Справа № 2а-9735/10/1370
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 р. Справа № 876/3991/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 р. по справі за позовом Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів,-

встановив:

29.10.2010 р. позивач - Державна податкова інспекція у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до суду із позовом до відповідача - ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідач всупереч вимогам Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» при першій реєстрації в Україні автомобіля марки Mersedes-Benz Sprinter 412, 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та Mersedes-Benz Sprinter 212, державний номерний знак НОМЕР_2, 1999 року випуску, не сплатила податок з власників транспортних засобів у розмірі 57480,00 грн. Платіжний документ про сплату вказаного податку відсутній, податок до бюджету не надійшов, а тому його фактично не сплачено. Відтак, є підстави для стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів податковим органом в примусовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів не підлягає стягненню з відповідача, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання сторони не зявились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи наступні обставини.

Так, відповідно до листа Львівського ВРЕР ДАІ при ГУ УМВСУ у Львівській області від 09.06.2010 року №9/2074 ОСОБА_1 здійснила реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки Mersedes-Benz Sprinter 412, 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та Mersedes-Benz Sprinter 212, державний номерний знак НОМЕР_2, 1999 року випуску, однак, квитанція про сплату податку з власників транспортних засобів відсутня. Згідно з Розрахунком суми податку з власників транспортних засобів, сума податку, що підлягає сплаті, становить 57480,00 грн.

Позивачем 11.06.2010 року та 24.06.2010 року надсилались ОСОБА_1 запрошення для зясування питання своєчасності та повноти нарахування сплати податку з власників транспортних засобів. Однак, на надіслані запрошення відповідач до податкового органу не зявилась.

Відтак, колегією суддів встановлено, що між сторонами у справі виник спір у зв'язку з відсутністю поступлення до бюджету податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів від відповідача за першу реєстрацію транспортних засобів.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» від 11.12.1991 р. № 1963-XII (що був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до ч. 1 п. 3 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою КМ України від 07.09.1998 року № 1388 (надалі - Порядок), державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обовязкових платежів).

У відповідності до абз. 4 п. 8 Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом МВС № 379 від (далі - Інструкція) встановлено, що працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками ТЗ, у тому числі податку з власників ТЗ, збору на обов'язкове пенсійне страхування.

При цьому, згідно абз. 4 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів», фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно п. 3.11. Інструкції № 379, після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Абзацом 6 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» встановлено, що у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Беручи до уваги вищевикладені правові норми та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що платник податку не несе відповідальності за дії банківських та кредитних установ, які беруть участь у процесі сплати та перерахування податків до бюджету. Відсутність надходження податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення його з відповідача.

Також, пунктом 8 Порядку № 1388 встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

Згідно п. 3.1 Інструкції, для проведення реєстрації транспортного засобу посадовими особами РЕП ДАІ приймаються до розгляду письмові заяви власників транспортного засобу.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції, особа власника транспортного засобу або уповноваженої ним особи встановлюється на підставі паспорта громадянина України або іншого документа, що його замінює.

Слід зауважити, що реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб ВРЕР, які здійснили таку реєстрацію. Тому, відсутність надходження податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення його з відповідача.

Колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів. Відтак, провівши реєстрацію транспортного засобу, посадові особи Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області підтвердили виконання відповідачем усіх необхідних вимог, зокрема і сплати податку з власників транспортних засобів.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я ОСОБА_1 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Так, існування обставин, які б свідчили про наявність вини відповідача у ненадходженні коштів в розмірі 57480,00 грн. до місцевого бюджету, податковим органом не доведено.

При прийнятті постанови від 06.03.2015 року, судом першої інстанції також було вірно враховано вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа № 1-233/11) по обвинуваченню ОСОБА_2, начальника Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, яким встановлено що, протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів, зокрема: автомобіля марки Mersedes-Benz Sprinter 412, 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та Mersedes-Benz Sprinter 212, державний номерний знак НОМЕР_2, 1999 року випуску.

Як наслідок, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів не підлягає стягненню з відповідача, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке не підлягає до скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, ст.200, ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 р. по справі № 2а-9735/10/1370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

ОСОБА_3

Ухвала складена в повному обсязі 08.12.2015 року.