Справа № 431/4529/15-а
Суддя: Березка О. М.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 431/4529/15-а
Провадження 2-а/431/85
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в порядку письмового провадження)

27 листопада 2015 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Березка О.М.,

за участі сторін:

позивача не зявився,

представника відповідача не зявився,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання дій незаконними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 16 вересня 2015 року ВП № 47621698,

ВСТАНОВИВ:

До Старобільського районного суду Луганської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі державний виконавець) про визнання дій незаконними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 16 вересня 2015 року ВП № 47621698, в якому просить суд визнати дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 47621698 від 16.09.2015 року неправомірними, визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області від 16 вересня 2015 року ВП № 47621698 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25 листопада 2014 року, виданого Старобільським районним судом Луганської області, відновити виконавче провадження № 47621698 з примусового виконання виконавчого листа від 25 листопада 2014 року, виданого Старобільським районним судом Луганської області.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що постановою Старобільського районного суду Луганської області від 11 червня 2014 року його адміністративний позов до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії задоволено в повному обсязі - визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі, щодо відмови у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС неправомірними та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі провести перерахунок державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 06.05.2014 року. Вказана постанова набрала чинності 24 червня 2014 року. 25.11.2014 року йому було видано виконавчий лист за вищевказаною постановою.

11.12.2014 року на підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З часу винесення постанови державним виконавцем не проведено жодних виконавчих дій, окрім направлення двох вимог до боржника про надання інформації про примусове виконання виконавчого листа. В порушення норм чинного законодавства 16 вересня 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25.11.2014 року, виданого Старобільським районним судом Луганської області. Підставою для закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25 листопада 2014 року слугувало встановлення обставин щодо фактичного виконання рішення суду у повному обсязі.

Постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.09.2015 року він отримав 25.09.2015 року, про що свідчить копія конверту, наданого до позовної заяви.

На його думку дії державної виконавчої служби щодо закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25.11.2014 року є незаконними, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження від 16 вересня 2015 року ВП № 47621698 підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Проте, станом на 16 вересня 2015 року постанову Старобільського районного суду Луганської області від 11 червня 2014 року не можна вважати виконаною у повному обсязі, оскільки перерахунку раніше призначеної пенсії по інвалідності після отримання постанови, що набрала законної сили, проведено не було.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

На дату звернення до суду постанова Старобільського районного суду Луганської області від 11 червня 2014 року, на підставі якої видано виконавчий лист не виконується.

Згідно із частиною 1 статті 11 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Позивач вважає, що станом на момент винесення спірної постанови від 16 вересня 2015 року ВП № 47621698 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25 листопада 2014, виданого Старобільським районним судом Луганської області відсутні будь-які законні підстави для невиконання вказаного виконавчого листа. Вказаний виконавчий лист виданий на підставі рішення суду першої інстанції, яке набрало чинності. Тому, станом на дату звернення до суду з позовом постанова Старобільського районного суду Луганської області від 11 червня 2014 року не виконана, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав у державного виконавця управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області для закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25.11.2014 року з посиланням на пункт 8 частини 1 статті 37 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» - фактичне виконання у повному обсязі вищезазначеного судового рішення за виконавчим документом, у зв'язку з чим вважає, що його права та законні інтереси порушені, а тому він змушений звернутися до суду. Вказану постанову від 16.09.2015 року він отримав 25.09.2015 року, після чого 29.09.2015 року він звернувся до Старобільського районного суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, яка ухвалою суду від 27.10.2015 року залишена без розгляду. Тому вважає, що строк, передбачений частиною 3 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» ним не пропущено.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. В своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу у її відсутності. Надала суду письмові заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч.4 ст.122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши докази по справі, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (частина 3 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження»).

Згідно із частиною 1 статті 11 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 належить (віднесений) до першої категорії як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи. (арк. справи 14).

Позивачу з 26.08.2011 року встановлена друга група інвалідності з встановленням причини інвалідності захворювання, повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 11 червня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії задоволено в повному обсязі - визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі, щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС неправомірними та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі провести перерахунок державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 з 06.05.2014 року.

Вказана постанова набрала чинності 24 червня 2014 року.

25.11.2014 року позивачу ОСОБА_1 було видано виконавчий лист за вищевказаною постановою.

11.12.2014 року на підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 17).

На виконання вищевказаної постанови про відкриття виконавчого провадження 18.12.2014 року УПФУ в Старобільському районі Луганської області (далі УПФ) надало відповідь, зі змісту якої вбачається, що постанова Старобільського районного суду від 11.06.2014 року виконана при первинному призначенні пенсії 01.08.2011 року.

