Справа № 404/8083/15-а
Суддя: Павелко І. Л.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/8083/15-а
Номер провадження 2-а/404/623/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Павелко І.Л.

при секретарі Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти ДПС при ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови серія ПС 2 № 189864 від 31 жовтня 2015 року та закриття провадження по справі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти ДПС при ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови серія ПС 2 № 189864 від 31 жовтня 2015 року та закрити провадження по адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно постанови серії ПС 2 № 189864 від 31 жовтня 2015 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. за порушення п. 8.7.3(г) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність по ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до постанови серії ПС 2 № 189864 від 31 жовтня 2015 року, позивач 31 жовтня 2015 року о 01-50 год. керував автомобілем Шкода д.н. 11 НР 2709, рухаючись по автодорозі «Олександрівка-Миколаїв» 46 км проїхав перехрестя автодоріг «Стрій-3намянка»,714 км на забороняючий рух транспортного засобу сигнал світлофора(жовтий), чим порушив вимогу п. 8.7.3 (ґ) ПДР України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач інспектор роти ДПС при ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_2 повідомлявся в порядку ч.9 ст. 35 КАС України, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи не надав.

Згідно ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2015 року посадовою особою, яка має спеціальне звання, інспектор роти ДПС при ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_2 винесена постанова серії ПС 2 № 189864 від 31 жовтня 2015 року згідно до якої позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в зв'язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП, порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 8.7.3 (ґ) ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення:жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи позивача.

Проте, суду не було надано жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Так, інспектором, яким була винесена постанова, не подані до суду належні та допустимі докази, як то не вказані свідки даного правопорушення, не відібрані у них пояснення; не надані докази, які могли бути одержані за допомогою технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно п.3 ч.1 ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і скасовує постанову і закриває справу.

Крім того, важливо відзначити, що зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення приписів ч.2 ст. 122 КпАП України, як і закриття провадження у такій адміністративній справі, наділені виключно посадові особи - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання, а тому закриття саме судом провадження у адміністративній справі, порушеній відповідачем відносно позивача, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Аналогічна позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові від 12.03.2015 року у справі №К/9991/28251/11.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2 ст. 122, п.1 ст. 247, ст. 288, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 10-11, 71, 86, ст. ст. 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти ДПС при ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови серія ПС 2 № 189864 від 31 жовтня 2015 року та закриття провадження по справі задовольнити частково.

Визнати дії інспектора роти ДПС при ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_2 незаконними, визнати протиправною та скасувати постанову серія ПС 2 № 189864 від 31 жовтня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

У задоволенні вимог про закриття провадження по справі - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі прийняття постанови в порядку скороченого провадження апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3