Справа № 521/13045/15-а
Суддя: Леонов О. С.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/263/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі

головуючого - судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Голови Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_4, за участі третьої особи ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

в с т а н о в и в :

До суду з позовом звернулась ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Розпорядженням № 355/01-06 від 05.08.2015 року Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вирішенно питання про відібрання у матері та передачу її малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з відповідними медичними документами, для належного лікування, у тримання та виховання батькові ОСОБА_5.

Позивач вважає, що Розпорядження №355/01-06 Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 05.08.2015 року є незаконним та винесене з порушенням норм діючого законодавства. Прийнявши спірне Розпорядження, голова Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_4 вийшов за межі наданих йому законом повноважень.

Посилаючись на п.п. 4, п.1 б ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», позивач вказує, що Малиновській районній адміністрації Одеської міської ради надано право вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування, а не надання згоди та доручення окремим фізичним особам відбирати дітей. До компетенції голови Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради не входить право надавати згоду на передачу дитини від матері іншій особі. Жодним нормативним актом дане право не передбачено. Згідно діючого законодавства орган місцевого самоврядування може лише ініціювати питання про відібрання дитини шляхом підготовки пакету документів для звернення до суду і не інакше.

Вважаючи спірне Розпорядження протиправним, позивач просить суд його скасувати.

Позивач ОСОБА_3 у судових засіданнях підтримала позов та наполягала на його задоволені, у останнє судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, стверджувала, що оскаржуване Розпорядження є законним та обґрунтованим, прийняте з метою захисту прав дитини, на підставі запиту КУ «Одеської обласної дитячої клінічної лікарні» та доданих до неї документів, тому просили у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи та пояснення позивача і представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» (далі КУ «ООДКЛ») звернулась до Служби у справах дітей Одеської міської ради з листом № 952 від 04.08.2015 року, в якому зазначила, що просить визначитися щодо подальшого місцезнаходження дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 після закінчення лікування (а.с. 41).

Розпорядженням №355/01-06 від 05.08.2015 року Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради:

- надано згоду службі у справах дітей Одеської міської ради та адміністрації Одеської обласної дитячої лікарні на передачу малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з відповідними медичними документами, для належного лікування, утримання та виховання батькові ОСОБА_5;

- доручено службі у справах дітей Одеської міської ради та адміністрації Одеської обласної дитячої клінічної лікарні скласти відповідний акт про передачу малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 батькові ОСОБА_5 та надати його копію до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради;

- доручено службі у справах дітей Одеської міської ради повідомити службу у справах дітей Сумської міської ради про передачу малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 батькові - ОСОБА_5 для здійснення контролю за лікуванням, утриманням та проживанням дитини;

- доручено службі у справах дітей Одеської міської ради проінформувати Одеський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді для здійснення соціального супроводу матері дитини - ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено відповідачем, підставою для прийняття оскаржуваного Розпорядження є клопотання № 06-5251 від 05.08.2015 р. служби у справах дітей Одеської міської ради до голови Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_4 про передачу малолітнього ОСОБА_5 батькові ОСОБА_5 та зобовязання Одеської обласної дитячої клінічної лікарні при виписуванні з медичного закладу передати малолітнього ОСОБА_6 батькові (а.с. 23-25).

Судом встановлено та підтверджено представником відповідача, що при прийнятті оскаржуваного рішення було досліджено лише додані до клопотання документи та рішення прийнято негайно, у звязку з безпосередньою загрозою життю або здоров'ю дитини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженої постановою КМУ №866 від 24 вересня 2008 року, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків служба у справах дітей подає голові районної, у м. Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради відповідне клопотання. Після надходження клопотання голова чи інша уповноважена особа районної, районної у м.м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення.

На підставі рішення районної у м. Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради служба у справах дітей разом з кримінальною міліцією у справах дітей, представниками закладу охорони здоров'я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку.

Якщо надійшла інформація про загрозу життю або здоров'ю дитини, яка проживає на території сільської, селищної ради, виконавчий орган сільської, селищної ради протягом одного

дня приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків, забезпечує її тимчасове влаштування та у день відібрання дитини письмово повідомляє про це службу у справах дітей.

Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав.

У судовому засіданні представником відповідача зазначено, що питання про відібрання дитини ОСОБА_6 від матері у судовому порядку не розглядалось та будь яких рішень суду з цього питання не ухвалювалось. Комісія з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради з цього питання також не збиралась та не надавала свого консультативного висновку.

Відповідно до Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, комісія з питань захисту прав дитини (далі - Комісія) є консультативно-дорадчим органом, що утворюється головою районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради. Комісія у своїй діяльності керується Конституцією України, Сімейним і Цивільним кодексами України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні" «Про охорону дитинства" «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", ;Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", ;Про освіту", ;Про соціальні послуги", ;Про соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю", Конвенцією ООН про права дитини, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також Положенням про неї, розробленим відповідно до цього Положення.

Здійснення органами опіки та піклування діяльності врегульоване Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини (далі за текстом - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. №866.

Згідно пункту 3 Порядку органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, які відповідно до законодавства провадять діяльність, зокрема, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Відповідно до статті 118 Конституції України та статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації здійснюють виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади, в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає Розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Аналізуючи доводи сторін та перевіряючи оскаржуване Розпорядження на предмет відповідності його вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили, що 03.08.2015 р., на момент обстеження місця мешкання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1, між батьками малолітнього ОСОБА_6 виник спір про місце проживання дитини.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що саме ним було викликано лікарів швидкої медичної допомоги для ОСОБА_6, оскільки його попросив батько дитини.