11.02.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області до УПФУ в Старобільському районі Луганської області було направлено вимогу про негайне виконання вищевказаного рішення суду.

Листом від 20.03.2015 року УПФУ в Старобільському районі Луганської області повідомило державного виконавця, що з моменту винесення вищевказаного судового рішення у законодавстві, яке регулює спірні правовідносини відбулися відчутні зміни, внаслідок чого пенсійні виплати, передбачені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в тому числі й ті, розмір яких було встановлено на виконання судового рішення у період дії постанов КМУ №№ 745, 1210, 1381 здійснюється у розмірах, визначених цими нормативними актами. Крім того, у листі зазначено, що після надходження фінансування з Державного бюджету України УПФ буде поновлено виплату пенсій відповідно до рішення суду.

26.02.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області було вдруге направлено до УПФУ в Старобільському районі Луганської області вимогу про негайне виконання рішення суду.

Листом від 02.03.2015 року УПФУ в Старобільському районі Луганської області повідомило державного виконавця, що з моменту винесення вищевказаного судового рішення у законодавстві, яке регулює спірні правовідносини відбулися відчутні зміни, внаслідок чого пенсійні виплати, передбачені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в тому числі й ті, розмір яких було встановлено на виконання судового рішення у період дії постанов КМУ №№ 745, 1210, 1381 здійснюється у розмірах, визначених цими нормативними актами. Крім того, у листі зазначено, що після надходження фінансування з Державного бюджету України УПФ буде поновлено виплату пенсій відповідно до рішення суду.

27.05.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області до УПФУ в Старобільському районі Луганської області було втретє направлено вимогу про негайне виконання рішення суду.

Листом від 28.05.2015 року УПФУ в Старобільському районі Луганської області повідомило державного виконавця, що з моменту винесення вищевказаного судового рішення у законодавстві, яке регулює спірні правовідносини відбулися відчутні зміни, внаслідок чого пенсійні виплати, передбачені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в тому числі й ті, розмір яких було встановлено на виконання судового рішення у період дії постанов КМУ №№ 745, 1210, 1381 здійснюється у розмірах, визначених цими нормативними актами. Крім того, у листі зазначено, що після надходження фінансування з Державного бюджету України УПФ буде поновлено виплату пенсій відповідно до рішення суду.

16 вересня 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25.11.2014 року, виданого Старобільським районним судом Луганської області. Підставою для закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25 листопада 2014 року слугувало встановлення обставин щодо фактичного виконання рішення суду у повному обсязі.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадках фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини 3 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Зі змісту оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.09.2015 року вбачається, що підставою для закінчення виконавчого провадження слугувало фактичне виконання рішення суду в повному обсязі. При цьому в обґрунтування підстав винесення постанови державний виконавець посилається на відповідь боржника, не зазначивши ані дати вказаної відповіді, ані вихідного номеру. В матеріалах виконавчого провадження містяться чотири відповіді боржника, а саме від 18.12.2014 року за вих. № 9422/02-01, від 20.03.2015 року за вих. № 1443/020-01, від 02.03.2015 року за вих. № 1763/02-01, від 28.05.2015 року № 4481/02-01. Тому не зрозуміло, яка саме з вказаних відповідей слугувала підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.09.2015 р.

Крім того, лише у відповіді боржника від 18.12.2014 року № 9422/02-01 зазначено про виконання рішення суду в частині обчислення розміру пенсії при первинному її призначенні. А в інших відповідях від 20.03.2015 року за вих. № 1443/020-01, від 02.03.2015 року за вих. № 1763/02-01, від 28.05.2015 року № 4481/02-01 зазначено про поновлення виплат пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення суду після надходження фінансування з Державного бюджету України, проте боржник не вказав про фактичне виконання рішення суду.

Крім того, суд зазначає, що статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1 категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, віднесеним до першої категорії, інвалідам 2 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частина четверта статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 63 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

На кожний рік Законом України «Про державний бюджет України» встановлюється розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, будь-який інший нормативно-правовий акт, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, відсутній.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

З 16 січня 2014 року набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2014 рік", яким визначено принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Зазначеним вище Законом не встановлювався на 2014 рік інший розмір пенсій, ніж у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а норми Законів про Державний бюджет діяли лише у 2011, 2012 та 2013 роках, спірні правовідносини з січня 2014 р. регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а положення Постанов КМ України в тій частині, в якій вони суперечать вказаному вище закону, застосовуватися не можуть.

Проте, станом на 16 вересня 2015 року постанову Старобільського районного суду Луганської області від 11 червня 2014 року не можна вважати виконаною у повному обсязі, оскільки перерахунку раніше призначеної пенсії по інвалідності після отримання постанови, що набрала законної сили, проведено не було.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

На дату звернення до суду постанова Старобільського районного суду Луганської області від 11 червня 2014 року, на підставі якої видано виконавчий лист не виконується.

