Справа № 826/16575/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 листопада 2015 року № 826/16575/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного

управління ДФС у м. Києві

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у розмірі 8336,71 грн.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (надалі - Відповідач), в якому з урахуванням уточнень просить стягнути податковий борг з ОСОБА_1 (код РПОКПП НОМЕР_1) з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (сплачується (перераховується) на території міста Києва) у сумі 8336,71 грн. на бюджетний рахунок НОМЕР_2 (УДКСУ у Солом'янському районі ГУ м. Києва, , банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києва, код банку 820019, код платежу 18050400).

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідач має заборгованість нарахованої пені у розмірі 8336,71 грн., яка виникла внаслідок несплати самостійно узгодженої суми в розмірі 21251,20 грн.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. В письмових запереченнях представник Відповідача проти первинних позовних вимог заперечував з огляду на те, що ним ОСОБА_1 сплачено на рахунок Позивача податкову заборгованість у розмірі 21251,20 грн., а отже, наразі відсутній предмет спору. Щодо уточнених позовних вимог своєї позиції не виклав.

Враховуючи, що в судове засідання не прибув представник Відповідача, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Позивач зазначає, що станом на час подання позову ОСОБА_1, мав податкову заборгованість у сумі 21251,20 грн., яка виникла внаслідок самостійно визначених зобов'язань з поданих до податкового органу податкових декларацій від 19.07.2013 року №, від 22.10.2013 року №, від 20.01.2014 року №, від 08.04.2015 року № та від 29.01.2015 року № з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Відповідно до квитанції від 18.09.2015 року №0.0.436726622.1 Відповідачем сплачено суму заборгованості в розмірі 21251,20 грн., що також не заперечується Позивачем.

Водночас, податковим органом 18.09.2015 року було нараховано суму пені 8836,71 грн. в порядку пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 було сплачено суму податкового боргу в сумі 500,00 грн. 09.10.2015 року, Позивач в судовому засіданні 19.10.2015 року уточнив позовні вимоги, та зазначив, що за Відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 8336,71 грн., яка останнім не сплачена.

Так, оскільки за Відповідачем наявні податкові зобов'язання, які не сплачені, у зв'язку з чим виник податковий борг на загальну суму 8336,71 грн.

Відповідно до пп.16.1.3 та пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема: календарному місяцю - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до ст.203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків. (п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України)

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як зазначалось раніше, Відповідачем було сплачено узгоджену суму в розмірі 21251,20 грн., яка виникла на підставі самостійно визначених сум в поданих деклараціях, що підтверджується копією квитанції від 18.09.2015 року.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового Кодексу України, пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового Кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Разом з тим, відповідно до пункту 59.5 цієї ж статті Кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем у визначені законодавством строки не було сплачено спірної суми в розмірі 21251,20 грн., а тому податковим органом на виконання ст.59, п.89.3 ст.89 Податкового кодексу України було направлено на адресу ОСОБА_1 податкову вимогу від 02.12.2014 року №10591-25 та рішення про опис майна у податкову заставу від 02.12.2014 року №2031.

Також, 18.09.2015 року Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України нараховано Відповідачу пеню в розмірі 8836,71 грн.

Враховуючи сплату Відповідача в розмірі 500,00 грн. від 09.10.2015 року, станом на час винесення рішення за останнім лічиться борг з розмірі 8226,71 грн., що вбачається з картки особового рахунку платника податків та довідки про стан заборгованості від 16.10.2015 року №13537/9/26-58-23-01-14.

Відповідачем, в свою чергу, не надано жодних заперечень щодо цих обставин.

Отже, в порушення вимог Податкового кодексу України Відповідач, у строки визначені законодавством, не сплатив в повному обсязі узгоджену суму податкового зобов'язання, внаслідок чого податковим органом правомірно нараховано пеню.

Відповідно до п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень. (п.41.5 ст.41 Податкового кодексу України)

Відповідно до ст.50 Бюджетного кодексу України податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи до державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про задоволення уточнених позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути податковий борг з ОСОБА_1 (код РПОКПП НОМЕР_1) з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (сплачується (перераховується) на території міста Києва) у сумі 8336,71 грн. на бюджетний рахунок НОМЕР_2 (УДКСУ у Солом'янському районі ГУ м. Києва, , банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києва, код банку 820019, код платежу 18050400).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук