Справа № 11273/11/2070
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 листопада 2011 р. № 2-а- 11273/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білової О.В.

за участю секретаря судового засідання Підгорного М.І.,

за участю представників: позивача - ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Харкова звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, в якому просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова (61004, м. Харків, вул. Примакова 40/42, , р/р 96 в ХОУ ВАТ Ощадбанк, МФО 351823) суму боргу зі сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік у розмірі 1712,80 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2011 року було відкрито скорочене провадження у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.11 року справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні у звязку з поданням відповідачем письмових заперечень проти позову, що потягло необхідність витребування від позивача додаткових письмових доказів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрований як платник страхових внесків на обовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, у 2010 році працював на спрощеній системі оподаткування був платником фіксованого податку.

Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" внесено зміни до підпункту 4 пункту 8 ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який викладений в такій редакції: фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу. Сума, що була відрахована зі сплаченого відповідачем єдиного податку, склала: за липень 10,00грн., за серпень - 10,00 грн., за вересень 10,00грн. (в цей період сума мінімального страхового внеску за місяць становила 294,82 грн.); за жовтень 10,00 грн., за листопад - 10,00 грн. (сума мінімального страхового внеску за місяць становила 301,13 грн.); за грудень 10,00 грн. (сума мінімального страхового внеску за місяць становила 306,11 грн.).

Відповідач за період з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року зазначив відповідні суми страхових внесків у поданому ним Звіті про нараховані суми внесків за 2010 рік, однак не проводив доплату до мінімального страхового внеску, в результаті чого утворилась заборгованість на суму 1712,80 грн., на яку відповідачу було направлено вимогу про сплату боргу, яка є узгодженою.

Представником відповідача ОСОБА_2 29.09.2011 року через канцелярію суду були надані письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що форма вимоги про сплату недоїмки не відповідає вимогам чинного законодавства, відповідь на скаргу відповідача надана з пропущенням строку, що свідчить про задоволення скарги, а також вважаючи, що нарахована Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова сума внесків не є узгодженою та відповідачем неправомірно застосована ставка в розмірі 33,2% при нарахуванні внесків за липень-грудень 2010 року.

Представник позивача - Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова ОСОБА_1- в судове засідання прибула, позов просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_3 ОСОБА_4 О.І. - у судове засідання прибув, в задоволені позову просив відмовити з підстав, зазначених у раніше наданих письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представником відповідача, фізична особа - підприємець ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова як платник страхових внесків та у 2010 році був зареєстрований як платник фіксованого податку.

ФОП ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова був наданий звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України (а.с.73), зареєстрований в органі Пенсійного фонду 28.03.2011 року за № 6273, в якому відповідач зазначив суму встановленого розміру страхових внесків та фактично сплачену суму страхових внесків. Згідно вказаного звіту різниця між сумою страхових внесків, зазначених відповідачем, та фактично сплачених, становить 1712,80 грн.

Суд зазначає. що розмір нарахованих відповідачем страхових внесків був визначений відповідачем у поданому звіті відповідно до наступних норм діючого законодавства.

Так, Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон), який набрав чинності з 17.07.2010 року (опублікований в газеті "Голос України" від 17.07.2010 за N 131), встановлено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах, зобов'язані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, у 2010 році мінімальний страховий внесок становить: у липні - вересні - 294,82 грн.; жовтні - листопаді - 301,12 грн.; грудні - 306,10 грн., що відповідає розміру внесків, визначених відповідачем у поданому ним звіті.

Сплата страхових внесків здійснюється у строки, визначені частиною шостою статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме щоквартально, протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу, а саме: за липень - вересень 2010 року - до 20 жовтня 2010 року; за жовтень - грудень 2010 року - до 20 січня 2011 року.

Згідно розрахунку сплати страхових внесків - частина фіксованого податку відповідача, що надійшла в рахунок сплати страхових внесків протягом періоду:

- з 01.07.2010 року по 30.09.2010 рік - по 10,00 грн., розмір мінімального страхового внеску становить - 294,82 грн., тобто відповідач не доплатив суму в розмірі 284,82 грн. щомісячно за період з 01.07.2010 року по 30.09.2010 рік;

- з 01.10.10р. по 30.11.10р. - по 10,00 грн., розмір мінімального страхового внеску становить 301,13 грн., тобто відповідач не доплатив суму в розмірі 291,13 грн. щомісячно за період з 01.10.10р. по 30.11.10 рік;

- за грудень 2010 року - 10,00 грн., розмір мінімального страхового внеску становить 306,11 грн., тобто відповідач не доплатив суму в розмірі 296,11 грн., отже загальна сума недоплати складає 1712,80грн.

