Справа № 2а-3200/11/0970
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2011-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2011 р. Справа № 2a-3200/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Скільський І.І.

при секретарі Маковійчук С.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Індуктор»

до відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську

про визнання нечинним рішення №2122 від 19.09.2011 року,-

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Індуктор» звернулося в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання нечинним рішення №2122 від 19.09.2011 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську №2122 від 19.09.2011 року прийняте з порушенням річного терміну застосування фінансових санкцій та пені. Зазначив, що зазначене рішення є незаконним і необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав, викладених у письмовому запереченні та пояснив, що оскаржуване рішення №2122 від 19.09.2011 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду України прийняте правомірно та згідно вимог чинного законодавства. Крім того зазначив, що підстави для звільнення від відповідальності ВАТ «Індуктор» за несвоєчасну сплату страхових внесків до Пенсійного фонду, відсутні. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази та інші матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.09.2011 року управлінням Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську прийнято рішення за № 2122 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду за період з 20.07.2009 року по 29.09.2010 року в розмірі 9149,63 грн., в тому числі штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1803,53 грн. та пені в сумі 7346,10 грн.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 13 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених ч. 9 і 10 цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом 3 робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Підпунктом 9.3.2 п. 9.3 ст. 9 Iнструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 14. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний базовий звітний період незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Відповідно до ч.2 ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та / або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Приймаючи до уваги ту обставину, що позивачем погашалась заборгованість по страхових внесках, хоча й несвоєчасно, суд з врахування вищенаведених вимог Закону, вважає, що відповідне рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, управлінням Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську, повинне було прийматись за фактом погашення заборгованості, тобто після фактичної сплати страхувальником боргу, як і передбачено вищевказаними нормами, а не через значний проміжок часу 19.09.2011 року.

Спірні суми фінансових санкцій та пені є адміністративно-господарськими санкціями.

За змістом ст. 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через 1 рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Оскаржуване рішення прийняте за період з 20.07.2009 року по 29.09.2010 року із порушенням терміну застосування адміністративно-господарських санкцій. Так, до позивача застосовано фінансові санкції та пеню за різні періоди сплати страхових внесків, по яких заборгованость погашалась за рік до винесення оскаржуваного рішення. Однак, по факту погашення боргу, відповідачем, як особою, на яку покладено контроль за правильністю та своєчасністю сплати страхових внесків до ПФУ, не виносились відповідні рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, хоча йому було відомо про факти прострочення сплати боргу по страхових внесках, так як ці дані містяться в особовій картці страхувальника. (а.с.26-29).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.02.2008 року, по справі за позовом ВАТ Тернопільський карєр до УПФУ в м. Тернополі про скасування рішень.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на положення ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідно до якого, строк позовної давності щодо стягнення недоїмки пені та штрафів не застосовується, виходячи з наступного:

Так, у вищенаведеній нормі мова йде про стягнення недоїмки. В той же час ст. 250 ГК України, регламентує загальний строк щодо застосування таких санкцій. А тому, суд приходить до висновку, що представником відповідача невірно зроблено посилання на норму Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, так як поняття стягнення та застосування не є тотожними. В даному випадку оскаржуються рішення відповідача про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Враховуючи положення ст. 250 ГК України, а також п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ГК України, Управління Пенсійного Фонду могло застосувати до відповідача штрафні санкції протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через 1 рік з дня порушення норми закону.

Суд, також не приймає до уваги посилання представника відповідача на положення ст.5 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідно до якого дія Господарського кодексу України на спірні правовідносини може поширюватись лише у випадках, передбачених Законом, або в частині, що йому не суперечить, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.16 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Як зазначалось вище, пенсійним законодавством не врегульовано питання строків застосування фінансових санкцій та пені, а лише стосовно строків давності стягнення таких санкцій та пені. Тому судом застосовано положення ст. 250 ГК України, яка регламентує невизначений пенсійним законодавством, порядок застосування фінансових санкцій та пені.

Крім того, як вбачається з оскаржуваного рішення, фінансові санкції та нарахування пені застосовано до позивача за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржуване позивачем рішення управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду за №2122 від 19.09.2011 року, підлягає до скасування.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську №2122 від 19.09.2011 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду в розмірі 9149,63 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 09.12.2011 року.