Справа № 2-а-211/11
Суддя: Єлізаров І. Є.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-211/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2011 року Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Єлізарова І.Є. при секретарі Бузиннік Є.С. розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до управління ОСОБА_2 фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання поновити виплату пенсії,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій управління ОСОБА_2 фонду України в Московському районі м. Харкова стосовно відмови в поновленні виплати пенсії з 07.10.2009 року

В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що 01.08.1991 ОСОБА_1 відповідач призначив пенсію за віком на пільгових умовах, виплачуючи її до 23.03.2001 року.

23.03.2001 позивачка переїхала на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки в звязку з чим відповідач подальшу виплату їй пенсії припинив.

Відповідно до приписів, встановлених п.2 ч.1 ст.49, а також другими реченнями ст.51 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058 Виплата пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном якщо інше не передбачено міжнародним договором України згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України

Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі якщо це передбачено міжнародним договором України згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Проте 07.10.2009 Конституційним Судом України було постановлено рішення, яким вищенаведені приписи Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визнані неконституційними.

28.08.2010 представник позивача звернувся з письмовою заявою до управління ПФУ в Московському районі м. Харкова про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 Однак, відповідач листом від 15.09.2010 №441/К-з у відновленні виплати пенсії позивачці відмовив з тих мотивів, що норми Закону №1058 втратили чинність з дати прийняття рішення Конституційним Судом України, а тому їх дія на позивача не поширюється.

На підставі ст..55 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу і є нормою прямої дії, представник позивача вважає, що дії управління, виражені у відмові від поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 є неправомірними т.я. починаючи з 1991 року і по теперішній час будь-який двосторонній договір між Україною і США щодо пенсійного забезпеченні, зокрема призначення і виплати пенсії відсутній.

В період з 23.03.2001 по 07.10.2009 року існували законодавчі обмеження щодо виплати пенсії позивачці з боку відповідача.

Починаючи з 07.10.2009 року і по теперішній час таких обмежень не існує, а тому відмова з боку відповідача у виплаті пенсії позивачці є неправомірною тому, що згідно ч.2 ст.19 Конституцій України органи державної влади, до числа яких відноситься відповідач зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Представник позивача з заявленим позовом не погодилась, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувала наступним.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, до яких відноситься ОСОБА_2 фонд України, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 2 ст. 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу ОСОБА_2 фонду протягом 10 днів після зясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до п. 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування затвердженого постановою правління ОСОБА_2 фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 заява про поновлення раніше призначеної пенсії, подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації).

На виконання Закону України від 21.09.2000 №1980 Про внесення змін до Закону України Про проведення у Львівській області експерименту з призначення пенсій органами ОСОБА_2 фонду України та Постанови Кабінету Міністрів України N 1828, 13.12.2000 Про забезпечення проведення експерименту з призначення пенсій органами ОСОБА_2 фонду у Автономній Республіці Крим, Дніпропетровській, Донецькій, Закарпатській, Київській, Львівській, Миколаївській, Полтавській, Харківській, Хмельницькій областях та м. Києві Харківським обласним управління ОСОБА_2 фонду України було видано наказ №3 від 03.01.2001 року про створення районних та міськрайуправлінь ОСОБА_2 фонду України та затвердження структури районних та міськрайуправлінь ОСОБА_2 фонду України з 02.01.2001 в т.ч. Московського районного управління ОСОБА_2 фонду України.

З 02.01.2001 на районні та міськрайонні управління було покладено функції призначення та перерахунку всіх видів пенсій; підтвердження трудового стажу; видача пенсійних посвідчень; виплата пенсій (нарахування, облік нарахованих та виплачених сум, підготовка виплатних документів); виплата недоодержаної пенсії у зв'язку із смертю пенсіонера; виплата допомоги на поховання.

До 02.01.2001р. позивач перебував на обліку та отримував пенсію у відділі соціального захисту населення.

Згідно позовної заяви, що надійшла до управління ОСОБА_2 фонду України в Московському районі м. Харкова зареєстрована ОСОБА_1Є, громадянка України, постійно мешкає у США, штат Каліфорнія. Таким чином, незрозуміло чому позивач обрав саме управління ОСОБА_2 фонду України в Московському районі м. Харкова як орган що повинен проводити поновлення виплати його пенсії.