Крім того, з листа КУ «ООДКЛ» від 04.08.2015 р. вбачається, що мати та батько цікавляться станом дитини, беруть участь у його лікуванні. За час перебування дитини на лікуванні виникли суперечки щодо її подальшого перебування у лікарні (а.с. 41).

Розпорядженням №355/01-06 від 05.08.2015 року Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, надано згоду службі у справах дітей Одеської міської ради та адміністрації Одеської обласної дитячої лікарні на передачу малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з відповідними медичними документами, для належного лікування, утримання та виховання батькові ОСОБА_5

Пунктом 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, визначено, що у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини одного з батьків, що проживає окремо від дитини, працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради з урахуванням висновку служби у справах дітей.

Статтею 158 Сімейного кодексу України визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені в суді у порядку, встановленому законом.

Як зазначено в ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. №789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно з приписами ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Оскільки оскаржуване Розпорядження №355/01-06 від 05.08.2015 року Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради прийнято при здійсненні суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на правовідносини, що виникли у зв'язку з його прийняттям, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

У судовому засіданні позивач зазначила, що вона не погоджується із Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, оскільки відповідачем при прийнятті відповідного рішення не дотримано принципу обґрунтованості та пропорційності.

Судом встановлено, що на час прийняття оскаржуваного Розпорядження вік малолітнього ОСОБА_6 становив 5 роки.

З наявної в матеріалах справи фотокопії листа КУ «ООДКЛ» від 04.08.2015 р., який був представлений Службою у справах дітей разом з клопотанням, вбачається, що у ОСОБА_6 діагностовано: синдром Леннокса Гасто, вогнищева пневмонія з правого боку, кахексія. Дитина госпіталізована у важкому стані, спричиненому основним захворюванням. Мати та батько цікавляться станом дитини, беруть участь у його лікуванні (а.с. 41).

Зазначені висновки давали підстави органу опіки провести більш детальне вивчення стану психічного здоров'я дитини для прийняття остаточного рішення щодо можливості передачі дитину батьку на тривалий час, чого зроблено не було.

Як пояснила суду позивач, під час прийняття спірного Розпорядження, вона не надавала будь яких пояснень, оскільки її не повідомили про розгляд відповідачем питання передачі малолітнього ОСОБА_6 батькові ОСОБА_5 на виховання.

Крім того, представник відоповідача підтвердила, що данне питання не виносилось на розгляд Комісії та проект Розпорядження був підготовлений службою у справах дітей.

Отже, приймаючи оскаржуване Розпорядження, всупереч п. 73 Порядку, працівниками служби у справах дітей не було проведено бесіди з родичами дитини при наявності такої потреби, не взято до уваги ставлення батька до виконання батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до матері, стан здоров'я дитини.

Також всупереч вимог ст. 158 Сімейного кодексу України рішення постановлено без вивчення умов проживання батька, його ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (зокрема, малолітній вік дитини, особливості догляду за дитиною такого віку, зокрема дотримання нею певного режиму сну, харчування, гігієни, стану здоров'я, необхідність забезпечення усталеного режиму для дитини відповідно з рекомендаціями лікарів). Всупереч ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.3 Конвенції ООН про права дитини при ухваленні оскаржуваного Розпорядження не забезпечено інтересів дитини, оскільки, як вбачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, малолітня дитина ОСОБА_6 не може тривалий період та в нічний час перебувати без матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України рішення суб'єкта владних повноважень має відповідати принципам обґрунтованості та пропорційності. При цьому, обґрунтованим є рішення, що прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційним є рішення, що прийнято з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували прийняття до уваги та надання оцінки медичним довідкам та поясненням матері дитини про неможливість тривалого перебування дитини без матері.

Разом з тим, як вбачається з копії листа КУ «ООДКЛ» № 1260 від 13.10.2015 р., КУ « ООДКЛ» інформує відповідача, що після отримання спірного Розпорядження із дитиною в лікарні продовжувала знаходитись матір дитини ОСОБА_3 Від батька дитини заяв стосовно того, що він буде знаходитись на лікуванні із дитиною замість матері також не надходило. Отже, інформація про будь-які обставини, факти, загрози для дитини, які б заборонили оформити виписку дитини разом з її матірю у лікарні були відсутні. 13.08.2015 року малолітній ОСОБА_6 був виписаний із КУ «ООДКЛ» та переданий його матері ОСОБА_3 в загальному порядку.

Позивач в судовому засіданні зазначила, що на час розгляду справи в суді, спору про місце проживання дитини між батьками не має. Дитина продовжує проживати разом з матірю, а за бажанням батька бачити дитину, позивачка не створює цьому перешкод. ОСОБА_6 також спілкується з бабусею та дідусем за лінією батька та певний час мешкав у м. Суми.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що відповідачем не дотримано принципів обґрунтованості та пропорційності при прийнятті оскаржуваного Розпорядження.

Оскільки, Головою Малиновської районної адміністраціїєї Одеської міської ради при прийнятті оскаржуваного Розпорядження не враховано можливості малолітньої дитини (ОСОБА_6Є.) впродовж тривалого часу перебувати без матері, оскаржуване Розпорядження не може вважатись обґрунтованим.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду не надано.

Суд, вислухавши доводи та пояснення позивача і представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 КАС України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки сторони не звертались до суду з клопотаннями про відшкодування судових витрат, такі витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 97, 122, 158-163, 167, 257 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Голови Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_4, за участі третьої особи ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №355/01-06 від 05.08.2015 року про надання згоди на передачу малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, батькові - ОСОБА_5

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 08.12.2015 р.

Суддя