На підставі вищевикладеного, на думку суду дії державної виконавчої служби щодо закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25.11.2014 року є незаконними, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження від 16 вересня 2015 року ВП № 47621698 підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до п.п. 71, 72 Інструкції з діловодства у Державній виконавчій службі України, затвердженої наказом Державної виконавчої служби України № 19/2 від 18.04.2012 р.(далі Інструкція), ДВС України може засвідчувати копії лише тих документів, що створюються в ній, а також у випадках, передбачених в абзаці другому цього пункту. Копія документа виготовляється і видається тільки з дозволу Голови ДВС України, його заступників або керівника структурного підрозділу.У разі підготовки документів для надання судовим органам, під час вирішення питань щодо прийняття громадян на роботу, навчання, засвідчення їх трудових, житлових та інших прав у взаємовідносинах з ДВС України, а також під час формування особових справ працівників ДВС України може виготовляти копії документів, виданих іншими установами (копії дипломів, свідоцтв про одержання освіти тощо).

Відмітка "Копія" проставляється на лицьовому боці у верхньому правому кутку першого аркуша документа.

Напис про засвідчення документа складається із слів "Згідно з оригіналом", найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа "Підпис". Напис про засвідчення копії скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування ДВС України (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, кадрової служби, бухгалтерської служби тощо) ДВС України.

Відповідно до п. 1.5.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, постанова державного виконавця як окремий документ містить такі обовязкові реквізити:

а) вступну частину із зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову;

назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати обєднання виконавчих проваджень у зведене;

б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову);

в) резолютивну частину із зазначенням:

прийнятого рішення державного виконавця;

прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови;

строку і порядку оскарження постанови;

г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами;

ґ) постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою;

Зі змісту наведених норм вбачається, що оригінал постанови про закінчення виконавчого провадження залишається в матеріалах виконавчого провадження, а належним чином завірені копії постанови про закінчення виконавчого провадження направляються сторонам виконавчого провадження. В порушення вищезазначених вимог, державним виконавцем стягувачу ОСОБА_1 було направлено примірник постанови про закінчення виконавчого провадження, у якому відсутні відмітка «Копія», напис про засвідчення документа «Згідно з оригіналом», відсутня дата засвідчення копії, тобто державним виконавцем не дотримано вимог п.п. 71, 72 Інструкції з діловодства у Державній виконавчій службі України, затвердженої наказом Державної виконавчої служби України № 19/2 від 18.04.2012 р., п. 1.5.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року

З урахуванням наведених положень чинного законодавства суд вважає, що станом на момент винесення спірної постанови від 16 вересня 2015 року ВП № 47621698 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25 листопада 2014, виданого Старобільським районним судом Луганської області відсутні будь-які законні підстави для невиконання вказаного виконавчого листа. Вказаний виконавчий лист виданий на підставі рішення суду першої інстанції, яке набрало чинності. Тому, станом на дату звернення до суду з позовом постанова Старобільського районного суду Луганської області від 11 червня 2014 року не виконана, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав у державного виконавця управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області для закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25.11.2014 року з посиланням на пункт 8 частини 1 статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» - фактичне виконання у повному обсязі вищезазначеного судового рішення за виконавчим документом, у зв'язку з чим суд вважає, що вказаними діями державний виконавець порушив права та законні інтереси позивача ОСОБА_1

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 щодо відновлення виконавчого провадження № 47621698 з примусового виконання виконавчого листа від 25 листопада 2014 року, виданого Старобільським районним судом Луганської області про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі провести перерахунок державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 з 06.05.2014 року, суд зазначає наступне:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Оскільки нормами ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі, якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, суд вважає в цій частині позов залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області в частині визнання дій незаконними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 16 вересня 2015 року ВП № 47621698 обґрунтованим та таким, що підлягає в цій частині задоволенню.

Керуючись 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 122, 158-163, 167, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 1, 11, 49, 51 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 71, 72 Інструкції з діловодства у Державній виконавчій службі України, затвердженої наказом Державної виконавчої служби України № 19/2 від 18.04.2012 р., п. 1.5.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання дій незаконними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 16 вересня 2015 року ВП № 47621698 задовольнити частково.

Визнати дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 47621698 від 16.09.2015 року неправомірними.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 16 вересня 2015 року ВП № 47621698 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25 листопада 2014 року, виданого Старобільським районним судом Луганської області про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі провести перерахунок державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 з 06.05.2014 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті 27 листопада 2015 року.

Суддя О.М. Березка