Справа № 350/2099/14а,2а/350/15
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 р. Справа № 876/9278/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.08.2015 р. по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_1 Івановича-старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій та скасування постанови,-

встановив:

26.12.2014 року позивач - управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області звернулось до суду із позовом до відповідача - ОСОБА_1 - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій та скасування постанови.

У позовній заяві, позивач просить суд: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції ОСОБА_1 по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-а/913/49/2012; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 15 грудня 2014 року ВП № 45839027.

В обґрунтування позовних вимог управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області зокрема зазначає, що оскаржувана постанова винесена з перевищенням повноважень, наданих Державній виконавчій службі, оскільки виконавчий лист, яким скасовано розпорядження не підлягає примусовому виконанню, тому орган ДВС, отримавши виконавчий лист зобов"язаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.08.2015 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання сторони не зявились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 15 грудня 2014 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-а/913/49/2012 виданого Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області про скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі № 130859 від 01 січня 2012 року та 01 квітня 2012 року. (а.с.4, зворот).

Оскаржувана постанова отримана позивачем 18 грудня 2014 року, що підтверджується вхідним штампом позивача на супровідному листі відповідача (а.с.4).

Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області вважає, що постанова винесена з перевищенням повноважень, наданих Державній виконавчій службі, оскільки виконавчий лист, яким скасовано розпорядження не підлягає примусовому виконанню, тому орган ДВС, отримавши виконавчий лист зобов"язаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Суд першої інстанції не погодився з таким твердженням позивача, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV (із змінами та доповненнями, в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для відкриття виконавчого провадження.

Так, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Крім того, надаючи юридичну оцінку адміністративному позову управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до ч.3 ст.48 КАС України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Згідно Закону України «Про державну виконавчу службу», державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до п.1 Положення про Державну виконавчу службу, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011р. №385/2011, державна виконавча служба України (ДВС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів.

Згідно п.7. вказаного Положення, ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Відповідно до п.1 Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 10.04.2012р. №549/5, управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) є структурним підрозділом головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України. До складу Управління входить відділ примусового виконання рішень.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 181 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Таким чином, ОСОБА_1 Іванович-старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції в Івано-Франківській області, який позивачем зазначений як відповідач у справі, не має статусу юридичної особи, не наділений адміністративною процесуальною правосуб'єктністю та не може самостійно виступати стороною адміністративного процесу.

При цьому підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами ст. 52 КАС України.

За правилами ч. 1 ст. 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Таким чином, за змістом цієї норми допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, а тому можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено. ОСОБА_1 Іванович-старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції в Івано-Франківській області у даному спорі є неналежним відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, з огляду на обраний позивачем невірний спосіб захисту, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.08.2015 р. по справі № 350/2099/14-а, 2а/350/15/2015 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О.Большакова

ОСОБА_3

Ухвала складена в повному обсязі 23.11.2015 року.