно до п. 3.3.4.1 плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Харківській області на IV квартал 2013 року проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Нововодолазького підприємства теплових мереж за період з 01.11.2011 року по 31.12.2013 року. За результатами ревізії складено акт № 720-14/5 від 02.04.2014 року.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" директору Нововодолазьке підприємства теплових мереж направлено вимогу від 14.05.2014 року № 720-19/850 щодо усунення виявлених порушень до 14.06.2014 року, а саме: п. 1. забезпечити відшкодування зайво витрачених коштів на проведення добровільного соціального страхування в сумі 134000,00 грн., п. 2. забезпечити повернення на баланс Нововодолазького ПТМ комунального майна на суму 49740,00 грн., яке було відчужено на користь суб'єктів не державної форми власності без відповідального рішення суб'єктів не державної форми власності без відповідного рішення Нововодолазької районної ради, п. 5. забезпечити відшкодування зайво витрачених коштів за проведення доплат за сумісництвом професій в сумі 4154,34 грн., п. 6. забезпечити відшкодування необґрунтовано проведених виплат на оплату праці внаслідок завищення посадових окладів в сумі 3152,26 грн., п. 10. забезпечити повернення зайво сплачених коштів єдиного соціального внеску на необґрунтовано виплачену заробітну плату в сумі 2707,82 грн. або зарахувати в рахунок майбутніх платежів єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови Харківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року позовні вимоги Нововодолазького підприємства теплових мереж до Державної фінансової інспекції в Харківській області про визнання неправомірною та скасування вимоги задоволено. Визнано неправомірними та скасовано пункти 1, 5, 6, 10 вимоги Державної фінансової інспекції в Харківській області від 14 травня 2014 року № 720-19/850.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року, постанова Харківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року залишено без змін.

Що стосується п. 2 вимоги в частині забезпечення повернення на баланс Нововодолазького ПТМ комунального майна на суму 49740,00 грн., яке було відчужено на користь суб'єктів не державної форми власності без відповідального рішення суб'єктів не державної форми власності без відповідного рішення Нововодолазької районної ради, суд зазначає наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011, Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Суд зазначає, що зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

З аналізу зазначених вище норм суд приходить до висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги.

З огляду на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, суд вважає, що вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14,) 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14), від 28 жовтня 2014 року (справа № 21-462а14) та від 24 березня 2015 року.

Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Харківській області є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 159, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Харківській області до Нововодолазького підприємства теплових мереж про зобов'язання виконати вимогу - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2015 року.

Суддя Мельников Р.В.