Справа № 562/659/15-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Мичка І.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"02" грудня 2015 р. Справа № 562/659/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Одемчука Є.В.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "16" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дій Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо призначення їй пенсії по втраті годувальника в розмірі 1 673,79 грн. протиправними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області призначити та виплачувати їй пенсію по втраті годувальника в розмірі 4 188 (чотири тисячі сто вісімдесят вісім) грн., починаючи з 01 лютого 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21 січня 2015 року помер її чоловік ОСОБА_4 Розмір його пенсії становив 8 376 грн. Вказала, що вона звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника в розмірі 4 188 (чотири тисячі сто вісімдесят вісім) грн., однак, їй було відмовлено та призначено пенсію по втраті годувальника в розмірі 1 673,79 грн.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року позов задоволено повністю.

Відмову управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області в заяві про призначення ОСОБА_3 пенсії по втраті годувальника в розмірі 4 188 грн., визнано протиправною.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 пенсію по втраті годувальника в розмірі 4 188 (чотири тисячі сто вісімдесят вісім) грн. починаючи з 01 лютого 2015 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що 21 січня 2015 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4, котрий був пенсіонером, отримував пенсію за вислугу років. Загальний трудовий стаж ОСОБА_4 становив 75 років 11 місяців 17 днів. Заробіток з урахуванням коефіцієнтів на 01 березня 2014 року становив 16 026,12107 грн. Основний розмір пенсії 11 058,02000 грн. Розмір пенсії з обмеженням 8 163,03000 грн. Розмір призначеної пенсії - 8 229,46 грн.

Розмір пенсії, яку ОСОБА_4, отримував перед смертю становив 8 376 (вісім тисяч

триста сімдесят шість) грн.

10 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області з заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника.

Як вбачається з листа відповідача № 303 від 06.03.2015 року, заяву ОСОБА_3 задоволено частково, переведено позивачку на пенсію у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 1673,79 грн. + надбавка як дитині війни 66,43 грн.

Відповідач визначаючи пенсію виходив з того, що загальний трудовий стаж ОСОБА_3 становить 38 років 3 місяці 10 днів, що менше, ніж при розрахунку пенсії ОСОБА_5 Пенсія розрахована на травень 2012 рік. Розмір пенсії ОСОБА_4 визначено в розмірі 3 347,58 грн. В той же час згідно даних пенсійної справи розмір його пенсії в травні 2012 року становив 6641,31 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.36 того ж Закону - непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Тобто позивач має право на пенсію по втраті годувальника.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону.

Зазначений порядок обчислення страхового стажу застосовується і у разі призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, оскільки статтею 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається у відсотках від пенсії за віком померлого годувальника: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на 50% пенсії, яка належить до виплати годувальнику.

Таким чином, є неправомірним визначення відповідачем розміру пенсії станом на травень 2012 року, оскільки вона має бути визначена від розміру пенсії, яка належала до виплати годувальнику на час смерті.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено про неправомірність дій відповідача щодо застосування при розрахунку пенсії по втраті годувальника показника середньої заробітної плати в Україні станом на 2007 рік.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії обчислюються із застосуванням середньої заробітної середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Пенсійним фондом України середню заробітну плату (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки визначено в розмірі 2 960,62 грн. Ці відомості є загальнодоступні та відповідно до ч.2 ст.72 КАС України не потребують доказування.

Відповідно до ч.2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій, а тому позов підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував Законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції є таким, що ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "16" жовтня 2015 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.В.Одемчук

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 вул.Миру,24,м.Здолбунів,Рівненська область,35701

3- відповідачу: Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області вул.Г. Мазепи, 2,м.Здолбунів,Рівненська область,35705

- ,