Справа № 2010/2-а-32/11
Суддя: Нев'ядомський Д. В.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дергачівський районний суд Харківської області
Справа № 2010/2-а-32/11
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 року. Дергачівський районний суд Харківської області у

складі:

головуючого судді Нев'ядомського Д.В. при секретарі Соломаха О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі справу за адміністративним позовом Прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах держави в особі Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в особі Дергачівського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартісті наданих соціальних послуг внаслідок умисного невиконання своїх обов'язків та зловживання ними, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в особі Дергачівського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартісті наданих соціальних послуг внаслідок умисного невиконання своїх обов'язків та зловживання ними.

В обгрунтування свого позову прокурор вказав, що відповідно до ст. 121 Конституції України прокуратура становить єдину систему, на яку складається представництво інтересів громадян в суді у випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою для представництва прокуратурою у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються між ними або з державою.

Формами представництва є: звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, а також інші форми представництва.

Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законодавством.

Згідно п.2 ст.12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття" функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду покладаються на центр зайнятості Автономної Республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районі, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду здійснюють оперативне Відповідач розпорядження фінансовими ресурсами Фонду в межах затвердженого бюджету, виплачують забезпечення та надають соціальні послуги, передбачені цим Законом.

17 березня 2008 року громадянин ОСОБА_1 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Дергачівського районного центру зайнятості де і був зареєстрований, як шукаючий роботу з відкриттям персональної картки №31700002.

Згідно п. 2 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 219, громадянин, який шукає роботу (безробітний), особистим підписом підтверджує повноту та достовірність внесених даних до персональної картки, що надається під особистий підпис працівнику центру зайнятості та відображається в описі документів, які знаходяться в справі.

В порушення вищеназваного пункту Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних , відповідач після реєстрації, приховав від державної служби зайнятості дані про те, що він з 26.07.2004 року зареєстрований як фізична особа-підприємець тобто той факт, що він відносився до зайнятого населення і не мав права на отримання матеріальної допомоги по безробіттю.

Згідно ст. 1 п. З п. п. "б" Закону України "Про зайнятість населення" в Україні до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців.

24 березня 2008 року гр. ОСОБА_1 було надано статус безробітного і відповідно до п. п. 2, 4 ст. 22, п. 2 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. п. 2.7, 2.9 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» № 307 призначена виплата допомоги по безробіттю. Загальна сума нарахованої і виплаченої відповідачу допомоги по безробіттю за період з 24 березня 2008 року по 16 липня 2008 року становила 2343 грн.61 коп. (дві тисячі триста сорок три грн. 61 коп.).

Після виявлення факту зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 Дергачівським районним центром зайнятості 31.05.2010 року було направлено лист- претензію за вихідним № 602 та запропоновано повернути незаконно виплачену допомогу по безробіттю за вищевказаний період в добровільному порядку на протязі п'ятнадцяти днів.

Таким чином, протиправними діями гр. ОСОБА_1 були заподіяні збитки Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в особі Дергачівського районного центру зайнятості в сумі 2343 грн. 61 коп., які не були відшкодовані добровільно.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив суд його вдовольнити і виклав обставини справи відповідно до позовної заяви.

В судовому засіданні представник Дергачівського районного центру зайнятості позов підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, вказавши, що у період з 24 березня 2008 року по 16 липня 2008 року, він, хоча і був фізичною особою-підприємцем, проте прибутку не отримував, крім того, за цей період він отримав у Ощадбанку 1182,18 гривень. При цьому він надав суду ощадну книжку.

В судовому засіданні в якості свідка була допитана бухгалтер Дергачівського районного центру зайнятості ОСОБА_2, яка пояснила, що за період перебування на обліку в ДЦЗ з 24 березня 2008 року по 16 липня 2008 року ОСОБА_1 отримав 2343 грн.61 коп. Спочатку він отримав 1182, 18 гривень, а пізніше йому донарахували ще 1161,43 гривень і сплатили їх 23.09.2008 року, разом з іншими нарахуваннями. Даний факт також підтвердився у ощадній книжці ОСОБА_1

Судом були досліджені надані сторонами докази:

- копія персональної картки ОСОБА_1;

- копія ідентифікаційного номеру;

- копія заяви про надання статусу безробітного;

- копія довідки про середню заробітну плату;

- копія довідки про доходи;

- копія витягу з наказів про прийняті рішення;

- копія акту розслідування страхового випадку;

- копія довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

- розрахунок нарахованих та сплачених ОСОБА_1 коштів;

- копія ощадної книжки ОСОБА_1

Вислухавши сторони, свідка, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки 17 березня 2008 року громадянин ОСОБА_1 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Дергачівського районного центру зайнятості де і був зареєстрований, як шукаючий роботу з відкриттям персональної картки №31700002.

Згідно п. 2 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 219, громадянин, -який шукає роботу (безробітний), особистим підписом підтверджує повноту та достовірність внесених даних до персональної картки, що надається під особистий підпис працівнику центру зайнятості та відображається в описі документів, які знаходяться в справі.

В порушення вищеназваного пункту Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних , відповідач після реєстрації, приховав від державної служби зайнятості дані про те, що він з 26.07.2004 року зареєстрований як фізична особа-підприємець тобто той факт, що він відносився до зайнятого населення і не мав права на отримання матеріальної допомоги по безробіттю.

Згідно ст. 1 п. З п. п. "б" Закону України "Про зайнятість населення" в Україні до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців.

24 березня 2008 року гр. ОСОБА_1 було надано статус безробітного і відповідно до п. п. 2, 4 ст. 22, п. 2 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" тап. п. 2.7, 2.9 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» № 307 призначена виплата допомоги по безробіттю. Загальна сума нарахованої і виплаченої відповідачу допомоги по безробіттю за період з 24 березня 2008 року по 16 липня 2008 року становила 2343 грн.61 коп. (дві тисячі триста сорок три грн. 61 коп.).

Після виявлення факту зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 Дергачівським районним центром зайнятості 31.05.2010 року було направлено лист-претензію за вихідним № 602 та запропоновано повернути незаконно виплачену допомогу по безробіттю за вищевказаний період в добровільному порядку на протязі п'ятнадцяти днів, але ОСОБА_1 в добровільному порядку повернути ці кошти відмовився, у зв'язку з чим вони полягають стягненню у примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», п.З ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", ст.ст. 104-106, 158-163,167 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах держави в особі Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в особі Дергачівського районного центру зайнятості задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в особі Дергачівського районного центру зайнятості, вартість наданих соціальних послуг внаслідок умисного невиконання відповідачем своїх обов'язків та зловживання ними в розмірі 2343, 61 грн. (дві тисячі триста сорок три гривні 61 коп.).

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10-ти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складання в повному обсязі. У разі якщо постанова була винесена без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.В. Нев'ядомський