Справа № 813/5602/15
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 р. Справа № 876/10736/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника позивачів: ОСОБА_1

та представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом Державного підприємство «Самбірське лісове господарство», Державного підприємства «Бродівське лісове господарство», Державного підприємства «Буське лісове господарство», Державного підприємства «Стрийське лісове господарство», Державного підприємства «Рава-Руське лісове господарство», Державного підприємства «Бібрське лісове господарство», Державного підприємства «Турківське лісове господарство», Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство», Державного підприємства «Сколівське лісове господарство», Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство», Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

24.09.2015 року позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування наказу, а саме:

визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 20.07.2015 року №831 про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності України відповідно до ст.37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», застосовану до ДП «Самбірське лісове господарство», ДП «Бродівське лісове господарство», ДП «Буське лісове господарство», ДП «Стрийське лісове господарство», ДП «Бібрське лісове господарство», ДП «Турківське лісове господарство», ДП «Дрогобицьке лісове господарство», ДП «Сколівське лісове господарство», ДП «Старосамбірське лісомисливське господарство», ДП «Золочівське лісове господарство»;

визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 20.07.2015 року №831 про зупинення дії наказу Мінекономрозвитку України від 27.02.2015 року №189 у частині застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності до ДП «Рава-Руське лісове господарство»;

визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.09.2015 року №1211 «Про зміну виду спеціальної санкції, застосованої до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України» в частині застосування спеціальної санкції індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, застосовної до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України - ДП «Самбірське лісове господарство», ДП «Буське лісове господарство», ДП «Стрийське лісове господарство», ДП «Бібрське лісове господарство», ДП «Турківське лісове господарство», ДП «Дрогобицьке лісове господарство», ДП «Сколівське лісове господарство», ДП «Старосамбірське лісомисливське господарство», ДП «Золочівське лісове господарство»;

визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.09.2015 року №1211 «Про зміну виду спеціальної санкції, застосованої до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України» в частині застосованої до суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності України ДП «Бродівське лісове господарство» починаючи з 01.01.2016 року спеціальної санкції індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності;

виключити з Додатку до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.09.2015 року №1211 в п. 38 покликання на нерезидента «ZORTEX BUSINESS LLP», по взаєморозрахунках з яким до ДП «Рава-Руське лісове господарство» застосовано спеціальну санкцію.

29.09.2015 року до суду першої інстанції представником позивачів подано клопотання про забезпечення позову шляхом - зупинення дії наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.09.2015 року №1211 про застосування спеціальної санкції індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності України, застосовану до Державного підприємства «Самбірське лісове господарство», Державного підприємства «Буське лісове господарство», Державного підприємства «Стрийське лісове господарство», Державного підприємства «Бібрське лісове господарство», Державного підприємства «Турківське лісове господарство», Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство», Державного підприємства «Сколівське лісове господарство», Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство», Державного підприємства «Золочівське лісове господарство».

Клопотання обгрунтоване тим, що необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що з 28.09.2015 року до позивачів застосовується спеціальна санкція індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності. Застосування даної санкції стане істотним адміністративним бар'єром для нормальної господарської діяльності вказаних підприємств та спричинить значні збитки враховуючи те, що більше 50% реалізованої деревини експортується за межі України. Представник позивачів звертає увагу суду на ту обставину, що у даному випадку є всі ознаки наявності небезпеки заподіяння шкоди інтересам вищезгаданим підприємствам, оскільки виконання оскаржуваного наказу загрожує їм втратою ринку збуту деревини, а відтак не виплатою заробітної плати працівникам лісових господарств, яких на підприємствах працює понад 3000 тисячі чоловік та не надходженням до бюджету податків та зборів. Застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності України завдасть удару по діловій репутації позивачів, для відновлення якої необхідно буде докласти значних зусиль.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року клопотання про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1211 від 28.09.2015 року від 28.09.2015 в частині застосування спеціальної санкції індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності України, застосовану до Державного підприємства «Самбірське лісове господарство», Державного підприємства «Буське лісове господарство», Державного підприємства «Стрийське лісове господарство», Державного підприємства «Бібрське лісове господарство», Державного підприємства «Турківське лісове господарство», Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство», Державного підприємства «Сколівське лісове господарство», Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство», Державного підприємства «Золочівське лісове господарство».

Відповідач ухвалу оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції не врахував той факт, що отримавши індивідуальну ліцензію Мінекономрозвитку позивачі зможуть здійснювати діяльність в повному обсязі, а отже загроза заподіяння шкоди їх правам чи інтересам відсутня і для вжиття заходів забезпечення позову немає підстав.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта ОСОБА_2 надала пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивачів ОСОБА_1 у ході апеляційного розгляду надала пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності України завдасть удару по діловій репутації позивачів, для відновлення якої необхідно буде докласти значних зусиль.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що з 28.09.2015 року до позивачів застосовується спеціальна санкція індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності. Застосування даної санкції стане істотним адміністративним бар'єром для нормальної господарської діяльності вказаних підприємств та спричинить значні збитки враховуючи те, що більше 50% реалізованої деревини експортується за межі України.

З цього приводу свої роз'яснення надав Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ».

Згідно ч. 2 п.17 цієї Постанови в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відтак, аналіз норм чинного законодавства свідчить, що заявник повинен обгрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. Факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями ст. ст. 69-72 КАС України. При цьому обов'язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Основною умовою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що у даному випадку є всі ознаки наявності небезпеки заподіяння шкоди інтересам вищезгаданим підприємствам, оскільки виконання оскаржуваного наказу загрожує їм втратою ринку збуту деревини, а відтак не виплатою заробітної плати працівникам лісових господарств, яких на підприємствах працює понад 3000 тисячі чоловік та не надходженням до бюджету податків та зборів. Застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності України завдасть удару по діловій репутації позивачів, для відновлення якої необхідно буде докласти значних зусиль.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з ст.86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 199 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року у справі №813/5602/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

ОСОБА_3