Згідно ст.1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страховими внесками є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше, а також кошти, сплачені на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону. Частиною 2 ст.5 Закону передбачено, що виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до ч.6 ст.17 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Частиною 2 ст.20 зазначеного Закону встановлено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальником на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

У встановлений законом строк відповідач страхові внески не сплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість перед Пенсійним фондом.

Згідно абз. 5 ст.7 прикінцевих положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" який набув чинності з 01.01.2011 року - стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

У звязку із порушенням відповідачем строків сплати страхових внесків - позивачем, на підставі ч.3 ст.106 Закону направлялась вимога про сплату боргу №Ф-2637У від 04.05.2011 р. (а.с.5), яка була отримана відповідачем, що підтверджується його власним підписом на зворотному повідомленні.

Згідно п.3 ч.3 ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування протягом 10 робочих днів з дня одержання вимоги страхувальник зобовязаний сплатити зазначену у вимозі суму сплати боргу та суму фінансових санкцій.

Абзацом 8 ч.3 ст.106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Таким чином, законом встановлено право на звернення відповідного органу Пенсійного фонду з вимогою про сплату недоїмки або до відповідного підрозділу державної виконавчої служби, або до суду.

Факт наявності узгодженої заборгованості перед Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова підтверджується копією вимоги №Ф2637У від 04.05.2011 р. зі зворотнім поштовим повідомленням про її отримання відповідачем.

Під час судового розгляду справи судом також встановлено, що відповідач направляв на адресу позивача заяву від 24.05.2011 року, в якій просив надати відповідь, якими нормами і яких нормативно-правових актів керується УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова при нарахуванні розміру страхових внесків за ставкою 33,2 % для підприємців на спрощеній системі оподаткування. (а.с.39-45) Прохання скасувати вимогу про сплату боргу №Ф2637У від 04.05.2011 р. або переглянути розмір внесків до сплати дана заява не містить.

На вказану заяву позивачем була надана відповідь по суті поставленого питання від 03.06.2011 року № 4006-07/31.

Суд зазначає, що представник відповідача помилково вважає дану заяву такою, що подана в рамках процедури адміністративного оскарження вимоги органу Пенсійного фонду України, оскільки така заява не відповідає п. 1.5 Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-2, зокрема, не містить інформації про оскарження вимоги про сплату недоїмки в суді.

З огляду на зазначене, судом не встановлено порушення позивачем порядку узгодження вимоги №Ф2637У від 04.05.2011 р. щодо порядку та строків такого узгодження.

Щодо застосування Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова ставки у розмірі 33,2%, про що стверджував представник відповідача, суд зазначає, що зазначена ставка позивачем не застосовувалась. Розмір внесків був визначений Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова, виходячи з розміру мінімального страхового внеску на відповідний період.

Щодо посилання представника відповідача на норми Закону України «Про систему оподаткування», суд зазначає, що таке посилання не є обґрунтованим, оскільки відповідач помилково тлумачить вимогу про стягнення внесків як вимогу про стягнення податку, а предметом розгляду по справі є стягнення заборгованості по внесках на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які не належать до податків.

Щодо посилання відповідача на невідповідність вимогам чинного законодавства щодо форми вимоги про стягнення заборгованості, судом встановлено наступне. Порядок стягнення недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у періоді виникнення спірних правовідносин були врегульовані нормами Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за N 64/8663.

Відповідно до ч.3 ст. 106 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Порядок реалізації норм ст. 106 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування врегульований Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за N 64/8663, що підтверджується положенням п.1.2 зазначеної Інструкції.

Відповідно до п.8.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції (для страхувальника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 10 цієї Інструкції (для страхувальника - фізичної особи).

При формуванні вимоги їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1-ша частина - літери "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2-га частина - порядковий номер, 3-тя частина - літера "У" (узгоджена вимога).

Додатком 10 цієї Інструкції до пункту 8.3 визначено форму вимоги про сплату боргу, яка направляється у випадку наявності у платника недоїмки зі сплати страхових внесків.

З матеріалів справи судом встановлено, що вимога про сплату боргу № Ф-2637У від 04.05.2011 року, направлена позивачу, відповідає за змістом та формою Додатку 10 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що назва документу, а саме вимога про сплату боргу не змінює його сутність, як документу про необхідність сплатити (погасити) недоїмку по внескам на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Тим більш, що в додатку до вищезазначеної Інструкції зазначено назвою вимоги про сплату недоїмки саме «Вимога про сплату боргу».

На теперішній час заборгованість відповідача в сумі 1712,80 грн. підтверджується карткою особового рахунку відповідача.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості у розмірі 1712,80 грн., суд вбачає достатніми підстави для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 17, 50, 70, 71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, Жовтневої революціїАДРЕСА_1, Харків, 61157) на користь Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова (61004, м. Харків, вул. Примакова 40/42, , р/р 96 в ХОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 351823) суму боргу у розмірі 1712.80 (одна тисяча сімсот дванадцять) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2011 року.

Суддя Білова О.В.