ОСОБА_1 з 23.03.2000 року не перебувала і по теперішній час не перебуває на обліку в управлінні ОСОБА_2 фонду України в Московському районі м. Харкова. Управлінням не проводилось припинення виплати її пенсії.

Відповідно до п. 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування затвердженого постановою правління ОСОБА_2 фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії. У цьому разі заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який враховувався при призначенні (перерахунку) пенсії, виплата якої відновлюється. У такому самому порядку за бажанням пенсіонера здійснюється переведення з одного виду пенсії на інший.

При поновленні виплати раніше призначеної пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа додає:

а) документи про страховий стаж, який не врахований у пенсійній справі, після призначення пенсії за період роботи до 01.01.2004 (за період роботи, починаючи з 01.01.2004, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних системи персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 2, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3);

б) довідку про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01.07.2000, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3;

в) документи про виникнення обставин, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміни кількості членів сім'ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім'ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника інвалідом або учасником війни тощо).

Поновлення пенсії здійснюється за матеріалами, що є в пенсійній справі, із урахуванням додатково наданих документів.

При цьому, якщо особа надає довідку про заробітну плату, яка відповідає вимогам частини першої статті 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який передує року поновлення виплати раніше призначеної пенсії чи переведенню з одного виду пенсії на інший.

При переведенні на пенсію по інвалідності з іншого виду пенсії орган, що призначає пенсію, додає до пенсійної справи виписку з акта огляду МСЕК про встановлення, зняття або зміну групи інвалідності.

Особи, які одержували пенсію від інших органів і звертаються за іншим видом пенсії до органів, що призначають пенсію, надають документ, що підтверджує розмір пенсії, строки її виплати та дату зняття з обліку за попереднім місцем отримання пенсії.

27.08.2010 представником ОСОБА_1 до управління ПФУ в Московському районі м. Харкова було подано заяву в довільній формі про поновлення виплати її пенсії без всіх необхідних документів.

09.09.2010 на адресу управління соціального захисту населення та праці Московської районної ради в м. Харкові направлено листа з проханням надіслати на адресу ОСОБА_2 фонду справу ОСОБА_1 для надання відповіді адвокату.

Після вивчення справи фахівцями управління ПФУ в Московському районі м. Харкова 15.09.2010 на адресу представника ОСОБА_1 надано відповідь-розяснення щодо неможливості проведення відповідних виплат по даним випадкам.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, до яких відноситься ОСОБА_2 фонд України, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Прийнятим Конституційним судом України Рішенням від 07.10.2009 № 25-рп/2009 яким положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058, відповідно до яких виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, крім випадку коли таку виплату передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) зазначено про необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору.

Виходячи із змісту рішення Конституційного суду України, умовою реалізації зазначеного позивачем права на соціальний захист є визначення внутрішнім законодавством порядку та встановлення механізму забезпечення цього права.

Після прийняття нормативно-правових актів, які встановлюють умови та порядок виплати пенсії особам, які постійно проживають за кордоном, органи ОСОБА_2 фонду України будуть мати правові підстави для здійснення відповідних пенсійних виплат.

Всупереч п. 4 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивач не вказав обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги щодо забезпечення конституційного права на соціальне забезпечення саме до ОСОБА_2 фонду, оскільки, будь-яке рішення щодо пенсійного забезпечення (припинення виплати пенсії) позивачу ОСОБА_2 фондом не приймалось.

Лише з 02.01.2001 на районні управління було покладено функції призначення та перерахунку всіх видів пенсій; підтвердження трудового стажу; видача пенсійних посвідчень; виплата пенсій (нарахування, облік нарахованих та виплачених сум, підготовка виплатних документів); виплата недоодержаної пенсії у зв'язку із смертю пенсіонера; виплата допомоги на поховання. До 02.01.2001р. позивач перебував на обліку та отримував пенсію у відділі соціального захисту населення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню. Керуючись ст.ст. 71, 86, ст. 105, 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до управління ОСОБА_2 фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання поновити виплату пенсії -відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківською Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасною подачею копії апеляції до апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційне скарги.

Суддя Єлізаров І.Є.